Справа № 580/8975/25
Суддя: Олексій РІДЗЕЛЬ
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року справа № 580/8975/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер до Житомирської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер (далі позивач) до Житомирської митниці (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів №UА101000/2025/000127/2 від 28.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000413.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у митного органу були відсутні жодні підстави для відмови у митному оформленні товару на підставі поданих товариством документів та для витребування додаткових документів, оскільки наданими позивачем документами повністю підтверджується і числове значення митної вартості і відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. З огляду на викладене, позивач зазначає, що застосування резервного методу для визначення вартості є необґрунтованим.

Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

26.08.2025 відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що умови зовнішньоекономічного контракту свідчать про те, що в документі (інвойсі), визначені найменування, перелік, кількість, ціна, умови поставки товару.

Разом з тим, декларантом не дотримано вимог митного законодавства, інвойс до митного оформлення не подано.

Також, відповідно до гр.44 під кодами документів 0325 та 0380 прикріплено 2 рахунки - проформи з однаковими номерами та датою видачі №P1/03/2025 від 03.03.2025. Однак, відповідно до вимог митного законодавства (п.3 ч.2 ст. 53 МК України) рахунок-проформа надається на підтвердження митної вартості лише у випадку, коли товар не є об`єктом купівлі продажу.

Також подані до митного оформлення документи під кодами 0325 та 0380 (рахунки-проформи) містять різну цінову інформацію щодо вартості Товару №1, а саме в одному із таких документів вартість комбайну зернозбирального в комплекті з жаткою марка Case Axial 1480, серійний номер комбайна - 1720234U054016 зазначена 9000 EUR, тоді як в іншому вартість цього ж товару вказана 10 000 EUR.

Разом з тим, рахунок-проформа за своєю суттю є лише попередніми документами, що має інформаційний характер та не є остаточним рахунком, а тому не є документом що підтверджує митну вартість товару, таким чином надані рахунки-проформи під кодами 0325 та 0380 не замінюють інвойс. Окрім того вони не підписані покупцем, а тому не належно узгоджені сторонами.

Крім того, в наданому платіжному документів, а саме у Графі 70 «Деталі оплати» зазначено: «передоплата Комбайн Axial», платіжна операція здійснена на суму 10 000 Євро.

Однак, декларантом подано МД № 25UA50U1 з метою імпорту на територію України 3 (трьох) товарів, а саме: товар №1 «зернозбиральний комбайн у комплекті зі жниваркою: марка Case, модель- Axial 1480»; товар №2 «візок для транспортування жатки Case Axial»; товар №3 «решета до комбайну Case Axial 1480 до кукурудзи б/в - 2шт.».

Таким чином, декларантом заявлена митна вартість товарів №1-3 становить 10000 Євро, при цьому останнім надано банківський платіжний документ, що стосується оплати тільки 1 (одного) товару на суму 10 000 Євро, що свідчить про недостовірність наданої інформації про митну вартість товарів.

Щодо вартості поставок, відповідач вказує, що відповідно до змісту наданої до митного оформлення автотранспортної накладної товар відвантажувався Kamianka 2, 08-307 Repki, що також підтверджується довідкою про транспортні витрати №26/03-2 від 26.03.2025.

Враховуючи зазначене до митної вартості не включені витрати від Marki до Kamianka 2, 08-307 Repki.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, допитавши свідка, суд встановив таке.

03 березня 2025 року між ТОВ Авто Партнер (Покупцем) та DARІUSZ GLEBА (Польща) (Продавцем) укладено Контракт №392 МАТ відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець приймати та оплачувати техніку, відповідно до Інвойсу по кожній окремій поставці, які є невід`ємною частиною Контракту.

На виконання вимог вказаного контракту Продавець DARIUSZ GLEBA надав позивачу інвойс від 03.03.2025 №Р1/03/2025 на придбання позивачем комбайна зернозбирального у комплекті з жаткою CASE Axial 1480, який був у використанні, 1986 року випуску, серійний номер 1720234U054016, вартістю 9000 EUR; візок для транспортування жатки CASE Axial, бувшого у використанні, 1986 року випуску за ціною 800 євро; решета для комбайну CASE Axial 1480 до кукурудзи, бувші у використанні в кількості 2 штуки за ціною 200 євро. Всього вартість техніки за вказаним інвойсом визначена у розмірі 10000 євро.

Позивачем здійснено оплату за товар, що підтверджується банківською випискою від 11.03.2025 на суму 10000 євро.

28.03.2025 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Житомир-центральний» ТОВ «Авто Партнер» подано митну декларацію № 25UA50U1 з метою імпорту товарів:

товар №1 - «зернозбиральний комбайн у комплекті зі жниваркою: марка Case, модель- Axial 1480, серійний номер комбайна - НОМЕР_1 , тип двигуна дизель, колір червоний, такий що був у використанні, календарний рік випуску 1986, виробник Case, країна виробництва - US», код УКТЗЕД , заявлена митна вартість 11026,56 Євро за одиницю;

товар №2 - «візок для транспортування жатки Case Axial, ідентифікаційний номер - б/н, колір червоний,рік випуску 1986,виробник Case, країна виробництва - US», код УКТЗЕД , заявлена митна вартість 960,20 Євро за одиницю;

товар №3 - «решета до комбайну Case Axial 1480 до кукурудзи б/в - 2шт.», код УКТЗЕД , заявлена митна вартість 2,7 Євро за кілограм.

Разом з митною декларацією подавалися такі документи:

контракт (4100) № 392 МАТ від 03.03.2025;

доповнення до контракту (4103) №1 від 24.03.2025;

пакувальний лист (0271) від 24.03.2025;

рахунок-проформа (0325) № P1/03/2025 від 03.03.2025;

рахунок-проформа (0380) № P1/03/2025 від 03.03.2025;

автотранспортна накладна CMR (0730) № 23032025 від 23.03.2025;

платіжний документ, що підтверджує вартість товару (3002) від 11.03.2025;

документ, що підтверджує вартість перевезення товару (3007) від 26.03.2025 №26/03-2;

договір (контракт) про перевезення (4301) № 19/11 від 19.11.2024.

За наслідками розгляду поданих документів, митним органом прийняте рішення про коригування митної вартості товарів про коригування митної вартості товарів №UА101000/2025/000127/2 від 28.03.2025 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000413

В обґрунтування вказаного рішення відповідач зазначив таке: «На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. За результатами перевірки встановлено, що заявлена митна вартість товару №1 є нижчою за вартість ввезених на митну територію України схожих товарів.

Документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Відповідно до п. 1.1 Контракту № 392 МАТ від 03.03.2025 продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати техніку, згідно з інвойсами за кожною окремою поставкою та є невід`ємною частиною цього контракту. Ціна товару обмовляється сторонами на кожну одиницю товару та фіксується в інвойсі (п 4.1 контракту). Вищевказані умови зовнішньоекономічного контракту свідчать про те, що документ (інвойс), в якому визначені найменування, перелік, кількість, ціна , умови поставки товару повинен бути погоджений обома сторонами. Разом з тим, до митної декларації такий документ не долучено.

Відповідно до гр.44 під кодами документами 0325 та 0380 прикріплено 2 рахунки - проформи з однаковими номерами та датою видачі № Р1/03/2025 від 03.03.2025, які не мають засвідчення обома сторонами і які б свідчили про те, що дані документи є узгодженими сторонами.

Відповідно до п. 3.2.1 Контракту № 392 МАТ від 03.03.2025 товар поставляється на умовах поставки, зазначені у інвойсі на кожну поставку. В зв`язку з ненаданням до митного оформлення інвойсу, перевірить правильність заявлених умов поставок не має можливості.

Банківський платіжний документ від 11.03.2025, не може бути використано для підтвердження митної вартості так як містять посилання на інвойс №Р1/03/2025 від 03.03.2025, який до митного оформлення не надано, а також стосується оплати лише комбайна, тоді як до оформлення пред`явлено ще візок та решета до комбайна.

В графі 20 митної декларації зазначено умови поставки ЕХW Маrкі.

Відповідно до автотранспортної накладної товар відвантажувався Каmiаnка 2, 08-307 Repki, що підтверджується довідкою про транспортні витрати №26/03-2 від 26.03.2025.

Враховуючи зазначене до митної вартості не включені витрати від Маrкі до Каmiаnка 2, 08-307 Repki.

Таким чином відомості про витрати на транспортування оцінюваного товару не базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню, що позбавляє митний орган перевірити достовірність декларування витрат на транспортування, що відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України є складовою митної вартості.

Згідно із ст. 254 Митного кодексу України митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Враховуючи наведене вище, відомості про ціну викладені в додатково наданій копії митної декларації країни відправлення №25PL301010000YТ7В3 не використані під час перевірки числових значень заявленої митної вартості у випадку надання митному органу перекладу на українську мову даного документу.

Методи 2а і 2б не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості.

Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч.3 ст.64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) митними органами митній вартості схожого товару за МД:24UA16U7 від 06.10.2024 - « 1 .Комбайн зернозбиральний, в комплекті з жаткою, бувший у використанні, марки Deutz Fahr М35.70, зав.№6114-001163, 1986 рік випуску, двигун-дизельний, ширина жатки 4.0 м. Торгівельна марка Deutz Fahr. Країна виробництва Німеччина. Пошкодження: корозія корпуса, замаслений двигун, знос гуми, пошкоджено ЛФП. 14280 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року».

Не погоджуючись зі вказаними рішеннями про коригування митної вартості та карткою відмови у прийнятті митної декларації, позивач звернувся в суд з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті, суд врахував таке.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі МК України) митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Так частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами 1 - 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT) (частина 1 статті 64 Резервний метод МК України).

Відповідно до частини 2 статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

За змістом частин 1 - 3 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (частини 5 - 6 статті 53 МК України).

Згідно із частинами 1 - 3 статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

В той же час частиною 6 зазначеної статті передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Для вирішення спору суд врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 11 вересня 2020 року у справі №820/10288/15 у подібних правовідносинах.

Верховний Суд з аналізу викладених норм зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Як установлено судом, 03 березня 2025 року між ТОВ Авто Партнер (Покупцем) та DARІUSZ GLEBА (Польща) (Продавцем) укладено Контракт №392 МАТ відповідно до якого Продавець зобов`язується продавати, а Покупець приймати та оплачувати техніку, відповідно до Інвойсу по кожній окремій поставці, які є невід`ємною частиною Контракту.

На виконання вимог вказаного контракту Продавець DARIUSZ GLEBA надав позивачу інвойс від 03.03.2025 №Р1/03/2025 на придбання позивачем комбайна зернозбирального у комплекті з жаткою CASE Axial 1480, який був у використанні, 1986 року випуску, серійний номер 1720234U054016, вартістю 9000 EUR; візок для транспортування жатки CASE Axial, бувшого у використанні, 1986 року випуску за ціною 800 євро; решета для комбайну CASE Axial 1480 до кукурудзи, бувші у використанні в кількості 2 штуки за ціною 200 євро. Всього вартість техніки за вказаним інвойсом визначена у розмірі 10000 євро.

Суд зазначає, що підставою для оплати товару є відповідна проформа-інвойс в межах вартості товару.

Позивачем здійснено оплату за товар, що підтверджується банківською випискою від 11.03.2025 на суму 10000 євро.

У вказаному платіжному документі зазначено, що підставою для перерахування коштів є контракт 392 МАТ від 28.03.2025, інвойс від 03.03.2025 №Р1/03/2025 та вказано безпосередньо назву основної одиниці товару.

Водночас у проформі-інвойсі вказано усі складові: комбайн зернозбирального у комплекті з жаткою CASE Axial 1480, вартістю 9000 EUR; візок для транспортування жатки CASE Axial за ціною 800 євро; решета для комбайну CASE Axial 1480 до кукурудзи, в кількості 2 штуки за ціною 200 євро.

Наведене підтверджує проведення повного фактичного розрахунку позивачем за поставлений товар та виконання умов контракту, а доводи митного органу щодо невідповідності платіжних інструкцій документам, які підтверджують перерахунок коштів є безпідставними.

Щодо доводів, якій викладені в спірному рішенні щодо обов`язковості підпису Покупця (Позивача) на інвойсі, як доказу на підтвердження узгодження ціни товару між сторонами, суд зазначає таке.

Доказом прийняття пропозиції по ціні слугує факт виконання зобов`язань по оплаті у порядку, зазначеному в інвойсі.

Окрім того, не визначено в якості обов`язкового реквізиту інвойса - підпис покупця. Таким чином, доказом прийняття/узгодження ціни між позивачем та фірмою нерезидентом на придбання вищевказаного товару є факт проведення позивачем повної оплати за придбаний товар (комбайн).

Таким чином, перерахування коштів на оплату товару є належним підтвердженням узгодження ціни за товар між сторонами контракту та його виконання позивачем на умовах, визначених в інвойсі.

На підтвердження транспортування оплаченого товару, позивачем до митного оформлення надано

На підтвердження транспортування оплаченого товару, позивачем до митного оформлення було надано Договір №19/11 від 19.11.2024, укладеним між ТОВ Авто Партнер (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Перевізник).

Відповідно до довідки від 26.03.2025 вартість міжнародного перевезення по доставці вантажу від Kamianka 2, 08-307 Repki до кордону України (п/п Ягодин) складає 98568,21 грн.

Стосовно доводів спірного рішення, що до митної вартості не включені витрати від Marki до Kamianka 2, 08-307 Repki, суд зазначає, що згідно із загальновідомою інформацією: Marki місто в Польщі, належить до Варшавської агломерації та є місцем реєстрації DARІUSZ GLEBА продавця товару.

Водночас, Kamianka 2, 08-307 Repki сільський населені пункт, розташований близько 130 км. на схід від Marki, що дає підстави вважати місцезнаходженням вищевказаного товару саме Kamianka 2, 08-307 Repki.

На переконання суду, надані позивачем документи підтверджують вартість експедиторських послуг та перевезення товару, зміст наданих послуг. Містять усі данні та відомості про вартість перевезення, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару, а відповідні доводи митного органу в цій частині є безпідставними.

Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі №820/10288/15 зазначив, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України (у разі визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за першим методом).

При цьому, митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, пов`язаних з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість товарів, та витребувати від декларанта додаткові документи лише у тому випадку, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або ці документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, або ж у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас приписи вказаних статей зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності.

Суд також враховує висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а у подібних правовідносинах, відповідно до яких наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому, наявність таких обставин повинна бути обґрунтована та підтверджена відповідними доказами. Встановивши відсутність достатніх відомостей, митний орган має зазначити, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, з яких причин із поданих декларантом документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Дослідивши вказані вище докази суд встановив, що задекларована позивачем вартість товару відповідала даним щодо дати операції, її розміру та вартості, виду товару наданими до митної декларації та доданими до матеріалів справи доказами, зокрема, інвойсом, платіжним дорученням про перерахування коштів тощо. Достовірність вказаних документів обґрунтованих сумнівів не викликає.

Відповідач не надав жодного належного та допустимого доказу в обґрунтування обставин, що надані до МД документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Суд наголошує, що всі зазначені у ч.2 ст.53 МК України документи декларант надав митному органу, а відтак суд вважає, що позивач вірно провів розрахунок митної вартості, надав всі документи, що підтверджують митну вартість, ці документи підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять відомості щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Заявлена позивачем митна вартість товару, визначена за першим методом, підтверджується належними документами, які містять повні та достовірні відомості про митну вартість товару, отже відсутні підстави для застосування другорядних методів визначення митної вартості товару.

Відповідач не надав належних та допустимих доказів в обґрунтування обставин, що надані до митної декларації документи позивача є підробленими або містили неправдиву чи неповну інформацію.

Крім того, у постанові від 05.02.2019 у справі № 816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.

Суд встановив, що джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала МД 24UA16U7 від 06.10.2024 - « 1 .Комбайн зернозбиральний, в комплекті з жаткою, бувший у використанні, марки Deutz Fahr М35.70, зав.№6114-001163, 1986 рік випуску, двигун-дизельний, ширина жатки 4.0 м. Торгівельна марка Deutz Fahr. Країна виробництва Німеччина. Пошкодження: корозія корпуса, замаслений двигун, знос гуми, пошкоджено ЛФП. 14280 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року».

Однак, спірні рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.

Відповідач не довів, що вартість товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак (фірми-виробника, якості, специфікації тощо).

Оскільки відповідач не довів правомірності коригування митної вартості товару позивача, суд дійшов висновку, що спірні рішення є необґрунтованими та підлягають скасуванню.

Щодо судових витрат, суд зазначає таке.

Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду 16 березня 2020 року у справі №1.380.2019.001962 сформульовано правовий висновок, що при оскарженні рішення про коригування митної вартості товарів ціною позову у розумінні підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI є різниця митних платежів, що підлягали сплаті із врахуванням митної вартості, розрахованої декларантом, та митної вартості, розрахованої митним органом в оскаржуваному рішенні. Таким чином судовий збір у справах щодо правомірності рішень про коригування митної вартості сплачується, виходячи з різниці митних платежів.

Крім того відповідно до правової позиції Верховного Суду у постанові від 27.08.2024 у справа №120/15468/23 розрахунок судового збору у випадку оскарження рішення про коригування митної вартості разом із карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення має здійснюватися виходячи лише з розміру різниці між митною вартістю, що була розрахована позивачем, та митною вартістю, що була визначена оскаржуваним рішенням. Суд не повинен додатково визначати судовий збір за оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення як немайнову вимогу.

Таким чином картка відмови не може бути самостійною підставою для розрахунку судового збору, а тому не підлягає оплаті судовий збір за вимогу про скасування картки відмови.

У спірному випадку сума оскаржуваних митних платежів становить 29116,39 грн.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 1 січня 2025 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 грн.

Таким чином ставкою судового збору за подання позову є 3028,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості від 28.03.2025 №UA101000/2025/000127/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення №UA101020/2025/000413.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці (10003, м. Житомир, вул. Перемоги, буд.25, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Авто Партнер (18001, м. Черкаси, вул. Академіка Корольова, 11, оф.212, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028,00 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень 00 коп.).

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Олексій РІДЗЕЛЬ