Справа № 120/4339/25
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 жовтня 2025 р. Справа № 120/4339/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про: визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У Вінницький окружний адміністративний суд звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (далі - відповідач-1), НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (далі - відповідач-2) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на протиправні дії військової частини НОМЕР_3 щодо не повідомлення військової частини НОМЕР_1 про його безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.

З метою захисту своїх прав позивач звернувся до суду із цим позовом, у якому просить зобов`язати військову частину НОМЕР_3 направити до військової частини НОМЕР_1 інформацію про участь в бойових діях та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити додаткову винагороду як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період з 13.01.2023 по 09.04.2023.

Ухвалою від 07.04.2025 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті. Цією ж ухвалою витребувано у військової частини НОМЕР_3 та зобов`язати надати суду інформацію щодо направлення на адресу військової частини НОМЕР_1 повідомлення про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях у період з 13.01.2023 по 09.04.2023, що було б підставою для нарахування та виплати йому додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, інформацію про бойові розпорядження/журнали бойових дій/рапорти (донесення) із зазначенням реквізитів таких документів, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом періоду з 13.01.2023 по 09.04.2023.

Скориставшись своїм процесуальним правом відповідач-2 подав відзив, у якому проти задоволення позову заперечує. По суті спору відповідач вказав, що на виконання наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 09 грудня 2022 року №628-АГ, який був чинний по січень 2023 року, військовою частиною НОМЕР_3 листом №1173-23-Вх від 15.02.2023 направлено довідку про військовослужбовців військової частини НОМЕР_4 , які брали участь у бойових діях або заходах за січень 2023 року у складі військової частини НОМЕР_3 , в якій зазначено позивача.

Довідка, яку просить видати позивач з лютого 2023 року не передбачена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 "Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», а тому з лютого 2023 року довідка не видавалася.

Проте, відповідач наголошує, що відповідно до пункту 5 наказу МВС від 26.01.2023 №36, начальником НОМЕР_2 прикордонного загону здійснювалося інформування органу Держприкордонслужби листами №1917-23-Вх від 17.03.2023, №2511-23-Вх від 11.04.2023, №3389-23-Вх від 15.05.2023 за місцем проходження служби військовослужбовця про його безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Отже, відповідач-2 свої дії вважає правомірними.

Також, на виконання вимог ухвали суду відповідач надав витребуванні докази.

Відповідач-1 відповідно до відзиву заявлені вимоги не визнав. Зазначає, що за період січня 2023 позивачу виплачені кошти у розмірі 30 000грн додаткової винагороди та за період з 14.01.2023 по 31.01.2023 в розмірі 40645,16 грн збільшеної додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях.

Відповідно до наказів начальника НОМЕР_5 прикордонного загону за період лютого - березня 2023 на підставі листів НОМЕР_2 прикордонного загону від 16.03.2023, 11.04.2023, виплачена додаткова винагорода за лютий 2023 за період з 01.02.2023 по 04.02.2023 по 28.02.2023 в розмірі 23571,42грн., за березень 2023 за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 в розмірі 30 000грн.

Також виплачена винагорода у збільшеному розмірі до 100 000 грн за час перебування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, коли позивач перебував на стаціонарному лікуванні за період з 05.02.2023 по 10.02.2023 у розмірі 21428,57 грн.

За квітень 2023 позивачу відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 08.05.2023 виплачена додаткова винагорода в розмірі 22 000грн за період з 09.04.2023 по 30.04.2023.

На підставі отриманої інформації від військової частини НОМЕР_3 позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою №168 за безпосередню участь у бойових діях в розмірі до 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях за період з 01.04.2023 по 08.04.2023 у розмірі 26 666,67грн.

З 09.04.2023 позивач прибув із службового відрядження з НОМЕР_2 прикордонного загону відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону №204-ос.

Враховуючи викладене, позивачу виплачена додаткова винагорода у збільшеному розмірі за наявності відповідних підтверджень від НОМЕР_2 прикордонного загону за періоди з 14.01.2023 по 31.01.2023, з 05.02.2023 по 10.02.2023, з 01.04.2023 по 08.04.2023 встановленим порядком, а тому правових підстав для задоволення вимог позовної заяви в цій частині немає.

Щодо періоду з 01.02.2023 по 04.02.2023, з 11.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, то НОМЕР_2 прикордонний загін не надавав інших підтверджень участі позивача у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань у формі інформації згідно з вимогами Порядку №36, за період проходження служби у службовому відрядженні.

Отже, відповідач-1 вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог за вказані періоди, оскільки обов`язок у нього з виплати позивачеві суми додаткової винагороди в збільшеному розмірі виникає лише в разі отримання належного підтвердження факту участі останнього безпосередньо у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, перебуваючи у відповідному районі.

Представник позивача 28.05.2025 подав відповідь на відзив, у якій спростовує доводи відповідачів та наводить мотиви їх відхилення.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову та відзиву, встановив такі обставини справи.

Позивач у 2023 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується матеріалами справи.

Наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону №31-ос від 13.01.2023 позивача направлено у службове відрядження до НОМЕР_2 прикордонного загону, з 13 січня 2023 року, з метою прийняття участі у заходах (а.с. 22 зворотній бік).

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону №204-ос від 09.04.2023 позивач прибув із службового відрядження з НОМЕР_2 прикордонного загону, з 09 квітня 2023 року (а.с. 22 зворотній бік).

Надалі, наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 13.06.2023 №377-ОС позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення для подальшого проходження військової служби з 13 червня 2023 року.

У період службового відрядження з 13.01.2023 по 08.04.2023, позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

Відповідно до Довідки НОМЕР_5 прикордонного загону позивач у період з 13.01.2023 по 07.04.2023 брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії (а.с. 19 зворотній бік). Це підтвердується і витягами з Журналу бойових дій зведеного загону від 10.01.2023 (2 арк), 15.02.2023, 22.03.2023 (а.с. 20-22).

Позивач вважає, що за період перебування його у службовому відрядженні додаткова винагорода виплачена не в повному обсязі.

На звернення представника позивача з питань виплати позивачу додаткової винагороди, НОМЕР_5 прикордонним загоном повідомлено, що збільшена додаткова винагорода не проводилась, оскільки в/ч НОМЕР_3 не повідомляла в/ч НОМЕР_1 про безпосередню участь позивача у бойових діях або заходах у формі, передбаченій додатками до наказу №392-АГ, або у формі, передбаченій додатком №2 до наказу №628-АГ, тому накази на виплату збільшеної додаткової винагороди не видавались.

Позивач вважає, що його права є порушеними, тому через представника звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (Закон №2011-XII), держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До грошового забезпечення військовослужбовців входять посадовий оклад, оклад за званням, щомісячні та одноразові додаткові види грошового забезпечення (надбавки, премії тощо). Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. Воно повинно покривати потреби ЗСУ та інших військових формувань. Порядок його виплат встановлюють Міністр оборони України та керівники відповідних органів.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", якою, зокрема, передбачено виплату додаткової винагороди під час воєнного стану (далі - Постанова №168).

Так, п. 1 Постанови №168 (в первісній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії. Державної прикордонної служби. Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі ЗО 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1 Постанови №168 (в ред. зі змінами внесеними постановою від 07.07.2022 №793) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби. Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

В контексті спірних правовідносин суд зазначає, що Верховний Суд у постанові від 6 квітня 2023 року у зразковій справі №260/3564/22, виснував, що аналіз наведених норм законодавства дає підстави для висновку про те, що встановлена постановою Кабінету Міністрів України №168 додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень на місяць є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби, що виплачується їм на період дії воєнного стану та підлягає збільшенню до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії під час перебування безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Постановою КМУ від 07.07.2022 №793 доповнена Постанова №168 пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

В свою чергу, на виконання постанови №168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято накази Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168.

Зокрема, наказ від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168», застосовується з 01 серпня 2022 року (наказ №392- АГ) та наказ від 09.12.2022 №628-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» (Наказ №628-АГ), який набирає чинності з 01.12.2022 та застосовувався у період грудень 2022 року - січень 2023 року.

Наказ №628-АГ дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах, який передбачався Наказом №392- АГ .

Так, згідно з пунктом 3 наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 9 грудня 2022 року №628/0/81-22-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

1) бойовий наказ (бойове розпорядження);

2) журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

3) рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

У справі, що розглядається позивачем оскаржуються дії відповідачів щодо не виплати позивачу додаткової винагороди за період з 13 січня 2023 до 09 квітня 2023 року.

Суд зазначає, що у період з 01.02.2023 діє наказ Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», зареєстрований у Міністерстві юстиції України 31.01.2023 за № 196/39252, який визначає механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - наказ МВС №36).

Пунктом 1 частини 2 наказу МВС №36 обумовлено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 3 частини 2 наказу МВС №36 визначено, що на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Частинами 3 та 4 наказу МВС №36 передбачено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Відповідно до частини 5 Наказу МВС №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

З аналізу наведених вище положень слідує, що у період січня 2023 діяв наказ №628-АГ, яким обумовлено, що військовослужбовцям, у тому числі відрядженим, для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі мають бути документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Натомість, з лютого 2023 діяв наказ МВС №36, який розділив виплату додаткової винагороди. Зокрема, 30 000грн на місяць пропорційно виконанню спеціальних завдань, визначених підрозділами Сил Оборони України, та до 100 000грн на місяць пропорційно безпосередній участі у бойових діях або в інших передбачених цим наказом випадках.

Позивач не погоджується із розміром виплаченої винагороди, оскільки вважає, що він має право на виплату збільшеної винагороди. За доводами позивача, відповідач-1 не виплатив йому збільшену додаткову винагороду за період з 13 січня 2023 до 09 квітня 2023 року, пояснюючи це відсутністю документів, які НОМЕР_2 прикордонний загін протиправно не передав до НОМЕР_5 прикордонного загону інформацію про час його безпосередньої участі у бойових діях та заходах.

Оцінюючи доводи сторін в сукупності із доказами суд установив, що на виконання вимог Постанови № 168, Наказу №628-АГ та Порядку №36 військовою частиною НОМЕР_1 за період з січня 2023 року по квітень 2023 року ОСОБА_2 нараховувалась та виплачувалась додаткова винагорода до 30000 грн щомісячно в наступному місяці за попередній.

За січень 2023 року - наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 07.02.2023 №78-ОС «Про виплату додаткової винагороди» за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 - в розмірі 30000 грн (на підставі листа НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.02.2023 за №22/1147-23-вих).

Крім того, на адресу НОМЕР_5 прикордонного загону листом НОМЕР_2 прикордонного загону від 15.02.2023 за №22/1147-23-вих представлена Довідка про військовослужбовців, які брали участь у бойових діях протягом січня 2023 у складі військової частини НОМЕР_3 (а.с. 24).

Довідкою згідно додатку 2 до наказу №628/0/81/22АГ надана інформація про участь військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які брали участь у бойових діях за січень 2023 (а.с. 24 зворотній бік, 25, 25 зворотній бік). У цій довідці підставою вказані бойові розпорядження від 09.01.2023 (2одиниці), 10.01.2023 (2одиниці), 11.01.2023 (2одиниці), 16.01.2023 (2одиниці), 18.01.2023, 19.01.2023, 20.01.2023 (3одиниці), 21.01.2023 (3одиниці), 22.01.2023, 23.01.2023 (2одиниці), 29.01.2023, 31.01.2023; Журнал бойових дій №30, рапорт 03.02.2023. Під порядковим номером 165 зазначений позивач із визначеним періодом - 14.01.2023-31.01.2023.

Відповідно до цієї довідки за період з 14.01.2023 по 31.01.2023 позивачу виплачена додаткова винагорода в збільшеному розмірі до 70000грн пропорційно часу участі у бойових діях. На підставі наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 20.02.2023 №103-ОС «Про виплату додаткової винагороди» за період з 14.01.2023 по 31.01.2023 виплата становить 40645, 16 грн, що підтверджується Довідкою про грошове забезпечення позивача (а.с. 19).

Ця виплата здійснена у лютому у рядку 11 Довідки зазначена як винагорода ПКМ №168 (за січень). У рядку 10 Додаткова винагорода ПКМ №168 (30 000) у лютому за січень 2023 виплата становить 30 000грн(а.с. 19).

На підставі листа НОМЕР_2 прикордонного загону від 16.03.2023 за №22/2046-23-вих позивачу за лютий 2023 року призначена до виплати щомісячна додаткова винагорода до 30000 грн (а.с. 26-27).

Так, відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 07.02.2023 №170-ОС «Про виплату додаткової винагороди» за періоди з 01.02.2023 по 04.02.2023 та з 11.02.2023 по 28.02.2023 нарахована та виплачена винагорода в розмірі 23571,42 грн, що підтверджується Довідкою про грошове забезпечення у Р.10 (а.с. 19).

За період перебування позивача в закладах охорони здоров`я на лікуванні після поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, з 05.02.2023 по 10.02.2023 на підставі наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 06.06.2023 №360-ОС «Про виплату додаткової винагороди» в червні 2023 позивачу виплачені кошти у розмірі 21428, 57грн. (Рядок 14 Довідки про грошове забезпечення, а.с 19).

Також матеріалами справи підтверджується, що на підставі листа НОМЕР_2 прикордонного загону від 11.04.2023 за № 22/2816-23-вих наказом начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 13.04.2023 № 221-ОС «Про виплату додаткової винагороди» позивачу за період з 01.03.2023 по 31.03.2023 призначена та виплачена додаткова винагорода в розмірі 30000грн.

За період з 01.04.2023 по 08.04.2023 позивачу виплачена додаткова винагорода підвищена до 100 000грн у розмірі 26666, 67грн на підставі наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 18.05.2023 №327-ОС "Про виплату додаткової винагороди" з огляду на інформацію, яка 15.05.2023 за вх.№ 3389-23-Вх на адресу військової частини НОМЕР_1 від військової частини НОМЕР_3 надійшла з супровідним листом за №22/3897-23-Вих.

Отже, здобутими доказами суд установив, що позивачу за період його відрядження з 13.01.2023 по 31.01.2023, 05.02.2023 по 10.02.2023 (період лікування), з 01.04.2023 по 08.04.2023 отримав додаткову винагороду у збільшеному розмірі. До того ж, суд ураховує, що хоча відповідно до позовних вимог позивачем заявлено кінцевий період по 09.04.2023, проте згідно з наказам начальника НОМЕР_5 прикордонного загону №204-ос від 09.04.2023 позивач прибув із службового відрядження з НОМЕР_2 прикордонного загону, з 09 квітня 2023 року (а.с. 22 зворотній бік).

Підсумовуючи, вимоги позивача в цій частині не підлягають задоволенню в силу того, що додаткова винагорода у збільшеному розмірі виплачена.

Що ж до періоду з 01.02.2023 по 04.02.2023 та з 11.02.2023 по 28.02.2023, з 01.03.2023 по 31.03.2023, відповідач-1 у відзиві вказує, що НОМЕР_2 прикордонний загін не надавав інших підтверджень участі позивача у бойових діях або заходах та виконання бойових (спеціальних) завдань у формі інформації згідно з вимогами Порядку №36, за період проходження служби у службовому відрядженні.

Відповідач-2, заперечуючи проти позову зазначив, що відповідно до пункту 5 наказу МВС від 26.01.2023 № 36, начальником НОМЕР_2 прикордонного загону здійснювалося інформування органу Держприкордонслужби листами №1917-23-Вх від 17.03.2023, №2511-23-Вх від 11.04.2023, №3389-23-Вх від 15.05.2023 за місцем проходження служби військовослужбовця про його безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Окремо, відповідач у листі від 24.02.2025 на адвокатський запит повідомив, що службова інформація, яка велась зведеним загоном " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_5 прикордонного загону на зберігання до НОМЕР_2 прикордонного загону не надходила (а.с. 23 зворотній бік).

Оцінюючи доводи сторін в межах спірного періоду лютий-березень 2023 суд установив, що відповідно до Рапорту начальника Зведеного загону НОМЕР_5 прикордонного загону за період з 14.01.2023 по 05.02.2023 щодо періоду участі у бойових діях або заходах вказаний позивач за порядковим номером 14 (а.с. 31 зворотній бік). Згідно із цим рапортом визначена підстава виконання бойових завдань щодо позивача, а саме, бойові розпорядження з відповідним переліком, журнал бойових дій від 01.02.2023 та від 15.02.2023 (а.с. 23 зворотній бік).

Отже, відповідно до наданої НОМЕР_2 прикордонним загоном інформації, додаткова винагорода у збільшеному розмірі за період з 01.02.2023 по 04.02.2023 не витплачена.

Разом з тим, відповідно до матеріалів справи у період з 13.01.2023 по 07.04.2023 в розділі ІІ "Облік ведення бойових дій" Журналів обліковано безпосередню участь у бойових діях і заходах ОСОБА_1 , що підтверджується Довідкою та витягами з Журналів за підписами посадової особи НОМЕР_5 прикордонного загону (а.с. 19 зворотній бік, 20-22).

Їх зміст вказує на те, що позивач в межах зведеного загону на підставі вимог бойового розпорядження в межах ділянки відповідальності Донецької області у ряді населених пунктів задіяний до виконання бойових завдань.

Відповідно до витягів з журналів бойових дій від 01 лютого 2023 в частині завдань стислого висвітлення міститься інформація про позивача у період з 31.01.2023-04.02.2023, у період з 05.02.2023 позивач поранений, знаходився на лікуванні з 05.02.2023-09.02.2023(а.с. 21).

Надалі інформація відповідно до Витягів з журналів бойових дій містить відомості про позивача. Зокрема, 09.02.2023-15.02.2023 в частині виконання бойових завдань (а.с. 21).

Відповідно до Витягів з журналів бойових дій від 15.02.2023, від 22.03.2023 наявна інформація про позивача з 15.02.2023-01.03.2023, 02.03.2023-24.03.2023, 24.03.2023-06.04.2023 (а.с. зворотній бік 21, 22).

Суд критично оцінює доводи представника відповідача-1 наведені у відзиві, що позивач ймовірно приймав участь у вказаних бойових діях або заходах на значній відстані від військової частини НОМЕР_1 і у складі іншої військової частини.

У вимірі подібних обставин у справі №620/10937/23 Верховний Суд у постанові від 01.10.2024 вказав, що якщо позивач протягом періоду, щодо якого виник спір, проходив військову службу, але не виконував бойових чи інших завдань, які в розумінні пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 дають підстави для виплати додаткової винагороди у (збільшеному) розмірі до 100 000 грн, то які завдання він у такому разі виконував протягом цього часу та/або де проходив службу у цей час, а також чи перебував у зоні бойових дій.

Суд зазначає, що у справі, що розглядається із наведених вище доказів суд установив, що позивач перебував в межах ділянки ведення бойових дій із визначенням населених пунктів, де відбувалось застосування підрозділів прикордонного загону в охороні (обороні) державного кордону або ведені бойових дій, що підтверджується Витягом з Журналів із терміном застосування з 14.01.2023 по 07.04.2023, що відображено у ньому (а.с. 20).

Облік ведення бойових дій здійснювався посадовою особою НОМЕР_5 прикордонного загону.

До того ж, відповідач-1, із покликанням на витяги з журналів ведення бойових дій, видав довідку, що в спірний період позивач виконував бойові завдання у складі зведеного загону на території Донецької області (зворотній бік а.с. 19).

Заперечуючи проти позову відповідач -1 зазначає, що оскільки відповідачем-2 не надавалась інформація, тому військовою частиною НОМЕР_1 правомірно не видавались накази про виплату позивачу збільшеної винагороди.

Суд вважає необгрунтованими такі доводи, оскільки витяги з Журналів бойових дій Зведеного загону велися посадовою особою НОМЕР_5 прикордонного загону. Не надання Рапортів в установленому порядку керівництву НОМЕР_2 прикорданного загону не може нівелювати право військовослужбовця на виплату йому додаткової винагороди в збільшеному розмірі.

В контексті цих правовідносин суд застосовує висновки Верховного Суду, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі військовослужбовця у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність у нього права на таку винагороду (пункт 48 постанови Верховного Суду від 21 березня 2024 року у справі №560/3159/23).

До того ж суд ураховує, що відповідно до інформації відповідача-2 у листі від 24.02.2025 на адвокатський запит повідомив, що службова інформація, яка велась зведеним загоном " ІНФОРМАЦІЯ_2 " НОМЕР_5 прикордонного загону на зберігання до НОМЕР_2 прикордонного загону не надходила (а.с. 23 зворотній бік).

Те, що така інформація знаходиться в розпорядженні НОМЕР_5 прикордонного загону підтверджується матеріалами справи, а саме, Довідкою за підписом посадової особи НОМЕР_5 прикордонного загону, у якій у додатках міститься перелік цих доказів (зворотній бік а.с. 19).

Тож з урахуванням журналів бойових дій, відмовідач мав належну інформацію стосовно позивача, тому повинен нарахувати позивачу додаткову винагороду, чого зроблено не було.

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку, що дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування додаткової винагороди позивачу, який брав безпосередню участь у бойових діях і заходах з національної безпеки і оборони не є правомірними.

Тому видячи з меж заявлених вимог, з метою захисту прав позивача слід зобов`язати НОМЕР_5 прикордонний загін нарахувати та виплатити додаткову винагороду у збільшеному розмірі позивачу як військовослужбовцю, який приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за період з 01.02.2023 по 04.02.2023 та з 11.02.2023 по 31.03.2023.

Щодо періоду січня 2023 та квітня 2023, то матеріалами справи підтверджується, що додаткова винагорода у збільшеному розмірі виплачена, як і здійснена виплата за період перебування позивача на лікуванні у період з 05.02.2023 по 10.02.2023.

Стосовно вимог про визнання протиправними дій НОМЕР_2 прикордонного загону, які полягають у неповідомленні НОМЕР_5 прикордонного загону про безпосередню участь позивача у бойових діях, то підстави для задоволення цієї частини відсутні з огляду на те, що відповідач-2 направляв інформацію, яка доводилась рапортами начальника Зведеного загону (а.с. 24-32). Щодо іншого періоду, оскільки службова інформація не надавалась, то відповідач-2 її не направляв. Проте, належними доказами доводиться, що журнали бойових дій знаходяться у розпорядженні НОМЕР_5 прикордонного загону, тому останній із службової інформації може самостійно встановити кількості днів участі військовослужбовця у таких діях або заходах та нарахувати і виплатити кошти, оскільки у спірний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Судовий збір на користь позивача не присуджується, оскільки в силу Закону України "Про судовий збір" він звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 04.02.2023, з 11.02.2023 по 31.03.2023 збільшеної додаткової винагороди до 100 000грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за період з 01.02.2023 по 04.02.2023, з 11.02.2023 по 31.03.2023 збільшеної додаткової винагороди до 100 000грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_6 , АДРЕСА_1 );

Відповідач-1: ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) (код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 , АДРЕСА_2 );

Відповідач-2: НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , АДРЕСА_3 ).

Повне судове рішення складено 17.10.2025.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна