Справа № 757/27208/25-а
Суддя: Литвинова І. В.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

печерський районний суд міста києва
пр. № 2-а-262/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Литвинової І. В.,

за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовомОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

І. Позиція сторін у справі.

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просила скасувати постанову серії 2КІ № від 26 травня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 340, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 26 травня 2025 року о 16-07 год. головним спеціалістом-інспектором з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Пігарєвим С.В. в режимі відео/ фотозйомки зафіксовано нібито порушення транспортним засобом Porshe Cayenne державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить позивачу, на праві приватної власності, правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу (пункт 15.10, б) ПДР). На підставі фотозйомки, що підтверджується залишеним на авто повідомленням та надісланими позивачці в застосунок матеріалами, була винесена постанова серія 2КІ № від 26 травня 2025 року про притягнення, позивача, до адміністративної відповідальності за частиною першою ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340, 00 грн. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 порушила правила стоянки, а саме: транспортний засіб поставлено на стоянку на тротуарі, де нема місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками.

Представник відповідача у справі позов не визнав, у відзиві вказав, що постанова є законною, складеною з врахуванням дійсних обставин. Просив відмовити у задоволенні.

ІІ. Процесуальні дії та рішення суду.

09 червня 2025 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано 12 червня 2025 року, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

16 червня 2025 року ухвалою судді позовну заяву залишено без руху, на виконання якої 26 червня 2025 року представник позивача подав заяву про усунення недоліків.

30 червня 2025 року у справі відкрито провадження для розгляду справи без виклику учасників у судове засідання.

24 липня 2025 року через Електронний суд представник відповідача подав до суду відзив на позов.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження, особи, які беруть участь у справі не викликались та відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

ІІІ. Фактичні обставини справи.

Постановою головного спеціаліста-інспектора з паркування другого відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів управління (інспекції) з паркування Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) Пігарєва С.В. серії 2КІ № від 26 травня 2025 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення відповідно до частини першої ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення пп. б) п. 15.10 Правил.

IV. Позиція суду та оцінка аргументів сторін.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п 1.10. Правил дорожнього руху:

- стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу;

- тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном;

- проїзна частина - елемент дороги, призначений для руху нерейкових транспортних засобів;

- край проїзної частини (для нерейкових транспортних засобів) - видима умовна чи позначена дорожньою розміткою лінія на проїзній частині в місці її прилягання до узбіччя, тротуару, газону, розділювальної смуги, смуги для руху трамваїв, велосипедної або пішохідної доріжки;

- газон - ділянка однорідної території із дерновим покривом, який штучно створюється шляхом посіву і вирощування дерноутворювальних трав (переважно багаторічних злаків) або одернування.

Відповідно до пункту 15.10. Правил, стоянка забороняється у місцях, де заборонена зупинка.

Відповідно до матеріалів фотофіксації постанови від 26 травня 2025 року серії 2КІ № транспортний засіб PORSHE CAYENNE (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) розміщений на тротуарі за адресою: м. Київ, вул. Лаврська 10. Місце та спосіб розміщення транспортного засобу за вказаною у постанові адресою визнається позивачем.

Відповідно до п. 11.13 Правил забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1-26.3 цих Правил.

Відповідно до п. 26.3 Правил у пішохідну зону в`їзд дозволяється лише транспортним засобам, що обслуговують громадян і підприємства, які розташовані у зазначеній зоні, а також транспортним засобам, що належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, чи автомобілям (мотоколяскам), позначеним розпізнавальним знаком «Водій з інвалідністю», якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять пасажирів з інвалідністю. Якщо до об`єктів, розташованих на цій території, є інші під`їзди, водії повинні користуватися лише ними.

Відповідно до пп. б) п. 15.10. Правил забороняється стоянка на тротуарах (крім місць, позначених відповідними дорожніми знаками, встановленими з табличками).

Відповідно до п. 15.6 Правил стоянка всіх транспортних засобів у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличкою 7.6.1, дозволяється на проїзній частині вздовж тротуару, а встановленими з однією з табличок 7.6.2-7.6.6 - легкових автомобілів і мотоциклів тільки так, як показано на табличці.

Таким чином, стоянка безпосередньо на тротуарі дозволяється у місцях, позначених дорожніми знаками 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановленими з табличками 7.6.1.-7.6.6.

Відповідно до розділу 34 Правил дорожня розмітка 1.33 позначає відведені майданчики для паркування транспортних засобів, розміщені вздовж проїзної частини вулиці, дороги за обумовлених умов (оплата за стоянку, обмежена тривалість стоянки, тільки для використання певною категорією користувачів). Відповідно до Правил лінія 1.33 має синій колір.

Відповідно до розділу 34 Правил: - розмітка 1.32 позначає (дублює) на покритті проїзної частини зображення дорожнього знака 5.43 для позначення відведених майданчиків для паркування транспортних засобів;

- розмітка 1.33 позначає відведені майданчики для паркування транспортних засобів, розміщені вздовж проїзної частини вулиці, дороги за обумовлених умов (оплата за стоянку, обмежена тривалість стоянки, тільки для використання певною категорією користувачів);

- розмітка 1.34 позначає межі окремих місць для паркування транспортних засобів.

Відповідно до п. 17.2 Правил благоустрою міста Києва:

- паркування транспортних засобів - тимчасова стоянка транспортних засобів у відведених або спеціально обладнаних місцях для паркування автотранспорту без відповідальності за збереження транспортного засобу або з такою відповідальністю, якщо можливе оснащення місць для паркування необхідним обладнанням;

- відведені місця - це місця платного паркування, які знаходяться на земельних ділянках, розташованих поза межами червоних ліній, або на земельних ділянках, відносно яких не визначено балансоутримувача, повинні бути огороджені, обладнані дорожніми знаками, мати освітлення та приміщення для охорони, можуть мати дорожню розмітку (в залежності від погодних умов, пори року) та можуть бути оснащенні пристроями для контролю часу паркування;

- спеціально обладнані місця - це місця для паркування транспортних засобів, розміщені на проїжджій частині доріг чи за її межами, визначені відповідними дорожніми знаками, можуть мати дорожню розмітку, можуть бути оснащені спеціальними пристроями для контролю часу і способу паркування, сплати збору і послуг паркування, необхідним технічним обладнанням для запобігання викраденню транспортних засобів (огорожею, в`їзними та виїзними бар`єрами, шлагбаумами, приміщеннями для охоронців тощо).

Відповідно до п. 4 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1342:

- відведені майданчики для паркування - майданчики для паркування, розміщені в межах проїзної частини вулиці або дороги та обладнані відповідно до вимог цих Правил і Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306;

- місце для паркування - місце стоянки одного транспортного засобу на майданчику для паркування, позначене дорожньою розміткою відповідно до Правил дорожнього руху.

Матеріали справи не містять доказів розміщення транспортного засобу позивача на відведених місцях, спеціально обладнаних місцях, а також на відведених майданчиках для паркування.

В постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі № 761/43725/21 викладена наступна правова позиція: «Зі змісту норми підпункту в) пункту 15.10 Правил вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуара; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри. Оскільки матеріалами фото фіксації підтверджується здійснення позивачем стоянки безпосередньо на тротуарі, а не на краю тротуару, посилання позивача щодо дотримання підпункту в) пункту 15.10 Правил є необґрунтованим»

Постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року № 757/68002/21-а: містить наступну правову позицію «Отже, однією з умов для застосування винятку щодо заборони стоянки на тротуарі для легкових автомобілів (якщо такі поставлені на краю тротуарів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2м), є припаркування автомобілю на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Тобто, край тротуару, визначений однією з умов пп. «в» п. 15.10 ПДР України для стоянки легкових автомобілів та мотоциклів, це зовнішній край тротуару, який примикає до проїзної частини.»

Також у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року № 205/10899/19: зазначено: «Однак, як вбачається з наданих відповідачем фотознімків, належний позивачу транспортний засіб був припаркований останнім на значному віддалені від краю тротуару, що знаходиться біля полоси руху для транспортних засобів, вказане, в силу наведених правових приписів зумовлювало розміщення транспортного засобу, з порушенням вимог п.п. «в» п.

15.10 ПДР України, а відповідно обґрунтованої неможливості його застосування до спірних правовідносин і правомірного застосування суб`єктом владних повноважень п.п. «б» п. 15.10 ПДР України.»

Проведення будь-яких замірів є недоцільним, оскільки для притягнення до адміністративної відповідальності за порушення пп. б) п. 15.10 Правил має значення спосіб розміщення транспортного засобу та відсутність відповідних знаків, при цьому віддаленість від інших об`єктів взагалі не має значення.

Відповідно до матеріалів фотофіксації оскаржуваної постанови транспортний засіб позивача розміщений безпосередньо на тротуарі, оскільки між місцем розміщення транспортного засобу та проїзною частиною знаходиться газон та металевий паркан (огорожа) при цьому будь-які «дозволяючі» знаки відсутні, а тому порушення вимог пп. б) п. 15.10 Правил є очевидним та беззаперечним.

Таким чином, висновок про дотримання позивачем підпункту в) п. 15.10 Правил є помилковим та не відповідає обставинам справи.

В постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 червня 2022 року у справі № 761/43725/21 викладена така правова позиція: «Так, як вірно було визначено судом першої інстанції, зі змісту норми п.п. «в» п. 15.10 ПДР України вбачається, що водій наділяється правом на здійснення стоянки автомобіля на тротуарі за умови одночасного дотримання трьох вимог, а саме: стоянка здійснюється легковим автомобілем та мотоциклом; стоянка здійснюється на краю тротуару; стоянка здійснюється таким чином, що для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м.».

Правова позиція стосовно одночасного дотримання трьох вимог для дотримання положень підпункту в) п. 15.10 Правил міститься і у постанові Верховного Суду від 17 травня 2018 року у справі № 750/3679/17, при цьому у зазначеній постанові також міститься правова позиція, відповідно до якої стоянка легкового автомобілю можлива на краю тротуару, який примикає до проїзної частини.

Відповідно до правової позиції, яка міститься у постанові Верховного Суду від 07 листопада 2019 року у справі № 524/9162/16-а здійсненню стоянки легкового автомобіля у межах вимог пункту 15.10 «в» ПДР України, тобто на краю тротуару, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 метри, передує рух, пов`язаний із заїздом на таке місце, а після її закінчення - рух, пов`язаний із виїздом автомобіля з такого місця стоянки.

Крім цього, вбачається, що позивач не міг розмістити вказаний у постанові транспортний засіб без здійснення руху по тротуару, оскільки газон та металевий паркан (огорожа) унеможливлюють заїзд на місце стоянки та виїзд з місця стоянки безпосередньо з проїзної частини.

«Вимушена необхідність», якою сторона позивача виправдовує порушення вимог Правил жодним чином не звільняє позивача від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини першої ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Також наголошуємо, що ст. 77 КАС України закріплює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (частина друга ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (частина перша ст. 77 КАС України)» (постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2023 року у справі № 758/1619/22).

Таким чином, обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення жодним чином не звільняє позивача від обов`язків встановлених частиною першою ст. 77 КАС України.

Відповідно до п. 5 частини п`ятої ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, незважаючи на це, стороною позивача не доведено розміщення транспортного засобу позивача:

- з дотриманням вимог пп. в) п. 15.10 Правил;

- в зоні дії дорожніх знаків 5.42.1, 5.42.2, 5.43, встановлених з табличками 7.6.1.-7.6.6.;

- на спеціально облаштованих (відведених) майданчиках для паркування.

Викладені в позовній заяві висновки є нічим не обґрунтованими припущеннями, на яких доказування базуватись не може. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 520/17947/18.

Правомірність винесеної постанови та вина позивача в порушенні п. 15.10 б) Правил підтверджується матеріалами фотофіксації та фактичними обставинами справи.

Натомість, позивачем не надано жодних доказів на підтвердження власних доводів та заперечень, а тому вимоги ст. 77 КАС України позивачем не виконані. відтак позов задоволенню не підлягає.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про скасування постанови про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І. В. Литвинова