Справа № 712/11596/25
Суддя: Марцішевська О. М.
Дата ухвалення: 2025-10-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 712/11596/25

Провадження № 2-а/712/260/25

22 жовтня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.,

при секретарі судового засідання Безруковій Д.О.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Київ в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2025 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Левіса Артура Сергійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування позову зазначає, що постановою інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Левіса Артура Сергійовича, серія ЕНА № 5469652 від 13.08.2025року ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало у тому, що 13.08.2025 року о 11:36 годині в с. Звірів, траса Н-22, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив вимоги п.п 12.4. ПДР України.

Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості, приладом TRUCAM LTI 20/20 ТС000721. Під час вимірювання, інспектор, який безпосередньо здійснював фіксацію швидкості, тримав прилад в своїх руках. Під час вимірювання та фіксації він здійснив помітній рух руками, якими тримав прилад, назустріч автомобілеві. Після того, як він зупинив автомобіль і підійшов до позивача, позивач звернув увагу на те, що прилад знаходився в його руках і не був стаціонарно закріплений.

Ляшко В.М. також зазначив, що потребує професійної правової допомоги, але не зважаючи на всі клопотання та пояснення інспектор покликав свого колегу інспектора Левіса Артура Сергійовича, який розпочав розглядати справу і виносити постанову.

Вимірювач, яким здійснювався замір швидкості транспортного засобу - лазерний LTI 20/20 TRUCAM. Вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TRUCAM призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.

У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam. Контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР), оскільки вимоги ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, передбачають, що інформація щодо встановленої відеотехніки і сама відеотехніка фіксації правопорушень повинна бути розміщена на видному місці.

Разом з тим, зауважує, що прилад TRUCAM при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що доводиться приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Отже, відповідно до наведеної норми працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін «монтувати/розміщувати» не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках.

Інспектором при розгляді справи не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, а отже не вбачається дотримання відповідачем процедури розгляду адміністративної справи.

Позивач не погоджується із зазначеним рішенням інспектора, бо вважає себе невинним, постанову серія ЕНА № 5469652 від 13.08.2025 року просить визнати необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушенням норм процесуального права. Також просить суд стягнути витрати на професійну правову допомогу в розмірі 15 000 грн.

15 вересня 2025 року до суду надійшло клопотання позивача про долучення до матеріалів справи відеозапису з портативних відеореєстраторів, якеі проводили фіксацію події 13.08.2025р., який був отриманий на адвокатський запит.

15 вересня 2025 року (закінчення відпустки судді) ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси позовну заяву залишено без руху.

18 вересня 2025 року позивач скерував до суду заяву про усунення недоліків та позовну заяву у редакції вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Київ в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

22 вересня 2025 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Встановлено відповідачу строк - сім днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для надання відзиву на позовну заяву.

Ухвала суду від 22.09.2025р. доставлена відповідачу 23.09.2029р. до електронного кабінету підсистеми ЄСІТС "Електронний суд".

03 жовтня 2025 року засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до штампу на конверті відзив переданий на пошту для направлення до суду 29.09.2025р., відтак відзив поданий до суду у межах встановленого судом строку.

Відзив на позов відповідач обґрунтував тим, що 13.08.2025 року о 11 год. 30 хв. 04 сек. в населеному пункті село Звірів, що на автодорозі Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне», 108 км. дороги, водій транспортного засобу Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_1 рухався в населеному пункті зі швидкістю 75 (сімдесят п?ять) км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 (двадцять п?ять) км/год. Згідно п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно, підставою зупинки вказаного транспортного засобу стало перевищення

встановленого обмеження швидкості руху. Поліцейський Левіс А.С. підійшов до водія, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, підставу перевірки документів та попросив водія пред?явити документи, зазначені в п. 2.1. ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4. а) ПДР України.

Встановивши особу водія, ким виявився позивач гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п.12.4. ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про проведення розгляду справи про вчинене адміністративне правопорушення, щодо водія. Позивачу було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надавати пояснення, заявляти клопотання та знайомитись з матеріалами справи, користуватися юридичною допомогою адвоката та іншого фахівця в галузі права. Позивач на місці вчинення адміністративного правопорушення надавав усні пояснення, бажав скористатися юридичною допомогою адвоката, поліцейський не заважав в реалізації наданого права, пояснював що може зачекати до приїзду адвоката, однак Позивач зазначив, що адвокат знаходиться в Черкаській області і заявив клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та здійснити її в режимі відеоконференції. Дане клопотання працівником поліції було відхилене і надана можливість користуватись своїми правами в телефонному режимі, оскільки нормами КУпАП не передбачена процедура розгляду справи в режимі відеоконференції.

Після проведення розгляду справи, було винесено постанову про накладення

адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5469652 від 13.08.2025 року, якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Згідно зі ст. 285 КУпАП, Позивача було ознайомлено зі змістом оскаржуваної постанови та надано копію.

Перед населеним пунктом с. Звірів що на автодорозі Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне», праворуч на км. 106+050 м. та ліворуч на км. 109+250 м. зокрема встановлені, дорожні знаки 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху). А отже, дані дорожні знаки є наявні при в?їзді в с. Звірів, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів.

Варто зазначити, дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена. Аналогічні вимоги до встановлення дорожніх знаків закріплені в підпункті 10.1.1 Національного стандарту України «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування. ДСТУ 4100-2014». Наказом Департаменту патрульної поліції від 29.11.2024 №2668 «Про внесення змін до Наказу ДПП» від 08 липня 2024 року №1396, визначено перелік автодоріг держави, на яких територіальні (відокремлені) підрозділи Департаменту патрульної поліції, здійснюють контроль швидкісного режиму за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCam LTI

20/20 - Волинська область, на автодорозі «Н-22 «Устилуг - Луцьк - Рівне», з 20 по 85 км та з 95 по 130 км. (додаток 1 до Наказу ДПП №2668 від 29.11.2024).

Отже, факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем підтверджується: Постановою про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5469652 від 13.08.2025 року; Відеозаписом № _HВ000_0813_113004 з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC000721 від 13.08.2025, (засвідчує момент фіксації порушення); Фотокарткою № _HВ000 0813_113004 з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № TC000721 від 13.08.2025, (засвідчує швидкісний режим, дату і час порушення). - Відеозаписом № export-44tбt нагрудних портативних відео реєстраторів поліцейських від 13.08.2025 року (описує обставини розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача).

З оглянутого відеозапису з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості

TruCAM LTI 20/20 № TC000721 слідує, що зафіксовані обставини не викликають обгрунтованого сумніву в тому, що саме даний транспортний засіб Volkswagen Passat, д.н.з НОМЕР_1 , дійсно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 25 км/год. Із змісту відеозапису технічного приладу з портативного відеореєстратора поліцейського, можливо чітко та однозначно встановити час та місце вчинення розглядуваного правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а також особу, яка його вчинила.

Відтак, адміністративне стягнення застосовано інспектором у відповідності до вимог закону, у межах санкцій статті, за якою Позивач притягнутий до адміністративної відповідальності, а тому підстави для задоволення позову відсутні, оскільки постанова

винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про

адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства, а доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, Позивачем не надано.

Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 I TruCam отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 241-18, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинний до 26.12.2028 року. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Використання приладу TruCam відбувається у автоматичному режимі як у мобільному, так і у статичному положенні, тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням.

Крім цього, правомірність використання приладу TruCam саме в ручному режимі підтверджується листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 № 22-38/49, лазерний вимірювач TruCAM відноситься до «ручних» вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань.

Також додатково листом №22-38/30 від 01.07.2025 року ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», надаються роз?яснення щодо роботи приладів «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 Tru САМ в ручному режимі. Прилади TruCAM конструктивно створені для утримання в руках під час вимірювань.

При визначенні суми відшкодування необхідно враховувати критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Зазначають, що сума штрафу, яку мав сплатити Позивач згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5469652 від 13.08.2025 року складає 340 грн., а сума адвокатських послуг - близько 15 000 (п?ятнадцять тисяч) грн. на професійну правничу допомогу, яка значно перевищує суму, яку мав би сплатити Позивач відповідно до постанови. Дана сума є не співмірною із складністю справи, оскільки дана справа не потребує затрати великого проміжку часу для підготовки необхідних матеріалів.

За таких обставин вважають, що витрати Позивача на професійну правничу допомогу завищені та жодним належним документом не підтверджені, а тому не можуть

братись Судом до уваги.

08 жовтня 2025 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що телефонна консультація може бути лише додатковим елементом, але не може замінити участь адвоката у процесі. Примушування до «телефонного захисту» є обмеженням конституційного права на правову допомогу і прямо суперечить ст. 268 КУпАП. Право на правничу допомогу повинно бути реальним, а не декларативним. Надання лише телефонної консультації не може замінити реальну участь захисника у справі. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги той факт, що поліцейським не прийнято до уваги обґрунтування НЕМОЖЛИВОСТІ прибуття адвоката на розгляд справи в визначений ним термін (хіба що, якби адвокат використовував би засоби власної авіації), очевидне позбавлення ним права позивача на юридичну допомогу адвоката.

Також вказував, що в жодному наданому відповідачем як докази, свідоцтві про повірку, сертифікатах відповідності, перевірки та в експертних висновках НЕ ЗАЗНАЧЕНО, що лазерний вимірювач швидкості «TRUCAM Lti 20/20» є «РУЧНИМ» приладом або призначений до використання «тримаючи в руках».

Звертає увагу суду, що відповідно до листів ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», які надав відповідач як докази в справі, НЕ МАЄ ЖОДНОЇ ПОТРЕБИ ТРИМАТИ ВИМІРЮВАЧ ШВИДКОСТІ TRUCAM В РУКАХ ПІД ЧАС ЗДІЙСНЕННЯ ВИМІРЮВАННЯ. Закріплений прилад виконує цю функцію однаково ефективно, як і тримаючи в руках, але при цьому нічого не порушуючи.

Звертає увагу, що наведена сума витрат на професійну правничу допомогу в позовній заяві була заявлена як орієнтовна. Кінцевий підтверджений та обґрунтований її розмір буде наданий суду в установлений законодавством термін. Щодо аргументу відповідача, порівнюючи суму яку мав би сплатити позивач згідно оскаржуваної постанови (340 грн.) та витрат на професійну правничу допомогу (орієнтовно 15 000 грн.) зазначає наступне. Фактичний розмір адміністративного стягнення (340 грн) не має жодного відношення до розміру витрат на правничу допомогу. У судовій практиці існують випадки, коли позовні вимоги становлять 1 гривню (наприклад, як компенсація моральної шкоди чи як спосіб відновлення справедливості), а витрати на правову допомогу сягають десятків тисяч гривень. Суд визнає такі витрати обґрунтованими, якщо вони підтверджені договорами та актами. Витрати на правничу допомогу визначаються не розміром штрафу, а складністю справи: необхідністю аналізу матеріалів, підготовки процесуальних документів, ведення комунікації з державними органами, участі в судових засіданнях.

14 жовтня 2025 року представник відповідача скерував до суду заперечення на відповідь на відзив. Зазначає, що твердження Позивача, викладені у відповіді на відзив, є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, виходячи з наступного. Позивач на місці вчинення адміністративного правопорушення надавав усні пояснення, бажав скористатися юридичною допомогою адвоката, поліцейський не заважав в реалізації наданого права, пояснював що може зачекати до приїзду адвоката, однак Позивач зазначив, що адвокат знаходиться в Черкаській області і заявив клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату та здійснити її розгляд в режимі відеоконференції. Дане клопотання працівником поліції було відхилене і надана можливість користуватись своїми правами в телефонному режимі, оскільки нормами КУпАП не передбачена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в режимі відеоконференції.

Після проведення розгляду справи, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5469652 від 13.08.2025 року, якою Позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Чинним на час виникнення спірних відносин законодавством було передбачено спрощену процедуру розгляду посадовою особою управління Національної поліції справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Вказане виключає необхідність дотримання інспектором поліції таких процедур, передбачених для розгляду справи про адміністративне правопорушення в загальному порядку, як надання особі можливості скористатися правом на правову допомогу, подати клопотання про перенесення розгляду справи тощо. Водночас як встановлено, що позивачу було роз`яснено його права та обов`язки, суть вчиненого ним порушення, оголошено та вручено примірник оспорюваної постанови. Крім того, реалізація права позивача щодо можливості скористатися правовою допомогою забезпечується під час оскарження безпосередньо рішення суб`єкта владних повноважень у суді.

Приймаючи до уваги, що винесення постанови відповідачем за частиною 1 статті 122 КУпАП було здійснене за наслідками скороченого провадження на місці вчинення правопорушення, не надання позивачу можливості скористатися правом на правову допомогу в даному випадку не може вважатися порушенням, що могло б потягнути за собою скасування оскаржуваної постанови. Враховуючи також територіальну віддаленість перебування інспектора поліції, що виніс оскаржувану постанову та місце проживання позивача.

Щодо правомірності використання приладу TRUCAM LTI 20/20 в ручному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень поліцейський може використовувати або у спосіб, визначений абзацом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», або у інший, не заборонений законодавством України, спосіб. Лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 ІІ TruCam отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки № UA.TR.001 241-18, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинний до 26.12.2028 року. Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для LTI 20/20 TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Згідно до свідоцтва про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки №22/01/32877 чинний до 21.04.2025 року вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 ІІ TruCam №ТС000721 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Відповідно до сертифікату відповідності від 09.01.2019 № UA/TR.001 22 054- 20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000721, є придатним до застосування. Згідно Експертного висновку від 15.12.2023 №04/05/02-1179/ВС1/ВН в об`єкті - лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam - правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES, визначений п. 5.2 ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015. Термін дії експертного висновку протягом періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні та 6 місяців після його припинення чи скасування. Відповідно до сертифікату відповідності від 09.01.2019 № UA/TR.001 22 054- 20, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000721, є придатним до застосування.

Прилади TruCam конструктивно створені для утримання в руках під час вимірювань швидкості руху транспортних засобів. Їхнє основне призначення це експлуатація в ручному режимі за утримування приладу в руках за безпосередньої участі оператора. Метрологічні та технічні характеристики приладів TruCam відповідають вимогам національного стандарту «ДСТУ» 8809:2018 Метрологія. Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Прилади TruCam можуть працювати як у ручному режимі, так і в автоматичному. Алгоритм підрахунку одного результату вимірювань передбачає близько 70 окремих незалежних вимірювань швидкості. Тільки у разі, якщо ці проміжні результати збігаються, прилад TruCam формує остаточний результат вимірювань. В іншому випадку прилад Tru Cam бракує таке вимірювання (наприклад у разі тремтіння приладу, за неналежного прицілювання на цільовий транспортний засіб і т.п.). Алгоритм роботи під час вимірювань як в автоматичному так і в ручному режимі (утримання в руках) однакові. В обох режимах неналежні результати вимірювань бракуються.

Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» ТС000721, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його показники є допустимим доказом у цій справі про вчинення адміністративного правопорушення, а твердження позивача про неправомірність використання приладу TruCAM в ручному режимі є необґрунтованими.

Позивачем заявлені до відшкодування витрати, пов`язані з професійною правничою допомогою, отриманою від адвоката, в загальному розмірі орієнтовно 15 000 грн. Зазначають, що сума штрафу, яку мав сплатити Позивач згідно оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5469652 від 13.08.2025 року складає 340 грн., а сума адвокатських послуг близько 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн. на професійну правничу допомогу, яка значно перевищує суму, яку мав би сплатити Позивач відповідно до постанови. Дана сума є не співмірною із складністю справи, оскільки дана справа не потребує затрати великого проміжку часу для підготовки необхідних матеріалів. За таких обставин вважаємо, що витрати Позивача на професійну правничу допомогу завищені та жодним належним документом не підтверджені, а тому не можуть братись Судом до уваги. Оскаржувана постанова серії ЕНА №5469652 від 13.08.2025 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та містить усі необхідні елементи, саме тому вона є законною та обґрунтованою.

Просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції - у повному обсязі.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності передбачені статтею 286 КАС України § 2. «Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ» Глави 11 «Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ».

Відповідно до ч.2 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Оскільки у справі даної категорії законом не передбачено подання таких заяв по суті справи, як відповідь на відзив та заперечення, суд враховує подані сторонами заяви у формі відповіді на відзив та заперечення в якості письмових пояснень з метою забезпечення можливості учасників ефективно реалізувати гарантовані статтею 44 КАС України процесуальні права на надання пояснення суду, наведення свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

17 жовтня 2025 року позивачем до суду скеровані додаткові пояснення, в яких зазначав щодо невірного застосування відповідачем норм права та маніпулюванням термінами та визначеннями, в також неврахування додаткових обставин та обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.Також вказував, що відповідач не спростовує факти порушення поліцейським процесуальних дій, поліцейський зупинив його без причини, а причину почав шукати вже після зупинки позивача на вимогу поліцейського. Також, позивач вважає, що доводи на користь виправдання дій поліцейського є неконституційними і принижують його честь і гідність та позбавляють його, як інваліда 2 групи, матеріального забезпечення життєво необхідних ресурсів на достатнє харчування та лікування.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить таких висновків.

Судом встановлено, що 13.08.2025 року о 11.38 інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Волинській області Левісом А.Б. було складено постанову серії ЕНА № 5469652, якою ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, яке полягало у тому, що 13.08.2025 року о 11:36 годині в с. Звірів, траса Н-22, керуючи транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 75 км/год., чим порушив вимоги п.п 12.4. ПДР України.

Відповідно до статті 222 КУпАП Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, частина перша статті 173-8, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), частини перша і третя статті 175-3 (у частині порушень, пов`язаних із незабезпеченням безперешкодного доступу громадян до об`єктів фонду захисних споруд цивільного захисту, у випадках та порядку, встановлених законодавством), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до статті 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пункт 1.10 Правил дорожнього руху визначає значення термінів, зокрема: населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються дорожніми знаками 5.45 «Населений пункт», 5.46 «Кінець населеного пункту», 5.47 «Населений пункт», 5.48 «Кінець населеного пункту».

Згідно п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення, зокрема, встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною другою статті 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, в тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР (стаття 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінивши зібрані у справі докази, су доходить висновку, що при складанні процесуального документа порушень з боку уповноваженої особи щодо порядку оформлення оскаржуваної постанови не вбачається, інспектором вчинені всі необхідні дії, які передбачені нормами КУпАП та Законом України «Про Національну поліцію» при виявленні адміністративного правопорушення та притягнення особи до відповідальності.

Лазерний вимірювач швидкості TruСАМ LTI 20/20 ТС00072, яким було зафіксовано перевищення швидкості позивачем, сертифікований та може бути застосований у вимірюванні швидкості, що підтверджено відповідачем доданими до відзиву доказами.

Приладом TruCAM перевіряють швидкість за допомогою лазера, що дозволяє уникнути неточностей, робоча дистанція пристроїв контролю швидкості TruCam сягає 1,2 км. TruCam - лазерний вимірювач швидкості, оснащений режимом відеофіксації. Основна відмінність приладу від «Візира» і йому подібних - він використовує не радіохвилю, а світловий промінь - лазер, який дозволяє зафіксувати перевищення швидкості конкретного автомобілю в потоці транспорту на відстані, що перевищує кілометр.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

У свою чергу, ДП «Укрметртестстандарт» інформувало Департамент патрульної поліції листом від 01.10.2019 № 22-38/49, що лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruСam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортних засобів в автоматичному режимі.

Крім того, перед населеним пунктом с. Звірів що на автодорозі Н-22

«Устилуг - Луцьк - Рівне», праворуч на км. 106+050 м. та ліворуч на км. 109+250 м. зокрема встановлені, дорожні знаки 5.76 (Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху). А отже, дані дорожні знаки є наявні при в?їзді в с. Звірів, що дозволяє на даній ділянці автомобільної дороги контролювати та фіксувати швидкісний режим транспортних засобів.

При цьому, Постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 № 833 «Про функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі», визначено, що технічні засоби (прилади контролю) - це пристрої, що дають змогу в автоматичному режимі здійснювати виявлення та фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та інформація в яких захищена згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах.

Такі технічні засоби входять до системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі (далі - система), визначення терміну якої встановлює, що це - взаємопов`язана сукупність технічних засобів (приладів контролю), програмних і апаратних засобів обробки отриманих за допомогою технічних засобів (приладів контролю) інформаційних файлів та метаданих, обміну з використанням телекомунікаційних мереж інформацією, необхідною для реалізації організаційних і процесуальних заходів під час здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, що функціонує в єдиній інформаційній системі МВС.

У цьому випадку, лазерний вимірювач швидкості TruCam є засобом саме вимірювальної техніки, а не засобом фото-відеофіксації і відповідає вимогам Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», відповідно до статті 1 якого засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Отже, Суд приходить до переконання про те, що засіб вимірюваної техніки TruCam LTI 20/20 серійний ТС000721, є належним засобом для встановлення швидкості руху транспортних засобів, а тому фіксування правопорушення, яке здійснено за допомогою цього приладу є належним та допустимим доказом вчинення позивачем порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху України.

У свою чергу, лазерний вимірювач швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний ТС000721 має допустиму похибку при вимірюванні швидкості руху в ручному режимі +/- 2 км/год. Навіть з урахуванням вказаної похибки під час використання ручного режиму, позивач все одно рухався зі швидкістю понад 70 км/год з перевищенням встановленого обмеження швидкості руху у населеному пункті більш як на двадцять кілометрів на годину.

Посилання позивача на те, що поліцейський не мав права використовувати засіб вимірюваної техніки TruCam, тримаючи його в руках, Суд не приймає до уваги, оскільки можливість застосування приладу в ручному режимі описана в його методичних рекомендаціях щодо використання та інструкції з використання.

Так, з відстані у близько 150-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону. При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника. Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При цьому, достовірність інформації про порушення Правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі.

Відповідності до статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Суд наголошує на тому, що стаття 40 Закону України «Про Національну поліцію» не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Натомість зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Відповідно до відеозапису фіксації місця події, який наданий представником відповідачів зафіксований автомобіль позивача та згенерована інформація про подію правопорушення.

Крім того, з відеозапису з нагрудного відеореєстратора, на якому зафіксовано момент зупинення позивача на вимогу інспектора вбачається, що поліцейським дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Позивачу повідомлено про суть вчиненого ним правопорушення. До початку винесення постанови поліцейський, який проводив розгляд справи, оголосив про початок розгляду справи та ознайомив позивача з правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи.

Отже, відповідачем на виконання покладеного на нього обов`язку доказування, регламентованого частиною другою статті 77 КАС України, доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке останнього було притягнуто до відповідальності.

Доводи позивача про те, що інспектор патрульної поліції під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не надав можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП суд відхиляє як необгрунтовані, виходячи з такого.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією складення протоколу про адміністративне правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, зокрема протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Висновки аналогічного змісту містяться у рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі №1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17(провадження №К/9901/4973/18).

Положеннями КУпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КУпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч. 4 ст. 258 КпАП України.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи Максименко проти України обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.122 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження до суду постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази, суд доходить висновку, що відповідачем доведений факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови, тому позовна заява не підлягає до задоволення.

Оцінюючи дотримання права кожної фізичної особи на мирне володіння своїм майном, декларованого ч.1 ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя зважає на те, що застосування адміністративного стягнення в сумі 340 грн. становить втручання у право власності, однак таке втручання є пропорційним та виправданим з огляду на суспільний інтерес, який у даному конкретному випадку полягає у застосуванні міри відповідальності до особи, яка порушила загальнообов`язкові вимоги закону у сфері безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З урахуванням вищевикладеного, Суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8-9, 72-77, 241, 242-246, 250 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в м. Київ в особі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржене у відповідності до ч. 4 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано або за результатом розгляду справи судом апеляційної інстанції.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата складення повного тексту рішення 22 жовтня 2025 року.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ).