Справа № 320/10027/23
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Вівдиченко Т.Р.,

Черпака Ю.К., -

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року по справі за адміністративним позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, Державної казначейської служби України, Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про визнання протиправною бездіяльності, стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ :

07 лютого 2023 року Державне підприємство (далі - ДП) «Адміністрація морських портів України» (далі - позивач), через підсистему «Електронний суд», звернулося в Київський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України (далі - відповідач-1), Державної казначейської служби України (далі - відповідач-2), Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (далі - відповідач-3), про:

- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві щодо розгляду подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1 про повернення коштів ДП «Адміністрація морських портів України» в сумі 12900,00 грн;

- стягнення з Державного бюджету України через Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві на користь ДП «Адміністрація морських портів України» надміру зарахованих до бюджету коштів в сумі 12900,00 грн.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року адміністративний позов ДП «Адміністрація морських портів України» задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві щодо розгляду подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1 про повернення коштів Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» в сумі 12900,00 гривень. Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві вчинити дії щодо повернення Державному підприємству «Адміністрація морських портів України» коштів у сумі 12900,00 грн, сплачених згідно з платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3733. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві на користь Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» судовий збір у сумі 2684,00 гривень.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України в місті Києві подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про повернення позивачу коштів у сумі 12900,00 грн з посиланням на те, що відповідач-3 не є органом, який здійснює контроль за справлянням надходжень до бюджету по рахунку, є протиправним. При цьому, зважаючи на те, що повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, відбувається за визначеною процедурою, яка передбачена законодавством, а тому дії відповідача-1 є протиправними.

Не погоджуючись із рішенням Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року, Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ДП «Адміністрація морських портів України» відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві стверджує, що територіальні органи Антимонопольного комітету України не належать до органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету, яким є Антимонопольний комітет України, а тому відповідачем-1 правомірно повернуто без виконання подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про повернення позивачу коштів. Крім того, відповідач-1 зазначає, що Антимонопольний комітет України був органом, який здійснює контроль за справлянням надходжень по рахунку №6011, у зв`язку із чим Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві листами від 06 грудня 2021 року №05-08-10/17018 та від 11 листопада 2022 року №05-08.1-10/9682 повернуті без виконання подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України №1 від 10 листопада 2021 року та подання №1 (без дати) про повернення коштів в сумі 12900,00 грн позивачу та запропоновано надати подання Антимонопольного комітету України, який безпосередньо отримує інформацію по зазначеному рахунку, згідно Порядку №43, на підставі якого Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві здійснить повернення коштів.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги відповідача у повному обсязі та зазначає, що апеляційна скарга відповідача-1 жодним чином не розкриває суті та предмету спору. На думку позивача рішення суду першої інстанції прийнято правомірно, апеляційна скарга відповідача-1 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України, виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.

Згідно частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві, перевіривши законність та обґрунтованість рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року в оскаржуваній частині, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги відповідача без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це наступним.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 23 липня 2019 року адміністративною колегією Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (у подальшому найменування змінено на Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України) прийнято рішення №65/16-р/к, яким на позивача ДП «Адміністрація морських портів України» накладено штраф у розмірі 12900,00 грн.

01 жовтня 2019 року, позивач ДП «Адміністрація морських портів України» на виконання вказаного вище рішення №65/16-р/к сплачено штраф у сумі 12900,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3733 (а.с.29).

Рішенням Антимонопольного комітету України від 16 вересня 2021 року №509-р скасовано рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23 липня 2019 року №65/16-р/к.

З метою повернення безпідставно сплачених коштів у сумі 12900,00 грн ДП «Адміністрація морських портів України» звернулось до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та Антимонопольного комітету України з листом від 20 жовтня 2021 року №3656/10-01-01/Вих стосовно оформлення відповідного подання органу, що контролює справляння надходжень бюджету.

Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України листом від 10 листопада 2021 року №65-02/4335 надало позивачу подання про повернення ДП «Адміністрація морських портів України» з державного бюджету коштів у сумі 12900,00 грн, помилково сплаченого штрафу згідно з рішенням адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23 липня 2019 року №65/16-р/к, код класифікації доходів бюджету 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», згідно з платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3793.

Зазначене подання ДП «Адміністрація морських портів України» листом від 23 листопада 2021 року №4111/10-01-01/Вих надіслало до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Києва, яке перенаправило такий лист за належністю до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві.

Однак, відповідач-1 листом від 06 грудня 2021 року №05-08-10/17018 повернув позивачу без виконання подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 10 листопада 2021 року №1, оскільки його видано органом, який не здійснює контроль за справлянням надходжень до бюджету по рахунку №6011, яким є Антимонопольний комітет України.

20 грудня 2021 року ДП «Адміністрація морських портів України» звернулось до Антимонопольного комітету України з листом №4494/10-01-01/Вих, в якому просило вжити заходи та забезпечити перерахування на його користь коштів у сумі 12900,00 грн.

Водночас, Антимонопольний комітет України листом від 24 січня 2022 року №300-29/10-787 повідомило позивача, що Антимонопольний комітет України не є органом, який здійснює контроль за виконанням рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23 липня 2019 року №65/16-р/к, при цьому саме територіальне відділення Антимонопольного комітету України є державним органом, який здійснює контроль за справлянням надходжень до Державного бюджету України за вказаним рішенням.

ДП «Адміністрація морських портів України» повторно звернулось до Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України із заявою від 08 вересня 2022 року №2135/10-01-01/Вих про повернення помилково сплачених коштів до державного бюджету, за результатами розгляду якої відповідач-3 звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві з відповідним поданням.

Проте, відповідач-1 листом від 11 листопада 2022 року №05-08.1-10/9682 повернув подання без виконання, оскільки Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України не здійснює контроль справляння надходжень бюджету по рахунку №6011.

23 грудня 2022 року ДП «Адміністрація морських портів України» звернулось до Антимонопольного комітету України з листом №3205/10-01-01/Вих, в якому просило вжити заходи та забезпечити перерахування на його користь коштів у сумі 12900,00 грн.

Водночас, Антимонопольний комітет України листом від 06 січня 2023 року №300-29.1/01-61 повторно повідомив позивача, що Антимонопольний комітет України не є органом, який здійснює контроль за виконанням рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 23 липня 2019 року №65/16-р/к, при цьому саме територіальне відділення Антимонопольного комітету України є державним органом, який здійснює контроль за справлянням надходжень до Державного бюджету України за вказаним рішенням.

Вважаючи протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві щодо розгляду подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про повернення коштів ДП «Адміністрація морських портів України» в сумі 12900,00 грн, звернулося до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.

Частиною другою статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України, Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії (далі - платежі) визначає Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року №787 (далі - Порядок №787).

Згідно пункту 3 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів та перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, у національній валюті здійснюється Казначейством або головними управліннями Казначейства з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в Казначействі відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів.

Повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

За змістом пунктом 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи ДПС та органи Держмитслужби) орган, що контролює справляння надходжень бюджету, засобами системи Казначейства формує подання в електронній формі згідно з додатком 1 до цього Порядку та подає його до відповідного головного управління Казначейства за місцем зарахування платежу до бюджету, Казначейства.

Заява про повернення коштів з бюджету складається та подається платником до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, з платежу, який підлягає поверненню (крім повернення судового збору, за виключенням помилково зарахованого), із обов`язковим зазначенням інформації в такій послідовності: найменування платника (суб`єкта господарювання) (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті) та номер контактного телефону (для фізичної особи за її згодою), причина повернення коштів з бюджету, найменування та місцезнаходження банку, в якому відкрито рахунок отримувача коштів, та реквізити такого рахунка (латиницею у разі повернення коштів в іноземній валюті), номер карткового рахунка отримувача коштів (за наявності).

Разом із заявою про повернення коштів з бюджету платником подається до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, оригінал або копія документа на переказ, або паперова копія електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Пунктом 10 Порядку №787 передбачено, що у день отримання подання відповідне головне управління Казначейства, Казначейство здійснює перевірку повноти реквізитів подання та зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні.

Подання, яке не пройшло перевірку повноти реквізитів та/або зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні, головне управління Казначейства, Казначейство до виконання не приймає, про що не пізніше наступного робочого дня з дня отримання подання інформує орган, що контролює справляння надходжень бюджету, або орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, та/або місцевий фінансовий орган шляхом надсилання засобами системи Казначейства відповідного електронного повідомлення із зазначенням причини відмови у прийнятті подання.

Орган, що контролює справляння надходжень бюджету, або орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, та/або місцевий фінансовий орган за результатами опрацювання подання, яке не пройшло здійснену головним управлінням Казначейства, Казначейством перевірку повноти реквізитів, протягом трьох робочих днів з дня отримання електронного повідомлення з відмовою формує подання з уточненими реквізитами, необхідними для перерахування помилково або надміру сплачених сум.

Таке повторно сформоване подання підлягає надсиланню засобами системи Казначейства до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства у порядку, визначеному цим розділом.

Якщо за результатами опрацювання подання, яке не пройшло здійснену головним управлінням Казначейства, Казначейством перевірку зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні, та/або повноти реквізитів, неможливо встановити відповідні реквізити, орган, що контролює справляння надходжень бюджету, або орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, протягом трьох робочих днів з дня отримання відповідного електронного повідомлення готує та надсилає платнику письмове повідомлення з відмовою у поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови.

За умови інформаційно-технологічних можливостей органу, що контролює справляння надходжень бюджету, або органу, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, повідомлення з відмовою в поверненні коштів із зазначенням причини такої відмови може бути надане платнику в електронній формі за допомогою засобів інформаційно-телекомунікаційних систем та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Подання, яке пройшло перевірку повноти реквізитів подання та зарахування коштів до бюджету згідно із реквізитами, зазначеними у поданні, приймається головним управлінням Казначейства, Казначейством до виконання.

Про прийняття подання до виконання головне управління Казначейства, останнє інформує орган, що контролює справляння надходжень бюджету, або орган, який веде облік заборгованості в розрізі позичальників, шляхом надсилання засобами системи Казначейства відповідного електронного повідомлення.

Судом першої інстанції зазначено, що сторонами не заперечується факт наявності у ДП «Адміністрація морських портів України» права на повернення коштів у сумі 12900,00 грн, сплачених згідно з платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3733 за кодом доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» на виконання рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу від 23 липня 2019 року №65/16-р/к, яке в подальшому було скасоване.

Щодо посилання відповідача-1 на те, що Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України не є тим органом, що контролюють справляння надходжень бюджету, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає наступне.

Відповідно до частин п`ятої, шостої статті 6 Закону України «Про Антимонопольний комітет України» від 26 листопада 1993 року №3659-XII Антимонопольний комітет України і його територіальні відділення становлять систему органів Антимонопольного комітету України, яку очолює Голова Комітету.

Антимонопольний комітет України, його територіальні відділення є юридичними особами, мають поточні та вкладні (депозитні) рахунки в установах банку, печатки із зображенням Державного герба України та своїм найменуванням.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальне відділення Антимонопольного комітету України, затвердженого розпорядженням Антимонопольного комітету України від 30 березня 2001 року №291/5482, територіальне відділення Антимонопольного комітету України є органом у системі органів Антимонопольного комітету України, утвореним для реалізації завдань, покладених на Комітет Законом України «Про Антимонопольний комітет України», іншими актами законодавства про захист економічної конкуренції та Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти». Відділення утворюється Комітетом в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі, інших адміністративно-територіальних одиницях, йому підпорядковане і підзвітне. Спрямування, координація і контроль діяльності відповідних відділень Комітету здійснюються Головою Комітету, його заступниками, державними уповноваженими Комітету згідно з розподілом їхніх функціональних обов`язків.

Частиною сьомою статті 45 Бюджетного кодексу України передбачено, що перелік податків і зборів та інших доходів бюджету згідно з бюджетною класифікацією в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а також загальні вимоги щодо обліку доходів бюджету визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання ведення обліку податків, зборів, платежів та інших доходів бюджету» від 16 лютого 2011 року №106 затверджено перелік кодів бюджетної класифікації в розрізі органів, що контролюють справляння надходжень бюджету (далі - Перелік №106), а також зобов`язано органи, що контролюють справляння надходжень бюджету, забезпечити відповідно до законодавства здійснення постійного контролю за правильністю та своєчасністю надходження до державного та місцевих бюджетів податків, зборів, платежів та інших доходів згідно з переліком, а також ведення обліку таких платежів у розрізі платників з метою забезпечення повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів.

Відповідно до Переліку №106, органами, що контролюють справляння надходжень бюджету за кодом класифікації доходів бюджету 21081100 є, зокрема, Антимонопольний комітет, а також органи державної влади та інші державні органи.

Проаналізувавши норми права, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України входить у систему органів Антимонопольного комітету України, підпорядковане і підзвітне Антимонопольному комітету України, а спрямування, координація і контроль діяльності відповідних відділень Комітету здійснюються Головою Комітету.

Судом першої інстанції зазначено, і це є правильним, що контроль за справлянням надходжень бюджету за кодом бюджетної класифікації 21081100 у Одеській області покладено на Південне міжобласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України, тому саме відповідач-3 повинен був сформувати подання про повернення ДП «Адміністрація морських портів України» коштів у сумі 12900,00 грн, сплачених згідно з платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3733 за кодом доходів 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції» на виконання рішення адміністративної колегії Одеського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про накладення штрафу від 23 липня 2019 року №65/16-р/к, яке в подальшому було скасоване.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильним висновок суду першої інстанції, що повернення Головним управлінням Державної казначейської служби України в місті Києві подання Південного міжобласного територіального відділення Антимонопольного комітету України про повернення позивачу коштів у сумі 12900,00 грн з посиланням на те, що відповідач-3 не є органом, який здійснює контроль за справлянням надходжень бюджету по рахунку, є протиправним.

Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Судом першої інстанції правомірно для відновлення порушених прав позивача та уникнення в подальшому нових позовів прийнято рішення, шляхом, а саме: зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в місті Києві вчинити дії щодо повернення ДП «Адміністрація морських портів України» коштів у сумі 12900,00 грн, сплачених згідно з платіжним дорученням від 01 жовтня 2019 року №3733.

Таким чином, Київський окружний адміністративний суд 05 листопада 2024 року правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені Головним управлінням Державної казначейської служби України в місті Києві в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №37 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в місті Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі №320/10027/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Ю.К. Черпак