Справа № 200/3536/25
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року справа №200/3536/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3536/25 (головуючий суддя у І інстанції Галатіна О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 72 від 24.04.2025;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 03.06.2024 пенсію за вислугою років, зарахувавши до пільгового стажу відповідно до п. а ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періоди з 26.01.1990 по 08.02.1993, з 18.02.1993 по 08.10.1996; з 01.07.2000 по 10.06.2003, з 01.01.2013 по 31.02.2022.

В обґрунтування позову зазначив, що 15.04.2025 звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності заяву було направлено на розгляд до відповідача.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 72 від 24.04.2025 відмовлено у призначенні пенсії. Відмова мотивована відсутністю необхідного пільгового стажу. При цьому відповідач не зарахував до пільгового стажу спірні періоди роботи позивача.

Таке рішення відповідача є протиправним та таким, що порушує право позивача на належний соціальний захист.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 72 від 24.04.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за вислугу років від 15.04.2025, із зарахуванням до спеціального стажу, періодів роботи з 26.01.1990 по 08.02.1993 з 18.02.1993 по 08.10.1996, з 10.07.2018 по 31.03.2022 та з урахуванням висновків суду у даному рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтування апеляційної скарги.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за вислугу років не зараховано періоди, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01- від 21.05.2024, оскільки вона не відповідає Додатку № 5 Порядку, а саме - відсутнє підтвердження делегування права підпису заступника директора начальника УптаРП. При цьому, до стажу роботи за вислугу років зараховано періоди роботи, відповідно до даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, згідно відомостей по спеціальному стажу. Вказує на те, що оскільки позивач не звільнений з посади, що дає право на пенсію за вислугу років, права на призначення такої пенсії він не має.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З огляду на наведене суд перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 15.04.2025 звернувся через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років.

Заяву про призначення пенсії було опрацьовано за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатом розгляду заяви та документів доданих до неї, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській прийнято рішення від 24.04.2025 № 72 про відмову в призначенні пенсії .

Згідно вищезазначеного рішення, вік заявника на дату звернення 55 років 10 місяців 13 днів. Стаж роботи за вислугу років становить 13 років 1 місяць 1 день.

За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до стажу роботи за вислугу років не зараховано періоди, згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01- від 21.05.2024, оскільки вона не відповідає Додатку № 5 Порядку, а саме - відсутнє підтвердження делегування права підпису заступника директора начальника УптаРП.

Згідно документів, доданих до заяви та записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.07.1987, до страхового стажу, зараховано всі періоди роботи з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.

Також вказано, що згідно ст. 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років призначаються в разі залишення роботи, яка дає право на цю пенсію.

Відповідно до трудової книжки сер. НОМЕР_2 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 26.01.1990 по 08.02.1993 помічник машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запис 4-5);

- з 18.02.1993 по 05.05.1995 - упорядником потягів, помічник машиніста тепловоза Азовмаш (запис 6-7);

- з 05.05.1995 по 08.10.1996 помічник машиніста тепловоза Азовмаш (запис 7-8);

- з 01.07.2000 по 20.10.2000 стрілець (контролер) відділу охорони металургійний комбінат Азовсталь (запис 11-12);

- з 21.10.2000 по 10.06.2003 - стрілець (контролер) відділу охорони металургійний комбінат Азовсталь (запис 12-13);

- з 10.06.2003 по 29.09.2011 помічником машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запис 13-14);

- з 01.01.2013 по 09.07.2018 помічником машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запи 19-21);

- з 09.07.2018 машиністом металургійний комбінат Азовсталь (запис 21);

- з 01.08.2021 машиністом тепловоза металургійний комбінат ОСОБА_2 (запис 22).

Записів про звільнення позивача трудова книжка не містить.

Відповідно до розрахунку стажу (форма РС-право) судом встановлено, що спірні періоди роботи позивача з 26.01.1990 по 08.02.1993; 18.02.1993 по 05.05.1995, з 06.05.1995 по 08.10.1996; з 01.07.2000 по 20.10.2000; з 21.10.2000 по 06.06.2003; з 11.10.2017 по 31.03.2022 не зараховано до спеціального стажу позивача.

Спірні періоди з 10.06.2003 по 29.09.2011 та з 01.01.2013 по 09.07.2018 зараховано до спеціального стажу позивача (робітн. локомот. бригад, водії вантажн. транспорту).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01 від 21.04.2024, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПРАТ МК «АЗОВСТАЛЬ»:

з 26.01.1990 р. по 08.02.1993 р.;

з 10.06.2003 р. по 29.09.2011 p.;

з 01.01.2013 р. по 10.10.2017 p.;

виконував роботи у локомотивних бригадах, організації перевезень, забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті за професією, посадою помічник машиніста тепловозу.

Підстава: стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991 р., Постанова Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992 р.

Згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2003 2011 (вересень), з 2013 по 2018 - код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ055А1.

Суд першої інстанції, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, дійшов висновку, що записи у трудовій книжці, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01 від 21.04.2024, підтверджують характер роботи позивача у періоди з 26.01.1990 по 08.02.1993 з 18.02.1993 по 08.10.1996, з 10.07.2018 по 31.03.2022, що підтверджує право позивача на включення вказаних періодів роботи до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі - Закон № 1058).

Відповідно до положень статті 5 Закону № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до положень статті 26 Закону № 1058 особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. (абз. 1 ч. 2 ст. 24 Закону № 1058)

На підставі частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

На підставі статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок 637) , основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12.08.1993 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З огляду на викладене, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі, коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Як вже встановлено судом та було вказано вище, згідно записів в трудовій книжці сер. БТ- № 1639075 (в частині спірних періодів) позивач працював:

- з 26.01.1990 по 08.02.1993 помічник машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запис 4-5);

- з 18.02.1993 по 05.05.1995 - складач поїздів (запис 6-7);

- з 05.05.1995 по 08.10.1996 помічник машиніста тепловоза Азовмаш (запис 7-8);

- з 01.07.2000 по 20.10.2000 стрілець (контролер) відділу охорони металургійний комбінат Азовсталь (запис 11-12);

- з 21.10.2000 по 09.06.2003 - стрілець (контролер) відділу охорони металургійний комбінат Азовсталь (запис 12-13);

- з 10.06.2003 по 29.09.2011 помічником машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запис 13-14);

- з 01.01.2013 по 09.07.2018 помічником машиніста металургійний комбінат Азовсталь (запи 19-21);

- з 09.07.2018 машиністом металургійний комбінат Азовсталь (запис 21);

- з 01.08.2021 машиністом тепловоза металургійний комбінат ОСОБА_2 (запис 22).

Крім того, відповідно до довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01 від 21.04.2024, ОСОБА_1 працював повний робочий день в ПРАТ МК «АЗОВСТАЛЬ»:

з 26.01.1990 р. по 08.02.1993 р.;

з 10.06.2003 р. по 29.09.2011 p.;

з 01.01.2013 р. по 10.10.2017 p.;

виконував роботи у локомотивних бригадах, організації перевезень, забезпечення безпеки руху на залізничному транспорті за професією, посадою помічник машиніста тепловозу.

Підстава: стаття 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-XII від 05.11.1991., Постанова Кабінету Міністрів України № 583 від 12.10.1992.

Окрім того, згідно відомостей по спеціальному стажу у довідці індивідуальних відомостей про застраховану особу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5) позивача вбачається, в частині спірних періодів за 2003 2011 (вересень), з 2013 по 2018 (грудень) - код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ055А1.

Відповідно до постанов правління Пенсійного фонду України (далі - ПФУ) № 7-6 від 10.06.2004 «Про затвердження Порядку формування і подачі органам ПФУ відомостей про застраховану особу, що використовуються в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування», № 26-1 від 05.11.2009 «Про порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування органам ПФУ», № 22-2 від 08.10.2010 «Про Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та № 25-2 від 03.12.2013 «Про визнання такою, що втратила чинність, постанови правління ПФУ від 08.10.2010 № 22-2», якими затверджувалися «Довідники кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлено код підстав для обліку спецстажу за № ЗПЗ055А1 для застрахованих осіб, які є робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, роботодавець звітував щодо спецстажу позивача, вся інформація щодо стажу позивача з 2003 2011 (вересень), з 2013 по 2018 (грудень) є в системі персоніфікованого обліку, а тому ці періоди роботи мають бути зараховані до спеціального стажу позивача без будь-якого додаткового підтвердження.

Поряд із цим, суд враховує, що позивач з 09.07.2018 працював на посаді машиніста, у зазначений період код підстави для обліку спец стажу - ЗПЗ055А1 (по грудень 2018), після грудня 2018 року позивач продовжував працювати на займаній посаді, що підтверджується записами трудової книжки. Записів про звільнення трудова книжка не містить.

Також, суд зазначає, що списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.92 р. № 583 (583-92-п), передбачено складачів поїздів. Водночас деякі категорії працівників, передбачених у цьому Списку, мають право на пенсію лише за умови, що робота мала місце на магістральних залізницях (наприклад, монтери колії, оглядачі вагонів, оглядачі-ремонтники вагонів магістральних залізниць тощо). Щодо складачів поїздів, то на них ця умова не поширюється, тобто право на пенсію за вислугу років вони мають незалежно від того, працювали вони на магістральних залізницях чи заводському залізничному транспорті будь-якого підприємства.

З огляду на наведене, враховуючи сукупність належних та допустимих доказів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що записи у трудовій книжці, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5), довідки про підтвердження наявного стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 03.03.01 від 21.04.2024, підтверджують характер роботи позивача періодів з 26.01.1990 по 08.02.1993 з 18.02.1993 по 08.10.1996, з 10.07.2018 по 31.03.2022, що підтверджує право позивача на включення вказаних періодів роботи до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Як визначено пунктом 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з пунктом 2 частини п`ятої 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3536/25 залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року у справі № 200/3536/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 16 жовтня 2025 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв