Справа № 308/11366/25
Суддя: Зарева Н. І.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі

головуючої судді - Зарева Н.І., за участю:

секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

представника позивача - Єремов М.С.,

розглянувши у приміщенні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у режимі відеоконференції з представником позивача у порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

ІНФОРМАЦІЯ_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ,

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Єремов Михайло Сергійович, що діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якому просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2025 № 1351-1, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

В обґрунтування позову зазначив, що 26.06.2025 начальником групи соціальної роботи старшим лейтенантом ОСОБА_2 , складено протокол № 1351 від 26.06.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про те, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в особливий період.

У якості обґрунтування притягнення до адміністративної відповідальності у постанові зазначено, що позивач не виконав вимогу, передбачену підпунктом 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», а саме громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані.

Позивач вважає, що вказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню з таких підстав.

Представник позивача вказує, що він є особою, яка, згідно із Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», не підлягає призову під час мобілізації, позаяк, не досяг 25-річного віку. Відповідно, обставини щодо ухилення від мобілізації, порушення вимог законодавства про оборону є такими, що не відповідають дійсності.

Станом на дату та час складення протоколу та оскаржуваної постанови позивач виконав вимогу, передбачену підпунктом 1 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, а саме: дані було оновлено як через додаток «Резерв +», так і шляхом особистого прибуття у 2023 році до відповідного органу ТЦК та СП для проходження військово-лікарської комісії, під час якої персональні дані однозначно та в повному обсязі були оновлені Позивачем (зокрема, щодо уточнення адреси проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти та інших персональних даних).

26 червня 2025 позивач, приїхавши на Закарпаття на відпочинок, був зупинений та затриманий прикордонниками відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 . Відносно позивача було складено протокол ЗхРУ № 146666 за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республік, в пішому порядку поза пунктом пропуску в складі групи осіб. Однак, постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення № 308/9643/25, провадження відносно позивача за спробу незаконного перетинання державного кордону України в Словацьку Республік було закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Після звільнення з відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » позивач о 13 год. 30 хв. 26 червня 2025 року нарядом поліції був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де відносно нього було складено протокол та винесено оскаржувану постанову про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Представник позивача звертає увагу на те, що раніше у 2023 році під час проходження ВЛК дані позивача було оновлено. Однак, не заважаючи на це позивач через «Резерв +» о 12 год. 51 хв. 26.06.2025 оновив персональні дані, про що свідчить запис, зроблений о 12 год. 53 хв. 26.06.2025 в системі «Резерв +» - «Дані оновлено. Вітаємо, оновлення даних успішне!». Додатково, було оновлено ВОД о 13:00 год. Тобто, оновлення даних відбулося до складення ІНФОРМАЦІЯ_4 протоколу про адміністративне правопорушення, адже позивач був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 о 13 год. 30 хв. 26.06.2025, а оновлення даних здійснив о 12 год. 51 хв. 26.06.2025.

Також зазначає, що в порушення ст. 277-2 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення мав відбутися о 18 год. 45 хв. 26.06.2025 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , що позбавило позивача можливості належно підготуватися і отримати право на професійну правничу допомогу адвоката, адже він залишив приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 близько 14 год. 35 хв. 26 травня 2025 року та більше туди не повертався. Натомість, фактично одночасно із складенням протоколу позивачу пред`явлено, але не надано ні копію спірної постанови про адміністративне правопорушення, ні копію протоколу про адміністративне правопорушення.

Стверджує, що позивач поставив підписи у графах «другий примірник протоколу отримав» та «копію постанови отримав» під примусом працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 . При цьому, йому не було вручено примірників протоколу та постанови, натомість надано папірець з реквізитами для сплати штрафу.

Представник позивача звертає увагу також на те, що позивач у 2023 році проходив військово-лікарську комісію та процедуру постановки на облік, під час якої уточнював всі персональні дані, які з того часу залишилися незмінним. Саме тому вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, за вчинення якого його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Зазначає, що ні в протоколі про адміністративне правопорушення, ні в оскаржуваній постанові не вказано, які ж саме дані не оновив позивач, і що саме ці дані унеможливлюють отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Наголошує, що позивач не перебуває на обліку у відповідача, так як згідно з військово-обліковими даними перебуває на обліку в ТЦК за фактичним місцем проживання та вже звертався туди із заявою про прийняття його на облік, повідомляючи свої анкетні дані, та оновив свої дані в застосунку «Резерв +».

12 вересня 2025 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що оскаржувана постанова відповідає всім критеріям та містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, зміст постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

19 вересня 2025 року у відповіді на відзив представника позивача вказує, що відзив, крім констатації фактів та обставин справи, не містить заперечень щодо заявлених позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити, постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.06.2025 № 1351-1, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн, скасувати з підстав, наведених у позовній заяві. Додатково наголосив на тому, що ст. 62 Конституції України закріплено принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого позивач не має доводити свою невинуватість. Це обов`язок відповідача. Звернув увагу на необхідність дотримання стандарту доведення вини поза розмним сумнівом. Зазначив, що з часу проходження ВЛК у травні місяці 2023 року жодні персональні дані у ОСОБА_1 , не змінились, у зв`язку з чим і відсутня необхідність у їх уточненні. Оновлення персональних даних, вчинене ОСОБА_1 о 12 год 51 хв. 26 серпня 2025 року через систему «Резерв +» було викликане страхом, бо він злякався, що його везуть в ІНФОРМАЦІЯ_4 . Звернув увагу також, що «Резерв +» відображає тільки дату останнього оновлення і не показує всі попередні. А на час складання протоколу про адміністративне правопорушення та винесення оскаржуваної постановиперсональні дані ОСОБА_1 , згідно з «Резерв +» були оновлені, а тому його притягнуто до адміністративної відповідальності безпідставно, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення чи розгляд справи у його відсутності не подав, у зв`язку з чим, керуючись ст. 268 КАС України, суд розглянув справу у його відсутності.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 77 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, в межах позовних вимог.

У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 26.06.2025 начальником групи соціальної роботи старшим лейтенантом ОСОБА_2 складено протокол № 1351 від 26.06.2025 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про те, що громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом, 26 червня 2025 року близько 13:00 год ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 в супроводі представників Національної поліції, після чого було встановлено, що він, згідно з відомостями, отриманими з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не виконав вимогу, передбачену підпунктом 1 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, яка передбачає, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Громадянин ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 відомості, які б підтверджували факт виконання вищезазначеної вимоги у встановлені строки, не надав.

Крім того, судом встановлено, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 майором ОСОБА_3 розглянуто матеріали справи про адміністративне правопорушення та винесено постанову № 1351-1 про накладення на громадянина ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 26 червня 2025 року близько 13:00 год ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 , після чого було встановлено, що він, згідно з відомосттями, отриманими з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не виконав вимогу, передбачену підпунктом 1 пункту 2 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-IX від 11.04.2024, яка передбачає, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. Громадянин ОСОБА_1 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 26 червня 2025 року відомості, які б підтверджували факт виконання вищезазначеної вимоги, не надав, електронний кабінет військовозобов`язаного «Резерв+» відсутній.

Згідно з тимчасовим посвідченням військовозобов`язаного серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військове звання «солдат», військово-облікова спеціальність 9570324, категорія 2. 01.05.2023 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний обмежено придатним до військової служби, згідно з ст.ст. 29б, 83б, гр. ІІ наказу МО України № 402/2008. Призовною комісією Новоград-Волинського району Житомирської області зарахований в запас, відповідно до пп. 1 п. 1 ст. 18 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», протокол № 16р. від 24 листопада 2021 року. Підлягає повторному переосвідченню - травень 2028 року.

Як зазначає позивач, із вказаними постановою та протоколом він ознайомився 26.06.2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 , підписався про їх отримання під примусом працівників ІНФОРМАЦІЯ_4 , їх примірники йому вручені не були.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оборону України», особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України №303/2014 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» оголошено про проведення часткової мобілізації, а отже з цього періоду в Україні діє особливий період.

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 вищевказаного Закону, у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року (яка набрали чинності 18.05.2024), під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України, за викликом керівників органів, у яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України, за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно з частиною другою статті 26 цього Закону, посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до ч. 10 ст. 1 цього Закону, громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Судом встановлено, що адміністративне стягнення накладено на позивача за не уточнення своїх облікових даних протягом наданих 60 днів з дня набрання чинності Закону України від 11 квітня 2024 року.

Наведеною вище нормою встановлено обов`язок всіх військовозобов`язаних протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Тобто, позивач зобов`язаний був уточнити свої персональні дані протягом періоду часу з 18 травня по 16 липня 2024 року включно, чого ним зроблено не було.

Покликання представника позивача на те, що ОСОБА_1 є особою, яка згідно із Законом України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» не підлягає призову під час мобілізації, так як не досяг 25-річного віку та у 2023 році вже оновлював дані під час проходження ВЛК, не звільняє його від обов`язку, встановленого законом від 11 квітня 2024 року.

Як встановлено у ході розгляду справи, ОСОБА_1 є військовозобов`язаним і протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року (яка набрала чинності 18.05.2024) зобов`язаний був оновоти свої персональні дані у встановленому порядку, однак, всупереч закону, цього не зробив, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З приводу доводів позивача про те, що відповідачем порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення та не надано йому можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, слід вказати на таке.

Стаття 268 КУпАП передбачає право особи подати клопотання про відкладення розгляду справи, яким позивач міг скористатися під час перебування 26 червня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою ознайомлення з матеріалами справи, залучення захисника та здійснення належної підготовки до розгляду справи. Однак, як встановлено у ході розгляду справи, позивач не скористався своїм правом на подання такого клопотання.

Крім того, власноручні підписи позивача у протоколі та постанові про адміністративне правопорушення свідчать про те, що позивач був присутній під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, при розгляді відносно нього справи про адміністративне правопорушення та винеесення щодо нього постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за результатами такого розгляду.

З огляду на викладене суд критично оцінює доводи позивача про те, що його належним чином не було повідомлено про час та місце розгляду справи та порушення процедури її розгляду.

На підставі наведеного, суд дійшов переконання, що позивач, проігнорувавши виконання обов`язку, покладеного на нього згідно з Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у редакції Закону України від 11 квітня 2024 року (яка набрала чинності 18.05.2024), жодним із визначених способів протягом визначеного строку своїх персональних даних не уточнив, чим порушив правила військового обліку і вчинив порушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

За таких обставин слід констатувати, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення № 1351-1 від 26.06.2025 винесена відповідно до вимог чинного законодавства, уповноваженою на те посадовою особою, а твердження позивача про безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованими, а тому рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.

У пункті 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У зв`язку з висновком суду про відмову в задоволенні позову, відповідно до вимог ст. 139 КАС України, витрати, понесені позивачем у зв`язку із сплатою судового збору, слід віднести на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду, відповідно до ст. 286 КАС України, може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева