Справа № 600/2188/23-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/2188/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сіжук О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168 (далі Постанова №168), у розрахунку 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року та січень 2023 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військової частини НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, у розрахунку 100 000 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року та січень 2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та невиплаті йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168, у розрахунку 100000,00 грн. на місяць, пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року, січень 2023 року та вважає, що наявні підстави зобов`язати відповідача перерахувати таку додаткову винагороду із наступних підстав.

Звертає увагу суду на те, що починаючи із квітня 2022 року по січень 2023 року він виконував одні й ті ж бойові завдання в одних і ти же районах їх здійснення.

Проте, за квітень, травень, червень, липень, жовтень, грудень 2022 року відповідач виплачував позивачу додаткову винагороду - до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у діях та заходах, визначених пунктом 1 Постанови № 168, а за серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023 року з невідомих причин не виплачував, що підтверджується розрахунковими листами позивача.

Наголошував на тому, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, відповідно до якого Середино-Будська міська територіальна громада Шосткинського району Сумської області входила до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

На думку позивача, він забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконуючи завдання на території Середино-Будської міської територіальної громади Шосткинського району Сумської області, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, проте, додаткову винагороду до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах не отримував.

Відтак, вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, останній звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого заперечив щодо задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Зокрема, зазначив, що з урахуванням фактичного часу виконання обов`язків військової служби, позивач в період 01.08.2022 по 31.01.2023 отримував в повному обсязі додаткову винагороду в розмірі 30000 гривень в незалежності від виконання ним бойових (спеціальних) завдань, пов`язаних із безпосередньою участю у бойових діях чи під час безпосереднього зіткнення з противником.

Наявність факту безумовного отримання позивачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень не ставить законодавцем військовим частинам прямого обов`язку автоматичного нарахування збільшеної додаткової винагороди до 100000 гривень. Судження представника позивача, що виплата відповідачем додаткової винагороди у розмірі 30000 гривень, фактично є визнання права позивача на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, є хибним, та суперечить вимогам постанови Кабінету Міністрів України № 168.

Щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 70000 гривень пояснює, що абзацом другим пункту 1 Наказу № 392-АГ та Наказу № 628-АГ встановлено, що додаткова винагорода збільшується до 100000 гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Враховуючи те, що позивачем в спірний період безпосередня участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів не здійснювалась, відповідно правових підстав як для опрацювання рапорту (донесення) командиром підрозділу (групи) про участь позивача у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, так і наказів командування прикордонного загону про виплату додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень, не вбачається.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.05.2023, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 05.09.2024 рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 у справі №600/2188/23-а скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями Чернівецького окружного адміністративного суду справу №600/2188/23-а передано на розгляд головуючому судді Сіжук О.В.

Ухвалою суду прийнято до свого провадження адміністративну справу №600/2188/23-а та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Запропоновано учасникам справи надати по справі письмові пояснення щодо правомірності дій ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 (далі Постанова №168), у розрахунку 100000 гривень на місяць пропорційно часу його безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року та січень 2023 року, з урахуванням висновків постанови Верховного Суду від 05.09.2024.

В поясненнях представника Військової частини НОМЕР_1 щодо правової позиції у справі із урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 05.09.2024, вказано, що рішення керівництва НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України є законним, прийнятим в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та іншими нормативно-правовими актами України, а позивачем неправильно тлумачиться постанова КМУ №168. За таких обставин, у задоволенні адміністративного позову просив відмовити повністю.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) письмові докази.

На виконання вказаної ухвали суду відповідач повідомив, що в серпні 2022, вересні 2022, листопаді 2022 та січні 2023 позивач проходив військову службу в межах Сумської області у складі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Крім того, вказав, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» з 01.01.2023 по 05.08.2024 Сумська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, з 01.01.2023 по 05.08.2024 була відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди - перебування в районі ведення бонових дій.

Також зазначив, що в НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ) відсутні документи, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах в період серпень, вересень, листопад 2022 року та в січні 2023 року.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 20.03.2022 проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ). За час проходження служби ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області, що підтверджується довідкою № 12/1273-22-Вих від 29.10.2022.

Згідно з розрахунковим листом за вересень 2022 року (впс ОСОБА_2 (тип Б)) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 27096,77 грн за серпень 2022 року.

Відповідно до розрахункового листа за жовтень 2022 року (впс ОСОБА_2 (тип Б)) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду у розмірі 23000, 00 грн за вересень 2022 року.

Згідно з розрахунковим листом за грудень 2022 року (впс ОСОБА_2 (тип Б)) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за листопад 2022 року у розмірі 30000,00 грн.

Відповідно до розрахункового листа за лютий 2023 року впс ІНФОРМАЦІЯ_3 (тип Б)) позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду за січень 2023 року у розмірі 30000,00 грн.

Згідно витягу з наказу відповідача № 942-ОС від 12.12.2022 «Про особовий склад» по четвертій прикордонній комендатурі призначено старшого сержанта ОСОБА_1 інспектором прикордонної служби 1 категорії снайпером третьої групи інспекторів прикордонної служби першого відділення інспекторів прикордонної служби ІНФОРМАЦІЯ_4 , звільнивши з посади інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б).

Судом встановлено, що наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 затверджено Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, відповідно до якого Середино-Будська міська територіальна громада Шосткинського району Сумської області входила до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Як слідує із листа відповідача, наданого військовою частиною Військова частина НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду про витребування письмових доказів повідомлено суд про те, що надати належним чином завірені копії рапортів про встановлення ОСОБА_1 за період серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023 року додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стриманні збройної агресії, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не представляється за можливе, оскільки жодні рапорти про встановлення та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 70000 грн., за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 не опрацьовувались та не видавались. Так як позивач не приймав у вказані періоди безпосередню участь у бойових завданнях із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також в заходах з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; у бойових завданнях з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; у бойових (спеціальних) завданнях на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Крім того, відповідач зазначив про те, що в НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ) відсутня будь-яка інформація про виконання позивачем бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, в період з 01.08.2022 по 31.12.2022.

Додатково у листі зазначено, що відповідно до бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 04.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /2015 (гриф), від 25.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /2620 (гриф), від 27.09.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /4625 (гриф), бойового розпорядження начальника 5 ПРИКЗ від 01.08.2022 №311 (гриф), від 27.09.2022 №313 (гриф), персонал НОМЕР_2 прикордонного загону по теперішній час приймає участь виключно у стабілізаційних заходах, а при ускладненні обстановки визначено прийняття участі в оборонних заходах.

При цьому, відповідно до Бойового статуту механізованих і танкових військ Сухопутних військ Збройних Сил України, частина І (бригада), введеного в дію наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 25.12.2016 №8т, визначено, що «Стабілізаційні дії форма дій військових частин (підрозділів), які ведуться з метою встановлення контролю над кризовими районами, підтримання в них безпеки і стабільності та створення умов, що унеможливлюють ескалацію (відновлення) воєнного конфлікту, у взаємодії з іншими складовими сил оборони, органами державної влади та місцевого самоврядування».

Тобто, основними завданнями НОМЕР_2 прикордонного загону, згідного зазначених розпоряджень, було визначено забезпечення національних інтересів на державному кордоні та підтримання правового режиму воєнного стану.

Суд звертає увагу, що у даній справі проведено новий судовий розгляд після скасування у касаційному порядку попередньо ухвалених у цій справі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 та постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 05.09.2024, направляючи справу на новий розгляд вказав, що суди попередніх інстанцій дійшли передчасного висновку про відмову у задоволенні позову у зв`язку з тим, що відсутні докази безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів (протягом спірного періоду), що давало би йому право на отримання додаткової винагороди до 100000 грн відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168.

При цьому Верховний Суд зазначив, що суди попередніх інстанцій залишили поза увагою звернення представника позивача із адвокатськими запитами до ІНФОРМАЦІЯ_6 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України про надання копій документів, які підтверджують участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, виконання ним бойових (спеціальних) завдань, за кожен місяць участі позивача у таких діях та заходах із зазначенням кількості днів участі його у таких діях та заходах, а також відповіді (на адвокатські запити), отримані представником позивача.

Також, суди попередніх інстанцій не урахували, що представник позивача звернувся до суду першої інстанції, у тому числі, із клопотанням про витребування доказів у відповідача, обґрунтованим тим, що у відповідь на адвокатський запит відповідач відмовив у наданні витребуваних документів, оскільки такі є інформацією з обмеженим доступом.

Так, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.05.2023 клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено.

У відповідь на указану ухвалу Військова частина НОМЕР_1 надала до суду письмові пояснення, у яких повідомила суд про те, що надати належним чином завірені копії рапортів про встановлення ОСОБА_1 , за період серпень, вересень, листопад 2022 року та січень 2023 року, додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стриманні збройної агресії, перебуваючи в безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не представляється за можливе, оскільки жодні рапорти про встановлення та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, збільшеної до 70 000 грн, за період з 01.08.2022 по 31.12.2022 не опрацьовувались та не видавались, оскільки позивач у вказані періоди безпосередню участь у: бойових завданнях із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також в заходах з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; у бойових завданнях з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; у бойових (спеціальних) завданнях на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; у бойових (спеціальних) завданнях із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником не брав.

Окрім викладеного відповідач зазначив про те, що в НОМЕР_2 прикордонному загоні (військова частина НОМЕР_1 ) відсутня будь-яка інформація про виконання позивачем бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України; бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами; бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей; польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту; бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження; бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, у період з 01 серпня 2022 року по 31 грудня 2022 року.

Додатково відповідач повідомив, що відповідно до бойових розпоряджень командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » від 04.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /2015 (гриф), від 25.07.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /2620 (гриф), від 27.09.2022 №116/ОТУ ІНФОРМАЦІЯ_5 /4625 (гриф), бойового розпорядження начальника НОМЕР_2 ПРИКЗ від 01.08.2022 №311 (гриф), від 27.09.2022 №313 (гриф), персонал НОМЕР_2 прикордонного загону по теперішній час бере участь виключно у стабілізаційних заходах, а при ускладненні обстановки визначено прийняття участі в оборонних заходах.

Верховний Суд зазначив, що у контексті наданих відповідачем пояснень (зокрема, щодо відсутності у нього інформації про участь позивача у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 1 Постанови №168 з 01.08.2022 по 31.12.2022), судами не надано оцінки:

- довідці, виданій Військовою частиною НОМЕР_1 (відповідачем) від 29.10.2022 №12/1273-22Вих. (а.с.9), відповідно до якої ОСОБА_1 з 20.03.2022 по теперішній час проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області;

- факту нарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100000 грн розмірі за жовтень 2022 року, підставам її нарахування та виплати, та доказам, якими підтверджуються указані підстави.

Крім того, Верховний Суд вказав, що суди не урахували, що позивач, зазначаючи про те, що у спірний період він виконував одні і ті ж бойові завдання в одних і тих же районах їх здійснення, що і у період (з лютого по липень 2022 року), за який йому нараховано та виплачено додаткову винагороду збільшену до 100000 грн в розрахунку на місяць, вчиняє дії, спрямовані на отримання доказів, які б підтвердили його доводи, зокрема, направляє адвокатські запити відповідачу через свого представника та заявляє до суду клопотання про витребування доказів.

У свою чергу відповідач, стверджуючи про протилежне, не надає до суду жодних доказів, які б підтверджували відсутність протиправної бездіяльності щодо позивача.

Верховний Суд також вказав, що без з`ясування обсягу завдань, які виконувались позивачем протягом спірного періоду, тривалості та місця їх виконання, а також документів, якими підтверджуються указані обставини, та порівняння цих обставин із тими, що мали місце протягом лютого-липня 2022 року (у період, за який позивачу нараховано та виплачено збільшену додаткову винагороду) неможливо установити наявність/відсутність протиправної бездіяльності відповідача.

Відтак, при новому розгляді даної справи суд враховував викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.09.2024 висновки і мотиви, з яких скасовані попередньо ухвалені у цій справі рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 11.05.2023 та постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023.

Враховуючи висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.09.2024, перевіряючи матеріали справи, встановлюючи фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, досліджуючи та оцінюючи надані докази в сукупності, суд повинен дати правову оцінку обсягу завдань, які виконувались позивачем протягом спірного періоду, тривалості та місця їх виконання, а також документів, якими підтверджуються указані обставини, та порівняння цих обставин із тими, що мали місце протягом лютого-липня 2022 року.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закон України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 №661-IV (далі Закон №661-IV).

За змістом частини першої статті 6, частини першої статті 14 Закону №661-IV Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно зі статтею 16 цього Закону умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, а також стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Частиною другою статті 9 Закону № 2011-ХІІ установлено, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, а також надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до положень частини третьої статті 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частина четверта статті 9 Закону № 2011-ХІІ визначає, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань кваліфікованим особовим складом, а також враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 в абзаці першому пункту 1 постанови №168 слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

В решті зміст пункту 1 цієї постанови в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби, на час виникнення спірних правовідносин (серпень 2022 січень 2023) не змінювався.

Таким чином, аналіз наведених норм чинного законодавства України свідчить, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Водночас, реалізація зазначених приписів постанови Кабінету Міністрів України №168 вимагала визначення порядку й умов виплати додаткової винагороди з метою встановлення переліку бойових дій та заходів, передбачених абзацом першим пункту 1 цієї постанови, а також визначення документів, які підтверджують безпосередню участь військовослужбовця у таких діях і заходах, враховуючи, що Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 25.06.2018 №558, не врегульовувала цих питань.

Про необхідність визначення керівниками відповідних міністерств та державних органів порядку і умов виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених постановою Кабінету Міністрів України №168, вказано і в пункті 2-1 цієї постанови, доповненому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793.

Згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793, вказаний пункт 2-1 постанови №168 підлягає застосуванню з 24.02.2022.

30.07.2022 Адміністрація Держприкордонслужби, посилаючись на пункт 2-1 постанови №168, видала наказ №392-/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», який був уведений в дію з 01.08.2022 та діяв до 01.12.2022 (далі - Наказ № 392-/0/81-22-АГ).

Пункт 2 цього наказу визначав вичерпний перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, виконання яких у відповідні дні давало військовослужбовцю право на збільшення додаткової винагороди до 100000 гривень пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Зокрема, підпунктами 7 та 8 пункту 2 цього наказу до таких заходів віднесено виконання:

- бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу (контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;

- бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

У пункті 4 Наказу №392-/0/81-22-АГ встановлено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

1) бойового наказу (бойового розпорядження);

2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з абзацом першим пункту 5 Наказу №392-/0/81-22-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі (абзац перший пункту 5 наказу).

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця (абзац другий пункту 5 Наказу №392-/0/81-22-АГ).

У довідках, передбачених цих пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу (абзац третій пункту 5 Наказу №392-/0/81-22-АГ).

У відповідності до абзацу другого пункту 11 Наказу №392-/0/81-22-АГ, інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пункту 2 вказаного наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4 - 6 цього наказу (абзац перший, другий пункту 12 Наказу № 392-/0/81-22-АГ).

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 гривень, визначеним переліком документів має бути підтверджена його безпосередня участь у бойових діях, або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів.

При цьому, виплата вказаної винагороди військовослужбовцю, який перебуває у відрядженні, здійснюється за наказом начальника органу Держприкордонслужби (органу військового управління) за місцем служби такого військовослужбовця.

В подальшому, з 01.12.2022 був введений в дію наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», в якому був дещо змінений перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Проте, на підставі частини третьої статті 117 Конституції України Указом Президента України від 03.10.1992 №493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» і Положенням про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 №731, подібні накази центрального органу виконавчої влади підлягають обов`язковій державній реєстрації Міністерством юстиції України, оскільки містять норми, що зачіпають права, свободи та законні інтереси осіб і встановлюють організаційно-правовий механізм їх реалізації.

Виходячи з цього, Адміністрацією Держприкордонслужби не дотримано зазначених вимог законодавства при прийнятті наказів від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, які не пройшли державну реєстрацію в Мін`юсті у встановленому порядку.

Між тим, при вирішенні питання про наслідки порушення зазначених вимог необхідно враховувати обставини фактичного виконання протягом 2022 року, в тому числі й у спірний період, органами Держприкордонслужби наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ, зокрема, в частині визначення бойових дій та заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, а також документування безпосередньої участі військовослужбовців у таких діях і заходах.

У спірний період виключно зазначені накази Адміністрації Держприкордонслужби визначали механізм реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби під час дії воєнного стану, адже наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 №36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за №196/39252) набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовувався з 01.02.2023, тобто не підлягав ретроспективному застосуванню до спірних правовідносин.

В свою чергу, Інструкція про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, розвідувального органу Адміністрації Державної прикордонної служби України за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.03.2016 №188 (далі - Інструкція №188), була прийнята на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18 «Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських», що передбачала виплату військовослужбовцям винагороди в порядку і розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів, за час участі у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, у воєнних конфліктах, інших заходах в умовах особливого періоду.

Отже, Інструкція №188 визначала порядок та розміри виплати конкретно тієї винагороди, яка була встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.2016 №18, тому застосування її положень при визначенні порядку та умов виплати додаткової винагороди, встановленої на період дії воєнного стану постановою Кабінету Міністрів України №168, не передбачає можливості такого застосування.

Крім того, документування (фіксація) у спірний період органами Держприкордонслужби безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях і заходах та фактична виплата їм додаткової винагороди до 100000 гривень відповідно до приписів наказів Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ унеможливлює застосування іншого механізму реалізації постанови Кабінету Міністрів України №168 до правовідносин, що вже відбулися.

За відсутності цих відомчих нормативно-правових актів не здійснювався би облік особового складу, який мав право на збільшену додаткову винагороду, що призвело б до невиплати цієї частини грошового забезпечення військовослужбовцям.

Таким чином, застосуванню для визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168, у спірний період підлягають накази Адміністрації Держприкордонслужби від 30.07.2022 №392-/0/81-22-АГ і від 09.12.2022 №628/0/81-22-АГ.

Протилежний висновок поставив би питання необхідності повернення вже виплачених на підставі цих наказів сум додаткової винагороди.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.12.2023 у справі № 200/193/23.

Отже, для визначення права військовослужбовця на отримання додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень відповідно до постанови №168, необхідно встановити докази безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення відповідних заходів на території бойових дій.

Тобто, законодавець, очевидно, запроваджуючи два види доплат (30000,00 грн та 100000,00 грн) мав на меті, що збільшений розмір доплати пов`язаний не лише з виконання обов`язків військової служби, натомість має характер винагороди за виконання особливо складних бойових завдань.

Відповідно до частин першої, другої статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

З наведених міркувань, суд вважає, що протягом спірного періоду командування Військової частини НОМЕР_1 діяло правомірно, коли у свій діяльності та в умовах дії воєнного стану дотримувалося затверджених Наказами №392-АГ, №628-АГ вимог та діяло відповідним чином.

У контексті спірних правовідносин, це означає, що Військова частина НОМЕР_1 мала б пов`язувати виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн з виконанням військовослужбовцем завдань, які перелічені у Наказах №392-АГ, №628-АГ.

Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 №309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.04.2022 за №453/37789 (із змінами та доповненнями), Сумська області віднесена до територій, на яких проводяться воєнні (бойові) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), можливих бойових дій.

Як встановлено судом та не заперечується самим позивачем, за період серпень -вересень 2022, листопад 2022 та січень 2023 відповідач здійснював виплату позивачу щомісяця додаткової винагороди у розмірі 30000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022. (а.с. 10).

При цьому, позивач вважає, що оскільки він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, виконуючи бойові завдання на ділянці Військової частини НОМЕР_1 (Сумська область), то він набув право на отримання збільшеної додаткової винагороди до 100000,00 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

На підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії позивач долучив до позову, серед іншого, довідку Військової частини НОМЕР_1 від 29.10.2022 №12/1273-22 Вих. (а.с. 9).

Так, зі змісту вказаної довідки встановлено, що остання видана позивачу, який з 20.03.2022 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у забезпеченні здійснення заходів національної безпеки і оброни, відсічі і стримування збройної агресії в межах Сумської області.

Водночас, надаючи оцінку вказаній довідці, на яку позивач посилається як на підставу про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях, суд зазначає, що така довідка не є тим документом, який передбачений пунктами 4, 5 Наказу №392/0/81-22-АГ, оскільки в ній відсутнє посилання на документи про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях.

Окрім того, у проміжку вказаного спірного періоду, а саме з 01.08.2022 по 03.08.2022 та з 12.09.2022 по 18.09.2022 позивач перебував у відпустці за сімейними обставинам.

Також, суд з метою всебічного та об`єктивного розгляду адміністративної справи, ухвалою від 26.11.2024 витребував з ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) письмові докази, зокрема: інформацію щодо документів, що підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у воєнних (бойових) діях або заходах із зазначенням кількості днів помісячно такої участі за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року та січень 2023 року або інформацію що спростовує його участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, а у разі відсутності ОСОБА_1 у списках про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області за серпень 2022 року, вересень 2022 року, листопад 2022 року та січень 2023 року інформацію щодо місця перебування позивача та виду виконуваних ним бойових завдань у складі Військової частини НОМЕР_1 за цей період.

На виконання вказаної ухвали Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що в серпні 2022, вересні 2022, листопаді 2022 та січні 2023 позивач проходив військову службу в межах Сумської області у складі відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Крім того, вказав, що відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України від 02.02.2023 № 26 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій» з 01.01.2023 по 05.08.2024 Сумська область виключена з переліку районів ведення воєнних (бойових) дій. Таким чином, з 01.01.2023 по 05.08.2024 була відсутня обов`язкова умова для нарахування та виплати збільшеної додаткової винагороди - перебування в районі ведення бонових дій.

Також відповідач зазначив, що в НОМЕР_2 прикордонному загоні (Військова частина НОМЕР_1 ) відсутні документи, які б підтверджували безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах в період серпень, вересень, листопад 2022 року та січні 2023 року.

Суд, дослідивши інформацію, надану відповідачем приходить до висновку, що остання не підтверджує обставини безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у спірні періоди, що би давало підстави для виплати йому за цей період додаткової винагороди у збільшеному до 100000 гривень розмірі.

Не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів безпосередньої участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, його безпосереднього перебування в районах у період здійснення зазначених заходів, а також кількості днів участі у таких діях та заходах і матеріали справи.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що довідка №1991 від 29.09.2022 не підтверджує факт безпосередньої участі позивача за період 26.06.2022 по 29.09.2022 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Решта доводів та аргументів сторін суд не бере до уваги, оскільки вони не спростовують відсутність інформації про безпосередню участь позивача протягом спірного періоду у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судових витрат.

Керуючись статтями 9, 72, 73, 74-76, 77, 90, 241 - 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_4 ).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна