Справа № 440/383/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: А.Б. Головко
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 р. Справа № 440/383/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2025, по справі № 440/383/25

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправним та скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із позовом, у якому просив визнати протиправним та скасування пункту 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 року №222 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної та матеріальної відповідальності та визнатипротиправним та скасуватипункту 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 року №222 в частині виплати ОСОБА_1 щомісячної премії за листопад 2024 року в розмірі, визначеному пунктом 4 розділу ХVІ Порядку № 260.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняте нове рішення, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги, що в ході судового розгляду позивачем надавались копії витягів з наказу №191 від 07.07.2023 року про направлення у відрядження та з наказу №216 від 31.07.2023 року про повернення з відрядження, відтак позивач був відсутній в розташуванні військової частини на час прийняття щодо виплати ОСОБА_2 одноразової допомоги. Зазначає, що позивач в установленому порядку не прийняв справи та посаду начальника фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_2 як це передбачено ч.ч. 8, 9 ш. 1.10 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджені наказом Міністерства оборони України №104 від 22.04.2021 року, не був ознайомлений з відповідними посадовими інструкціями та наказами, а відтак, не був наділений адміністративно-господарськими чи організаційно-розпорядчими функціями як посадова особа, а відтак не міг контролювати роботу бухгалтера військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_3 і, тим більше, начальника групи персоналу військової частини № НОМЕР_2 ОСОБА_4 ( ніяк не перебувала і не могла перебувати в його підпорядкуванні), які здійснювали нарахування сум одноразової грошової допомоги ОСОБА_5 . Також, зазначає, що судом не взято до уваги, що в ході службового розслідування не було здобуто платіжного документу про виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги при його звільненні в 2005 році, а також те, що в період звільнення-поновлення в ЗСУ він працював в органах МЧС України, що відповідно постанови Кабінету міністрів України № 393 від 17 липня 1992 р. «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію» прирівнюється до служби в ЗСУ. Також, зазначає, що право ОСОБА_2 на одержання одноразової грошової допомоги при звільненні є виплатою, передбаченою законодавством, а визначення строку його вислуги для визначення суми одноразової грошової допомоги при звільненні в спірних правовідносинах позивачем не повинно було здійснюватися.

Відповідно до ч. 1 ст. 308, п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в межах доводів апеляційної скарги, в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судовим розглядом, згідно з довідкою №403/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 травня 2022 року Військова частина НОМЕР_2 є відокремленим підрозділом без права юридичної особи. Відповідно до Довідки №405/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 17 травня 2022 року Військова частина НОМЕР_1 є юридичною особою. Військову частину НОМЕР_2 передано у підпорядкування командира Військової частини НОМЕР_1 , що визнається відповідачем.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.02.2022 №39 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , поставлено на всі види забезпечення, та призначено на посаду бухгалтера 2 категорії фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022.

В подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.07.2023 № 200 ОСОБА_1 був допущений до тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 та вважається таким, що з 16 липня 2023 року справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно з Витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 18 квітня 2024 року № 248 наказано призначити службове розслідування щодо можливості факту переплати одноразової грошової допомоги майору ОСОБА_2 та для проведення службового розслідування призначити комісію; голові комісії провести службове розслідування та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення у термін до 17:00 18 травня 2024 року.

В подальшому, відповідно до Витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 17 травня 2024 року № 316 наказано: продовжити строк проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18 квітня 2024 року №248, до 17 червня 2024 року; голові комісії провести службове розслідування та подати акт службового розслідування встановленим порядком для прийняття рішення в строк до 17:00 15 червня 2024 року.

Відповідачем проведено службове розслідування з метою з`ясування обставин та уточнення причин і умов, що призвели до безпідставного нарахування та виплати у збільшеному розмірі одноразової грошової допомоги майору ОСОБА_2 , який перебував на посаді заступника командира військової частини з морально-психологічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , за результатами якого складено акт службового розслідування.

Службовим розслідуванням, зокрема, встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.07.2023 №206 майор ОСОБА_2 заступник командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення, був виключений зі списків військової частини НОМЕР_2 у зв`язку зі звільненням з військової служби за контрактом за пп."б" п.3 ч.5 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу» і отримав одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно Порядку №260 в повному обсязі.

Нарахована одноразова грошова допомога склала: 26 років х 18072,37 грн = 469881,75 грн.

Водночас у разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби слід застосовувати п.7.р.ХХХІІ Порядку №260, згідно якого одноразова грошова допомога виплачується таким військовослужбовцям за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовій захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до п.7 розділу XXXII Порядку №260 нарахування одноразової грошової допомоги за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби складає 9 років 4 місяця 1 день або 9 повних років календарної вислуги.

Одноразова грошова допомога складає:

9 років * 18 072,38 грн = 162 651,38 грн.

Переплата одноразової грошової допомоги майору. ОСОБА_2 за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби склала: 469881,75 грн - 162 651,38 грн = 307230,37 грн.

Як наслідок, переплата одноразової грошової допомоги майору ОСОБА_2 за період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби спричинила переплату компенсації податку на доходи фізичних осіб в сумі 55301,47 грн. Таким чином, загальна сума шкоди завданої державі склала 362531,84 грн.

Переплата одноразової грошової допомоги при звільненні майора ОСОБА_2 була здійснена внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх обов`язків начальника групи персоналу штабу військової частини НОМЕР_2 , яка внаслідок своєї самовпевненості, будучи обізнаною у своїй справі, допустила внесення до наказу (по стройовій частині) від 22.07.2023 №206, що стосується виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 інформації стосовно безперервної вислуги років майора ОСОБА_2 , що не відповідала дійсності. Разом з тим, всі вихідні дані для обчислення вислуги років та періодів служби майора ОСОБА_2 , а саме: особова справа та послужний список майора ОСОБА_2 , перебували у начальника персоналу військової частини НОМЕР_2 .

Начальник групи персоналу військової частини НОМЕР_2 лейтенант ОСОБА_4 , внаслідок недбалого ставлення до виконання своїх функціональних обов`язків та своєї самовпевненості будучи обізнаною у своїй справі, допустила внесення до наказу (по стройовій частині) від 22.07.2023 №206 в частині, що стосується виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 інформації стосовно безперервної вислуги років майора ОСОБА_2 , що не відповідала дійсності, не перевірила наявні підстави для нарахування одноразової допомоги при звільненні відповідно періодам перебування військовослужбовця на військовій службі з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, не звіривши з витягами з наказів з попередніх місць служби майора ОСОБА_2 та не виконавши свої функціональні обов`язки в частині обліку особового складу під час відпрацьовування наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22.07.2023 №206, неправомірно застосувала п. 2 ст. 15 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», що призвело до безпідставного нарахування та виплати у збільшеному розмірі одноразової грошової допомоги майору ОСОБА_2 в сумі 469881,75 грн та компенсації податку на доходи фізичних осіб в сумі 133430,78 грн на загальну суму 603312,53 грн.

Т.в.о. начальника фінансово-економічної служби - помічника командира по фінансово-економічній роботі військової частини НОМЕР_2 молодший сержант ОСОБА_1 (станом на 22 липня 2023 року тимчасово виконував обов`язки помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальника фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 ), не перевіривши інформацію стосовно виплат грошового забезпечення при звільненні майора ОСОБА_2 , погодив наказ (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 та в подальшому не проконтролював нарахування при звільненні особового складу військової частини НОМЕР_2 станом на липень 2023 року, за які відповідала бухгалтер фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_6 , не уточнив у витягу із наказу (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 в пункті про виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби проекту наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 кількість повних років календарної вислуги для нарахування одноразової грошової допомоги при звільнені з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби майора ОСОБА_2 .

Начальник штабу-перший заступник командира військової частини НОМЕР_2 майор ОСОБА_7 на слабкому рівні організував діловодство у штабі військової частини НОМЕР_2 , не здійснив належного контролю з боку начальника штабу-першого заступника командира військової частини НОМЕР_2 стосовно відпрацювання наказів по стройовій частині.

Командир військової частини НОМЕР_2 підполковник ОСОБА_8 не організував належним чином діловодство у підпорядкованій йому частині, контроль з боку командира військової частини НОМЕР_2 за здійсненням організації ведення обліку особового складу у військовій частині НОМЕР_2 здійснювався на низькому рівні, слабкий рівень контролю за здійсненням нарахування та виплати грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , що призвело до безпідставного внесення до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 в частині, що стосується виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 інформації стосовно безперервної вислуги років майора ОСОБА_2 , нарахування та виплати у збільшеному розмірі одноразової грошової допомоги при звільненні майору ОСОБА_2 в сумі 469881,75 грн, що в свою чергу спричинило переплату компенсації податку на доходи фізичних осіб в сумі 55301,47 грн.

Згідно з частиною першою статті 6 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до положень статті 3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Виходячи з вищевикладеного:

Службове розслідування вважати завершеним.

За порушення вимог, передбачених статтями 16, 37, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтею 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктами 1.3, 1.10 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07 квітня 2017 року №124 (діяла на час вчинення та дії правопорушення) та військової дисципліни, а саме: недбале ставлення до виконання обов`язків військової служби, службових (посадових) обов`язків в частині контролю за нарахуванням та виплатою грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , не перевіривши достовірність даних стосовно виплати грошового забезпечення при звільненні майора ОСОБА_2 , погодив наказ (по стройовій частині) від 22 липня 2023 рок №206 (т.в.о. начальника фінансово- економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 не володів дійсним станом справ стосовно звільнення військовослужбовців, а посадові особи йому не доповідали та не контролювали документи, які надаються для нарахувань одноразової грошової допомоги), відсутність контролю та слабкий рівень за нарахуванням та виплатою грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 (документи для нарахувань не перевіряються посадовими особами, які погоджують накази стосовно виплат), вимог пункту 7 розділу XXXII Порядку №260, що призвело до безпідставного нарахування та виплати у збільшеному розмірі одноразової грошової допомоги в сумі 469881,75 грн та компенсації податку на доходи фізичних осіб в сумі 133430,78 грн, що в свою чергу нанесло державі матеріальних збитків на загальну суму 362531,84 грн, т.в.о. начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної та дисциплінарної відповідальності накласти дисциплінарне стягнення "догана", стягнути грошові кошти в рахунок держави на загальну суму 181265,92 грн.

Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 року №222 "Про результати службового розслідування" на підставі встановленого службовим розслідуванням наказано, зокрема:

3. За порушення вимог передбачених ст. ст. 16, 37, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, пунктами 1.3, 1.10 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 (діяла на час вчинення та дії правопорушення) та військової дисципліни, а саме: недбале ставлення до виконання обов`язків військової служби, службових (посадових) обов`язків в частині контролю за нарахуванням та виплатою грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 , не перевіривши достовірність даних стосовно виплати грошового забезпечення при звільненні майора ОСОБА_2 , погодив наказ (по стройовій частині) від 22.07.2023 №206 (т.в.о. начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 не володів дійсним станом справ стосовно звільнення військовослужбовців, а посадові особи йому не доповідали та не контролювали документи, які надаються для нарахувань одноразової грошової допомоги), відсутність контролю та слабкий рівень за нарахуванням та виплатою грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 (документи для нарахувань не перевіряються посадовими особами, які погоджують накази стосовно виплат), вимог п.7. розділу XXXII Порядку №260, що призвело до безпідставного нарахування та виплати у збільшеному розмірі одноразової грошової допомоги в сумі 469 881,75 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят одна гривень 75 копійок) гривень та компенсації податку на доходи фізичних осіб в сумі 133 430,78 (сто тридцять три тисячі чотириста тридцять гривень 78 копійок) гривня, що в свою чергу нанесло державі матеріальних збитків на загальну суму 362 531,84 (триста шістдесят дві гривні п`ятсот тридцять одна гривня 84 копійки) гривня, т.в.о. начальника фінансово-економічної служби головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 притягнути до повної матеріальної та дисциплінарної відповідальності - накласти дисциплінарне стягнення "догана", стягнути грошові кошти в рахунок держави на загальну суму 181 265,92 (сто вісімдесят одна тисяча двісті шістдесят п`ять гривень 92 копійки) гривень;

5. Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 здійснити наступні заходи:

Здійснювати контроль утримання (заборгованості, збитків, шкоди) з грошового забезпечення у розмірі 20 відсотків від загальної суми нарахованого грошового забезпечення та додаткової винагороди т.в.о. начальника фінансово - економічної служби - головного бухгалтера військової частини НОМЕР_2 молодшого сержанта ОСОБА_1 до повного погашення збитків, завданих держав, з внесенням до книги обліку грошових стягнень та нарахувань.

У зв`язку з притягненням до матеріальної та дисциплінарної відповідальносі виплатити молодшому сержанту ОСОБА_1 щомісячну премію за листопад 2024 року в розмірі, визначеному в пункті 4 Розділу XVI Порядку № 260.

Не погодившись із наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07 листопада 2024 року №222 "Про результати службового розслідування" , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.11.2024 №222 «Про результати службового розслідування» у спірній частині є правомірним та прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч. 1, 4 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі по тексту Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV затверджено Статут внутрішньої служби Збройних Сил України (далі по тексту Статут ВС ЗСУ), яким відповідно до частини другої цього Статуту керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України (далі - військові частини). Обов`язки посадових осіб, не зазначені в цьому Статуті, визначаються відповідними порадниками та положеннями.

Відповідно до статей 3 та 4 Статуту ВС ЗСУ порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно зі статтями 5, 6 та 8 Статуту ВС ЗСУ внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідальність за стан внутрішньої служби у військових частинах покладається на всіх прямих начальників, які повинні подавати допомогу підпорядкованим військовим частинам і підрозділам в організації та забезпеченні виконання вимог внутрішньої служби і систематично перевіряти її стан.

Загальні обов`язки військовослужбовців встановлені статтею 11 Статуту ВС ЗСУ, до яких зокрема, відноситься обов`язок постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Статтею 16 Статуту ВС ЗСУ визначено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до статті 26 Статуту ВС ЗСУ військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України" дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Пунктами 1.1 та 1.3 Інструкції з діловодства у Збройних Силах України (далі по тексту Інструкція №124), затвердженої наказом Генерального штабу Збройних Сил України від 07.04.2017 №124 (чинна на час вчинення правопорушення), встановлено, що ця Інструкція встановлює загальні вимоги до документування управлінської інформації та організації роботи з документами у військових частинах (установах) Збройних Сил України, штабах угруповань військ, (далі військові частини, установи), включаючи їх підготовку, реєстрацію, облік, зберігання і контроль за виконанням.

Відповідальним за організацію діловодства у військовій частині (установі) є командир (керівник).

Командир (керівник) військової частини (установи) відповідає за збереження документів та інформації, яку вони містять, функціонування системи захисту документаційного фонду від незаконного доступу, втрату і несанкціоноване знищення документів, порушення правил користування документами.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, що розробляються на виконання завдань, визначених у розпорядчих документах і дорученнях вищих органів військового управління, а також відповідей на запити і звернення народних депутатів України та депутатів місцевих рад, погодження проектів нормативно-правових актів відповідають заступники командира (керівника) військової частини (установи) згідно з розподілом службових обов`язків.

За зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні інших документів, а також організацію діловодства та зберігання документів у структурних підрозділах військової частини (установи) відповідають їх командири (керівники).

Персональну відповідальність за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, їх відповідність чинному законодавству України рівною мірою несуть посадові особи, які їх відпрацьовують, погоджують та візують відповідно до компетенції.

Згідно з підпунктом 2.8.20.7 пункту 2.8 Інструкції № 124 документи, які потребують фінансових витрат, підлягають погодженню з відповідним фінансовим органом, фахівець якого письмово зазначає на проекті документа або, у встановлених випадках, в Аркуші погодження про можливість фінансового забезпечення пропозицій, викладених у документі.

Згідно з підпунктом 2.8.20.8 пункту 2.8 Інструкції №124 розробник документа несе персональну відповідальність за достовірність даних щодо погодження проекту документа.

Перед поданням проекту документа на підпис відповідному керівникові виконавець, який підготував документ, зобов`язаний перевірити правильність його складення та оформлення (у тому числі посилання на нормативно-правові акти, уточнити цифрові дані, наявність необхідних віз і додатків) (підпункт 3.10.11 пункту 3.10 Інструкції № 124).

Підпунктами 3.11.1 та 3.11.2 пункту 3.11 Інструкції №124 встановлено, що контроль за виконанням документів здійснюється з метою забезпечення своєчасного та належного їх виконання та підвищення персональної відповідальності кожної посадової особи за доручену справу.

Організацію контролю у структурному підрозділі здійснює його командир (керівник).

Відповідно до пункту 1 розділу І Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 №280 (далі по тексту Інструкція №280 (у відповідній редакції), ця Інструкція визначає: організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників (далі - особовий склад) в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти (далі - військовий навчальний заклад), установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), органі управління Державної спеціальної служби транспорту (далі - Держспецтрансслужба), бригадах, полках, окремих батальйонах, підрозділах охорони, органах забезпечення, навчальному центрі, закладах, підприємствах та установах, що входять до складу Держспецтрансслужби; завдання і види обліку, призначення облікових документів, порядок їх складання і ведення; обов`язки посадових осіб, відповідальних за організацію і ведення обліку особового складу; порядок обліку загальних (безповоротних та тимчасових) втрат особового складу; порядок видання, обліку, зберігання, розсилки наказів по особовому складу та витягів із них.

Згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції №280 облік особового складу повинен бути безперервним, своєчасним і повним, вестися постійно за будь-яких умов діяльності військ (сил) за формами і правилами, установленими цією Інструкцією, достовірно відображати існуючу штатну і спискову чисельність особового складу, а також кількісні і якісні зміни, що відбуваються, як в цілому щодо особового складу, так і персонально стосовно кожного військовослужбовця або працівника.

При цьому пунктом 4 розділу І Інструкції №280 визначено, що облік працівників ведеться відповідно до законодавства та цієї Інструкції, а пунктом 6 розділу І Інструкції №280 що організація обліку особового складу покладається у службах персоналу - на керівників служб персоналу.

Зазначені вище посадові особи зобов`язані: здійснювати контроль за станом обліку особового складу та періодично особисто перевіряти укомплектованість військ (сил); контролювати правильне відображення чисельності особового складу в облікових документах і своєчасне надання донесень про склад і чисельність військ (сил); проводити заняття (збори) з посадовими особами, які безпосередньо ведуть облік особового складу; проводити перевірки стану обліку особового складу під час перевірок військ (сил), надаючи практичну допомогу та досягаючи якісного стану обліку особового складу; контролювати роботу комісій для перевірки стану обліку особового складу; здійснювати контроль за забезпеченням бланками і книгами з обліку особового складу, а також посвідченнями військовослужбовців (військовими квитками), які засвідчують статус військовослужбовця, його службове становище (далі - документ, що посвідчує особу військовослужбовця); вживати всіх заходів для збереження облікових документів, особливо в умовах дії воєнного стану.

Відповідно до пункту 8 розділу І Інструкції №280 командири (керівники) органів військового управління та органу управління Держспецтрансслужби, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій, у тому числі керівники служб персоналу та кадрових центрів, зобов`язані: здійснювати контроль за обліком особового складу і чисельністю підпорядкованих військ (сил); координувати взаємодію штабів і служб персоналу під час передислокації військових частин і переміщень військовослужбовців; вживати заходів щодо удосконалення обліку особового складу із застосуванням автоматизованих систем управління; забезпечувати військове керівництво відомостями щодо складу військ (сил), кількісними і якісними показниками їх укомплектованості.

Пунктом 19 розділу ІІ Інструкції №280 встановлено, що облік особового складу у штабі військової частини ведеться керівником служби персоналу штабу, який зобов`язаний забезпечити, зокрема: ведення обліку особового складу військової частини відповідно до вимог цієї Інструкції; своєчасне складання і надання начальнику штабу на підпис проєктів наказів по стройовій частині, добову відомість і встановлені донесення та повідомлення по особовому складу; повідомлення, не пізніше наступного дня після підписання наказу по стройовій частині, командирів відповідних підрозділів у частині, що їх стосується; своєчасне внесення записів про зміни в облікових даних особового складу у відповідні облікові документи, які ведуться у штабі військової частини.

Згідно із пунктом 19 розділу ХІ Інструкції №280 проєкти наказів по особовому складу перед поданням їх на підпис відповідному командиру (керівнику), повинні бути перевірені (вичитані) виконавцем, зазначені в пунктах наказу облікові дані військовослужбовців або працівників уважно звірені з наявними документами персонального обліку, посади - зі штатом, штатним розписом. Про відсутність помилок у проєкті наказу та відповідність його пунктів законодавству на звороті останнього аркуша наказу виконавець та безпосередній керівник служби персоналу (або посадова особа, на яку покладено завдання роботи з персоналом, де штатом не передбачено відповідної служби або окремої штатної посади), засвідчують своїми підписами.

У разі проведення перевірки проєкту наказу по особовому складу іншими посадовими особами вони також ставлять свої підписи. Зразок звороту останнього аркуша наказу по особовому складу наведено в додатку 52 до цієї Інструкції.

Відповідно до пункту 15 розділу XI Інструкції №280 накази по особовому складу відпрацьовуються за документами персонального обліку військовослужбовців (послужною (скороченою послужною) карткою або за особовою справою), а також за установленими Інструкцією з організації виконання Положення документами, які оформляються посадовими особами служб персоналу та кадрових центрів для встановлення, зміни або припинення правових відносин, які реалізуються наказами по особовому складу.

Підстави та порядок притягнення військовослужбовців та деяких інших осіб до матеріальної відповідальності за шкоду, завдану державному майну, у тому числі військовому майну, майну, залученому під час мобілізації, а також грошовим коштам, під час виконання ними службових обов`язків, визначає Закон України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-IX (далі по тексту Закон №160-IX).

Згідно зі статтею 2 Закону №160-IX дія цього Закону поширюється на військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби, військовозобов`язаних та резервістів під час проходження ними зборів, а також осіб рядового та начальницького складу правоохоронних органів спеціального призначення, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України, сил цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України, Державного бюро розслідувань, співробітників Служби судової охорони (далі - особи).

Частинами першою четвертою статті 3 Закону № 160-IX встановлено, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Переведення особи до іншого місця служби чи її звільнення з посади або служби не може бути підставою для звільнення її від матеріальної відповідальності, встановленої законом.

Статтею 4 Закону №160-IX передбачено, що особа може бути притягнута до матеріальної відповідальності протягом трьох років з дня виявлення завданої шкоди.

Згідно із частинами першою та третьою статті 5 Закону №160-IX особа за завдану з необережності шкоду несе матеріальну відповідальність у розмірі завданої шкоди, але не більше п`ятнадцяти прожиткових мінімумів, установлених для працездатних осіб, крім випадків, коли цим Законом передбачено повну чи підвищену матеріальну відповідальність.

Розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, визначається на день видання наказу про притягнення особи до обмеженої матеріальної відповідальності.

Частиною першою статті 6 Закону № 160-IX визначено, що особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі: 1) виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій; 2) виявлення факту приписки в нарядах чи інших документах фактично не виконаних робіт, викривлення звітних даних або обману держави в інший спосіб; 3) завдання шкоди у стані сп`яніння внаслідок вживання алкоголю, наркотичних засобів або інших одурманюючих речовин; 4) вчинення діяння (дій чи бездіяльності), що мають ознаки кримінального правопорушення; 5) якщо особою надано письмове зобов`язання про взяття на себе повної матеріальної відповідальності за забезпечення цілісності майна та інших цінностей, переданих їй для зберігання або для інших цілей.

Згідно із приписами частин сьомої та восьмої статті 8 Закону №160-IX якщо вину особи доведено, командир (начальник) не пізніше ніж у п`ятнадцятиденний строк із дня закінчення розслідування видає наказ про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності із зазначенням суми, що підлягає стягненню. Наказ доводиться до винної особи під підпис.

У разі якщо шкоду завдано кількома особами, у наказі командира (начальника) визначаються суми, що підлягають стягненню окремо з кожної особи, з урахуванням ступеня вини і конкретних обставин завдання ними шкоди.

Відповідно до частини першої статті 14 Закону №160-IX наказ командира (начальника) про притягнення винної особи до матеріальної відповідальності може бути оскаржено старшому за службовим становищем командиру (начальнику) та/або до суду в порядку, передбаченому законодавством.

З наведеного правового регулювання слідує, що керівники відділів, служб, відділень та груп персоналу здійснюють організацію обліку особового складу військової частини, зокрема складають і надають на підпис начальнику штабу проєкти наказів по стройовій частині. При цьому перед поданням проєкту документа на підпис керівник служби персоналу зобов`язаний перевірити правильність його складення та оформлення та у разі відсутності у проєкті наказу помилок та його відповідності вимогам законодавству проставити свій підпис на звороті останнього аркуша наказу. Персональну відповідальність за зміст, якість підготовки та оформлення на належному рівні документів, їх відповідність чинному законодавству України рівною мірою несуть посадові особи, які їх відпрацьовують, погоджують та візують відповідно до компетенції. Підставою для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності є шкода, завдана, зокрема, неналежним виконанням цією особою службових обов`язків. В разі виявлення здійснення надлишкових виплат грошових коштів така особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди.

Так, згідно з приписами пунктів 1 та 7 розділу XXXIІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 /надалі Порядок №260 (у відповідній редакції)/ військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

У разі повторного звільнення військовослужбовців з військової служби одноразова грошова допомога виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання одноразової грошової допомоги, установленої Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Як встановлено судовим розглядом, в ході службового розслідування підтверджено факт наявності переплати майору ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги у сумі 307230,375 грн. та компенсації податку на доходи фізичних осіб у сумі 55301,47 грн. у зв`язку з виплатою йому одноразової грошової допомоги при звільненні за кожний повний календарний рік служби (з урахуванням періоду попередньої служби до дня останнього зарахування на службу).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 календарна вислуга років ОСОБА_2 у Збройних Силах становить 26 років 02 місяці 00 день та виплаті йому підлягає одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби згідно (пункту 1 розділу XXXIІ) Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у повному обсязі.

Таким чином, у наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 (в цілях обчислення одноразової грошової допомоги) не було зазначено, що період календарної служби ОСОБА_2 з дня останнього зарахування на службу становить 9 років 4 місяця 1 день або 9 повних років календарної вислуги та виплаті йому підлягає одноразова грошова допомога за 09 повних календарних років (без урахування періоду попередньої служби) згідно пункту 7 розділу XXXIІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, а тому , всупереч пункту 2.3.12 Додатку № 1 до Інструкції № 124 у наказі командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 не було вказано період календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за який виплачується одноразова грошова допомога.

Колегія суддів зазначає, що наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 був погоджений т.в.о. помічника командира з фінансово - економічної роботи - начальником фінансово - економічної служби військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 .

Як вбачається з розрахункової відомості № 67 від 30.07.2023 року ОСОБА_2 виплачено одноразову грошову допомогу за 26 календарних років у сумі 469881,75 грн., тоді як виплаті підлягала одноразова грошова допомога за 09 календарних років у сумі 162651,38 грн., чим державі завдано збитків на суму 362531,84 грн. Розрахункова відомість № 67 від 30.07.2023 року підписана ОСОБА_1 .

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 22 липня 2023 року №206 здійснено виплату ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги за 26 календарних років замість 09 календарних років, що і призвело до переплати військовослужбовцю одноразової грошової допомоги у сумі 307230,37 грн. та компенсації податку на доходи фізичних осіб у сумі 55301,47 грн., а відтак і до завдання державі збитків на загальну суму 362531,84 грн.

Отже, враховуючи те, що проявом вини є неналежне виконання особою своїх службових обов`язків, а підставою для притягнення винної особи до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неналежним виконанням цією особою службових обов`язків, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що неналежне виконання позивачем своїх службових обов`язків призвело до здійснення надлишкових виплат грошових коштів, що є підставою для притягнення позивача до дистиплінарної та матеріальної відповідальності у повному розмірі завданої з його вини шкоди.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 07 листопада 2024 року №222 "Про результати службового розслідування" у спірній частині є правомірним та прийнятим на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, тому не підлягає скасуванню.

Стосовно доводів позивача щодо того, що він не був ознайомлений з відповідними посадовими інструкціями та наказами, оскільки в установленому порядку не прийняв справи та посаду начальника фінансово економічної служби Військової частини НОМЕР_2 , а тому не був наділений організаційно розпорядчими функціями як посадова особа, відтак не міг контролювати роботу бухгалтера Військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки відповідно до Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 22.04.2021 №104) начальник фінансового органу зобов`язаний особисто здійснювати керівництво і контроль за діяльністю посадових осіб фінансового органу і організовувати їхню спеціальну підготовку. Окрім того бухгалтер є виконавцем і здійснює нарахування по витягу з наказу, який перед підписом командира був погоджений його керівником тобто ОСОБА_1 .

До того ж, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , які були надані під час проведення службового розслідування на питання «Що входило в Ваші посадові обов`язки ?», окрім всього іншого п. 2 позивачем зазначено перевіряти правильність видання наказів для нарахування грошового забезпечення; п. 5 позивачем зазначено в межах покладених завдань здійснювати керівництво діяльністю фінансово-економічної служби, здійснювати контроль за виконанням поставлених завдань; п. 8 позивачем зазначено відмовляти у прийнятті до обліку документів, підготовлених з порушенням установлених вимог, а також документів щодо господарських операцій, що здійснюються з порушенням законодавства, а відтак, колегія суддів зазначає, що позивач був обізнаний зі своїми посадовими обов`язками.

Доводи позивача щодо його відсутності в розташуванні Військової частини на час прийняття рішень щодо виплати ОСОБА_2 одноразової грошової допомоги та те, що він фізично не міг вплинути на її перебіг, колегія суддів відхиляє, оскільки позивач особисто власним підписом погодив наказ про необгрунтовану виплату, що ним визнано.

Таким чином, розглянувши рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивачки, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 по справі № 440/383/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло