Справа № 709/1748/25
Суддя: Кваша І. М.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 709/1748/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді Кваші І.М.,

секретаря судового засідання Дем`яненко Н.М.,

за участі:

позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача Солода В.М.,

представника відповідача - Коваленко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Чорнобаївського районного суду Черкаської області Шарої Л.О. від 24.09.2025 поновлено позивачу ОСОБА_1 строк для звернення до суду із позовом, прийнято для розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку ст. 286 КАС України; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов - протягом п`яти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

01.10.2025 до суду надійшов відзив на адміністративний позов разом та клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначалося, що позивачу копію оскаржуваної постанови було направлено через Укрпошту, оскільки останній відмовився від її отримання на місці її складення. Оскільки оскаржувана постанова винесена 30.05.2025, то останнім днем звернення до суду є 09.06.2025. Враховуючи, що позивач пропустив строк звернення до суду з адміністративним позовом, поважних причин пропуску строку не навів, представник відповідача вважає наявними підстави для залишення позову без розгляду.

Представник позивача у судовому засіданні 06.10.2025 заявив відвід головуючому у зв`язку з тим, що вона 19.03.2025 винесла постанову у справі про адмінправопорушення щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 06.10.2025 заяву про відвід задоволено, справу передано до канцелярії суду для визначення іншого судді.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.10.2025 головуючою у справі визначено суддю Квашу І.М.

Ухвалою від 07.10.2025 суддя Кваша І.М, прийняла справу до свого провадження, призначила судове засідання на 15.10.2025.

В судовому засіданні 15.10.2025 позивач та його представник наполягали на задоволенні позовних вимог. Заперечували проти задоволення клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду, просили у його задоволенні відмовити.

Представник відповідача у судовому засіданні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду підтримала повністю, просила задовольнити.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положеннями ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується (ч. 3 ст. 6 КАС України).

За змістом ч. 1-3 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За правилами ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу (ст. 289 КУпАП).

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011. Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, зокрема і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У п. 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" ЄСПЛ нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть звужувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби (рішення від 28.03.2006 у справі "Мельник проти України", заява № 23436/03, п. 22-23).

Отже, за практикою ЄСПЛ, застосування судами наслідків пропущення строків звернення до суду не є порушенням права на доступ до суду.

Відповідно до ст. 285 КУпАП України, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

За ст. 287 КУпАП України, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 30.05.2025 стосовно позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4848235.

Згідно з вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

При цьому позивач наголошує, що 19.09.2025 він виявив, що в нього заблоковані рахунки, а коли 22.09.2025 він звернувся до виконавчої служби, то дізнався, що стосовно нього складена оскаржувана постанова.

Тобто зазначає, що йому стало відомо про наявність постанови лише 22.09.2025, а тому просив поновити йому процесуальний строк на подання позовної заяви, що і було зроблено судом при відкритті провадження у даній справі.

Разом з тим, вказані позивачем обставини, на які він посилається в обґрунтування доводів щодо додержання строків звернення до суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи.

Так, в судовому засіданні був досліджений відеозапис з місця складання стосовно позивача постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП. На відеозаписі зафіксовано як працівник поліції пояснює суть вчиненого позивачем правопорушення, вказує вид та розмір застосованого стягнення (штраф у сумі 20400 грн.), роз`яснює порядок та строки оскарження постанови, пропонує отримати копію постанови. Однак позивач з власної волі відмовився від отримання копії постанови, для чого у останнього не було будь-яких об`єктивно існуючих перешкод.

До того ж, у судовому засіданні з`ясовано, що примірник оскаржуваної постанови, ВПД № 2 Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області, позивачу направлено поштою 02.06.2025 (трекінг-номер 939) та 14.06.2025 повернувся відправнику без вручення, з підстав закінчення встановленого терміну зберігання.

Позивачем не було надано доказів звернення до правоохоронних органів з метою отримання копії постанови для її подальшого оскарження чи звернення за правовою допомогою. Водночас нереалізація такого права, як і права відразу отримати копію оскаржуваної постанови, зумовлено, у тому числі, власною пасивною поведінкою позивача.

Враховуючи вказане суд приходить до висновку, що про порушення свого права позивач дізнався 30.05.2025 під час винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, а тому саме з 30.05.2025 мав право її оскаржити. Разом з тим, лише 23.09.2025 звернувся до суду з адміністративним позовом.

Суд звертає увагу позивача на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові Верховного Суду від 15.05.2020 у справі № 922/1467/20 зазначено, що закон не наводить переліку причин, які можуть бути визнані поважними для захисту порушеного права, у випадку подання позову з пропуском строку позовної давності. Тому, дане питання віднесено до компетенції суду, який розглядає судову справу по суті заявлених вимог.

До висновку про поважність причин пропуску строку позовної давності можна дійти лише після дослідження усіх фактичних обставин та оцінки доказів у кожній конкретній справі. При цьому, поважними причинами при пропущенні позовної давності є такі обставини, які роблять своєчасне пред`явлення позову неможливим або утрудненим.

Крім того, ст. 44 КАС України передбачено обов`язок осіб, які беруть участь у справі (учасників справи), добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо дотримання процесуальних строків. Вимоги до позовної заяви передбачені ст. 160 та 161 КАС України.

Таким чином, особа, яка має намір подати позов, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту позовної заяви (її підписання, підтвердження повноважень представника тощо), в тому числі процесуальних строків її подачі.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. 3 та 4 ст. 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В силу положень ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд прийде до висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Посилання позивача, що оскаржувану постанову він отримав лише 22.09.2025, спростовані в судовому засіданні доказами, наданими відповідачем, а отже суд приходить до висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним.

При цьому позивачем не наведено поважних причин, які б унеможливили його звернення до суду в межах установленого КАС України строку, а обставини, на які він посилається, не свідчать про існування будь-яких перешкод у реалізації ним свого права на судовий захист з метою відновлення прав, свобод чи законних інтересів. Крім того, будь-яких інших обставин щодо поважності причин пропуску процесуального строку, позивачем не наведено.

За таких обставин суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду на підставі ч. 3 та ч. 4 ст.123 КАС України.

На підставі викладеного та, керуючись ст. 5, 6, 44, 120, 122, 123, 268 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 299 цього Кодексу.

Суддя І.М. Кваша