Справа № 520/14007/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 р. Справа № 520/14007/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., м. Харків, повний текст складено 24.06.25 по справі № 520/14007/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не проведення індексації розміру пенсії 6188, 89 грн, суми доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень та інших доплат до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 1,11, а також у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796 та у розмірі 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 127, 118, 168, 185 та 209 у 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роках;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 01.03.2020 провести індексацію розміру пенсії 6188,89 грн суми доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень та інших доплат до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 1,11, а також у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796 та у розмірі 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №127, 118, 168, 185 та 209 в 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роках;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України в особі Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області витрати зі сплати судового збору;

- допустити негайне виконання рішення суду;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначив про протиправність дій відповідача в частині нездійснення індексації пенсії позивача у відповідності до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 "Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році" (далі по тексту - Постанова № 127), від 16.02.2022 № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" (далі по тексту - Постанова № 118), від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році (далі по тексту - Постанова № 168), від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» (далі по тексту - Постанова № 185) та від 25.02.2025 № 209 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткові заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2025 році" (далі по тексту - Постанова № 209), як таких, що порушують право позивача на належне пенсійне забезпечення.

З огляду на те, що положення постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 «Питання проведення індексацій у 2019 році» (далі по тексту - Порядок № 124), № 127, № 118, № 168, № 185 та № 209, суперечать акту вищої юридичної сили - частині другій статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі по тексту - Закон № 1058-IV), за приписами якої для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії, наполягав, що такі нормативно- правові акти застосуванню при вирішенні спірних правовідносин не підлягають.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 по справі № 520/14007/25 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Надано позивачу термін для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з моменту отримання ухвали, шляхом надання до суду оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 3633,60 грн за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК Харків обл/мХар Основ"ян/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37874947; банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA4020661; код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу - "*;101; (код платника); судовий збір за позовом (ім`я/назва платника), Харківський окружний адміністративний суд"; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати поважні підстави для поновлення строку, з наданням до суду відповідних доказів.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду першої інстанції, 12.06.2025 позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд:

- визнати причину пропуску строку звернення до суду поважною, якщо суд буде вважати її пропущеною;

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області щодо не проведення індексації розміру пенсії 6188, 89 грн, суми доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень та інших доплат до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 1,11, а також у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796 та у розмірі 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України №127, 118, 168, 185 та 209 в 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роках;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області з 29.11.2024 провести індексацію розміру пенсії 6188,89 грн суми доплат до попереднього розміру пенсії, підвищень та інших доплат до пенсії ОСОБА_1 у розмірі 1,11, а також у розмірі 1,14, 1,197, 1,0796 та у розмірі 1,115 відповідно до постанов Кабінету Міністрів України № 127, 118, 168, 185 та 209 в 2021, 2022, 2023, 2024 та 2025 роках;

- стягнути на користь ОСОБА_1 з Державного бюджету України в особі Головного управління Пенсійного фонду витрати зі сплати судового збору;

- допустити негайне виконання рішення суду;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначив, що у первинно поданій позовній заяві було помилково зазначено про необхідність зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2020. Враховуючи те, що позивач звернувся з позовною заявою до суду 29.05.2025, вважав, що пенсію ОСОБА_1 має бути перераховано за шість місяців до дати звернення до суду, а саме з 29.11.2024.

Крім того, позивачем долучено квитанцію № 6380-2106-8591-1404 від 12.06.2025 про сплату судового збору за подання позовної заяви у розмірі 3633,60 грн.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 520/14007/25 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачу.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм застосування норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року по справі №520/14007/25 скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив про безпідставність повернення уточненої позовної заяви судом першої інстанції, оскільки відповідно до правової позиції Касаційного адміністративного суду, викладеної у постанові від 24 березня 2025 року у справі №200/4085/24, строк звернення до адміністративного суду у справах, що стосуються перерахунку та індексації пенсій, становить шість місяців з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права, отже право на індексацію пенсії не є абсолютним і підлягає реалізації виключно в межах цього процесуального строку, а тому звернувшись із позовною заявою до суду 29 травня 2025 року, позивач реалізував своє право на судовий захист у встановлений законом строк, оскільки просив здійснити перерахунок пенсії з 29 листопада 2024 року.

У зв`язку з цим, вважав висновок суду першої інстанції про пропуск строку звернення до суду є юридично необґрунтованим та суперечать чинному процесуальному законодавству.

Відповідач, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з неповажності причин пропуску строку звернення до суду, оскільки пенсія є періодичним платежем, отже, про порушення своїх прав ОСОБА_1 знав або повинен був дізнатися ще з 01.03.2020, однак до суду звернувся лише 30.05.2025, тобто з порушенням шестимісячного строку встановленого пунктом 2 статті 122 КАС України, згідно з яким строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, а не за останні шість місяців, які передують зверненню до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Так спірні правовідносини у цій справі (з урахуванням уточненої позовної заяви) виникли у зв`язку з не проведенням індексації пенсії позивача з 29.11.2024 з урахуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та 1,115 відповідно до Постанов №№127, 118, 168, 185 та 209.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною першою статті 5 якого визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною першої статті 118 КАС України регламентовано, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Відповідно до вимог статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За визначенням, наведеним у частині 6 статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

На виконання частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За приписами пунктів 1, 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк; у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Колегія суддів враховує, що право громадян на індексацію пенсії не є абсолютним і його захист може бути обмеженим строком звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними, оскільки реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 грудня 2020 року у справі № 510/1286/16-а дійшла висновку, що норми, зокрема статі 87 Закону України Про пенсійне забезпечення та статті 46 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (щодо необмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії), підлягають застосуванню у справах за позовами про оскарження бездіяльності, дій та/або рішень суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку пенсійних виплат виключно за наявності таких умов:

1) ці суми мають бути нараховані пенсійним органом;

2) ці суми мають бути не виплаченими саме з вини держави в особі пенсійного органу.

У справі, яка розглядається, фактичні обставини свідчать про те, що індексація протягом 2020-2025 років позивачу не нараховувалася, а тому відсутні підстави для не обмеження будь-яким строком невиплаченої пенсіонерові суми пенсії.

Разом з цим, уточнюючи позовні вимоги на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху, ОСОБА_1 просив захистити його права з 29.11.2024, а не з 01.03.2020, як у первинній редакції позову. Разом з цим, суд першої інстанції залишив таку обставину поза увагою та, як наслідок, не надав їй жодної оцінки.

Разом з цим, враховуючи дату звернення ОСОБА_1 до суду з цим позовом шляхом формування позовної заяви в підсистемі «Електронний суд» - 29.05.2025, дату, з якої він просить захистити свої порушені права - 29.11.2024 та встановлений частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України шестимісячний строк, колегія суддів дійшла висновку про дотримання позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 11 лютого 2025 року у справі № 280/3620/24 та від 24 березня 2025 року по справі № 200/4085/24.

Вищевикладене дозволяє дійти висновку, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені частиною 2 статті 123 КАС України підстави для повернення позовної заяви ОСОБА_1 у зв`язку з неповажністю причин пропуску строку звернення до суду.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту статті 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція статті 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частиною 1 статті 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За приписами статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Беручи до уваги вищевикладене, ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 520/14007/25 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24.06.2025 по справі № 520/14007/25 - скасувати.

Справу № 520/14007/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко