Справа № 420/23202/25
Суддя: Вовченко О.А.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вовченко О.А., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 15.07.2025 року надійшла позовна ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови здійснити виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), а саме щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), а саме щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

3. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 зняти ОСОБА_1 з розшуку як порушника військового обліку в системі «РЕЗЕРВ+».

Ухвалою суду від 21 липня 2025 року прийнято до розгляду позову заяву ОСОБА_1 та відкрито провадження у справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача в позовній заяві зазначив, що ОСОБА_1 з 1992 року стояв на військовому обліку у Балтському районному військкоматі, спочатку як призовник, а після проходження строкової служби, як військовозобов`язаний. 21.03.2008 року ОСОБА_1 , Балтським райвійськкоматом, за рішенням ВЛК, у відповідності з діючим на той час наказом МО України № 207, був визнаним непридатним до військової служби і виключений з військового обліку по гр. 11 ст.71 «а» розкладу хвороб, що підтверджується відміткою у його військово-обліковому документі-військовому квитку НОМЕР_1 , а також відміткою в розділі VIII «Відомості про включення, зняття (виключення) з військового обліку» облікової картки. Наявність захворювання, яке дало ВЛК підстави для визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби, підтверджується копіями повідомлень лікувально-профілактичного закладу про рішення МСЕК від 11.10.2005 р. акт 298; від 07.11.2006 акт 263; від 16.10.2007 р. акт 247; від 21.10.2008 р. акт 222; від 27.10.2009 р. акт 229. ОСОБА_1 був виключений з військового обліку, то повторному взяттю на такий облік він не підлягав. 04.03.2022 року ОСОБА_1 по мобілізації був викликаний повісткою на відправку до ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_1 на момент виклику не був військовозобов`язаним однак виконав свій конституційний обов`язок і з`явився в ІНФОРМАЦІЯ_5 знайшли рішення ВЛК, на підставі якого його виключили з військового обліку і перевірили його достовірність. Працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 перевірено відповідності запису у військовому квитку про зняття його з обліку та порадили надати ксерокопію військового квитка з відповідним записом до старостату для внесення змін у картку первинного обліку. ОСОБА_1 подав копії документів в старостат округу №1 села Сінне. 31.03.2025 року ОСОБА_1 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 і з`ясувалося, що в Реєстрі він стоїть на обліку як військовозобов`язаний, а дані про його непридатність до військової служби та виключення з військового обліку не внесені, ОСОБА_1 подав заяву про внесення змін до Єдиного державного Реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 відмовились зареєструвати його заяву, однак взяли весь пакет документів (заяву з додатками) і повідомили, що він може чекати на їхнє рішення. 12.04.2025 року, зайшовши в систему "РЕЗЕРВ+", він побачив, що оголошений в розшук за порушення правил військового обліку. 15.05. 2025 року він повторно направив заяву про внесення змін у Реєстр, яку працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєструвати відмовилися. Тому 16.05. 2025 року, направив до ІНФОРМАЦІЯ_6 поштою. У листі відповіді від 24.06.2025 року ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 зазначив про відповідність запису в паперовій обліковій картці та інформації, внесеної в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. В Реєстрі не міститься інформації щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку за результатами ВЛК, не міститься інформація щодо проходження ним y 2008 році ВЛК, не вказано, що він непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Дії ІНФОРМАЦІЯ_4 є незаконними, оскільки відповідно до чинного законодавства та відповідно до запису у військово-обліковому документі ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним, так як виключений з обліку ще у 2008 році, але ці данні посадові особи відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 в Реєстр не внесли.

Від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду надійшли відзиви на позовну заяву (Вхід. ЕС/76945/25), де зазначено, що відповідач з вимогами позову не погоджується, оскільки є процесуальні підстави для залишення позову без руху та без розгляду та підстави визначені нормами матеріального права для відмови в задоволенні позовних вимог. 12.07.2024 року ОСОБА_1 самостійно прибув до центра надання адміністративних послуг та уточнив персональні (облікові) дані відповідно до вимог ст. 1 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», який набрав законної сили 18.05.2024 року. 12.07.2024 року ОСОБА_1 своїми діями, підтвердив, що він вважає себе військовозобов`язаним. В позовній заяві не вказано коли позивач дізнався про «порушення» його прав а процес отримання вказаної інформації зводить до усних пояснень, та усних звернень до ІНФОРМАЦІЯ_7 та органу місцевого самоврядування не зазначаючи дату встановлення застосунку «Резерв+» в якому чітко видно статус особи (військовозобов`язаний чи виключений з військового обліку), не повідомив суду про уточнення облікових даних в ЦНАП, тому через недостатність фактичних даних суд не вирішував питання дотримання строків звернення до суду передбачених ст. 122 КАС України. В період з 12.07.2024 року по 12.05.2025 року ОСОБА_1 погоджувався з тим, що він перебуває на військовому обліку та є військовозобов`язаним, а лише 12.05.2025 року, тобто через 10 місяців він вирішив звернутись до ТЦК та СП із заявою про виправлення відомостей про нього в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі РЕЄСТР). Поважних та непереборних обставин не звернення позивача до суду у встановленні строки не має. В матеріалах справи відсутнє клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду та відсутні будь-які докази поважності пропуску строку звернення до суду, що є підставою для залишення позову без руху. Доказом невчасного звернення до суду є інформація з Реєстру, яка підлягає долученню до матеріалів справи. Роздруківка з Реєстру є паперовою роздруківкою електронного документу, а в разі необхідності витребування оригіналу слід звертатись до держателя Реєстру, яким є Міністерство оборони України. Інформація з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визнається доказами у справі. Надана позивачем копія облікової картки є недопустимим доказом у справі, адже суперечить даним Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Підставою для виключення з війкового обліку є висновок ВЛК, а не військово-обліковий документ чи облікова картка. Саме висновок ВЛК є допустимим документом (доказом) в спорах про виключення громадянина з військового обліку. Копії облікової картки ОСОБА_1 долученої ним до позову та військово-обліковий документ поданий позивачем в частині запису про виключення з військового обліку є недопустимими та недостовірними доказами. Надані позивачем документи свідчать що він був виключений військового обліку і запис на підставі наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року. 09 червня 2006 року Наказом Міністра оборони України №342 були внесені зміни до постанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002, щодо зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час. Тобто з 09.06.2006 року громадяни визнані не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час виключались із військової служби. ОСОБА_1 обліковується як не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час. 15 січня 2015 року Наказом МО №24 були внесені зміни до Постанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 35 від 22.01.2002 щодо відміни положення про зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час. З січня 2015 року ОСОБА_1 повинен був перебувати на військовому обліку та перебуває на військовому обліку і до цього часу. Відповідно до наказу Міністерства оборони України "Про затвердження Переліку випадків, за яких громадяни України знімаються з військового обліку військовозобов`язаних" № 684 від 20.12.2017 року, всі військовозобов`язані визнані обмежено придатними повинні були перебувати на військовому обліку. В розділі «сведения о медицинских освидельствованиях» зазначено «не придатний до в/сл в мирний час, обмежено здатн. у воєн. час». Запис зроблено на підставі наказу МОУ №207, що суперечить чинному на той час законодавству, адже на той час чинним був наказ МО України №2 від 04.01.1994 року «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України"», який був скасований лише 14.08.2008 року наказом МОУ №402. Станом на 2008 рік, особи з ступенем придатності «не придатний до військової служби в мирний час , обмежено придатний у воєнний час» не виключались з військового обліку, це не було передбачено чинним на той час Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», підзаконними нормативно правовим актом було передбачено не виключення з військового обліку, а зняття, і то в подальшому було скасовано вказану вимогу та визначено обов`язок перебування на військовому обліку. Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

01 серпня 2025 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив (Вхід. № 78279/25, де зазначено, що з доводами представника відповідача, наведеними у відзиві на позовну заяву, не погоджується. Представник відповідача у відзиві на позовну заяву невірно виклав вимоги позивача, послідовність подій і фактичні обставини справи. Позивач у позовній заяві просив суд визнати протиправними дії відповідача «щодо відмови здійснити виправлення (коригування або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), а саме щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), а саме щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку. Зобов`язати відповідача зняти ОСОБА_1 з розшуку, як порушника військового обліку в системі «РЕЗЕРВ+». При перевірці даних на блокпостах, крім військового квитка з відміткою про виключення з військового обліку, вимагалися відомості Реєстру або витяг з «Резерв+». 12.07.2024 року ОСОБА_2 звернувся до центру надання адміністративних послуг і уточнив персональні облікові дані, у тому числі і про те, що він виключений з військового обліку. Після уточнення даних та перевірки відомостей в «Резерв+» витягу позивач не бачив. Коли у застосунку Дія з`явився сформований витяг з «Резерв+», він з`ясував, що будь-яких даних про зняття його з військового обліку не було. ОСОБА_1 з 21.03.2008 року по 12.04.2025 року рахував, що на законних підставах знятий з військового обліку. 15.05. 2025 року позивач повторно направив заяву про внесення змін у Реєстр, яку працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєструвати відмовилися, тому 16.05.2025 року направив дану заяву до ІНФОРМАЦІЯ_6 поштою з повідомленням про вручення. Про порушення своїх прав позивач дізнався тільки 12.04.2025 року і почав захищати свої інтереси шляхом звернення до органів влади (це підтверджуються наданими копіями скарг і звернень), а 15.07.2025 року, у зв`язку з бездіяльністю органів влади вимушений був звернутися до суду. Представник відповідача заявляє про недопустимість і недостовірність паперової копії облікової картки та про недопустимість і недостовірність військово облікового документу, яку надав позивач. Вказані заперечення протирічать нормам Положення про військовий квиток, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 2016 року № 582/2016, в якому сказано, що військовий квиток рядового, сержантського і старшинського складу є документом, що посвідчує особу військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку (п.1 Положення №582/2016). Копія паперової облікової картки ОСОБА_1 була 24.06.2025 року надана працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 на запит ОСОБА_1 , а 14.06.2024 року на адвокатський запит. За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_6 на заяви ОСОБА_1 і адвокатський запит про надання копії рішення ВЛК від 21.03.2008 року воно було знищено. При цьому про дату знищення і акту на знищення надано не було. 04.03.2022 року працівники ІНФОРМАЦІЯ_4 знайшли рішення ВЛК, на підставі якого ОСОБА_1 виключили з військового обліку і перевірили його достовірність. 21.03.2008 року ОСОБА_1 , Балтським райвійськкоматом, за рішенням ВЛК, у відповідності з діючим на той час «Положенням про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у ЗСУ» затвердженим наказом МО України № 207 від 12.07.1999 року, був визнаним непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку по гр. 11 ст.71 «а» Розкладу хвороб. У відповідності з вимогами діючої на час прийняття рішення ВЛК, «Настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу ЗСУ та інших військових формувань», затвердженою наказом МО № 35 від 22.01.2002 року зі змінами затвердженими наказом МО № 342 від 09.06.2006 року у військовому квитку і обліковій картці були зроблені відповідні відмітки. Про те, що ОСОБА_2 був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатний у військовий час ВЛК рішення не приймала. Тому посилання представника відповідача на вимоги «Настанови з військового обліку в ЗС України» в редакції затвердженій МО України № 24 15.01.2015 року безпідставні. Дії ІНФОРМАЦІЯ_4 є незаконними, оскільки відповідно до чинного законодавства та відповідно до запису у військово-обліковому документі ОСОБА_1 не є військовозобов`язаним, так як виключений з обліку ще у 2008 році, але ці дані посадові особи ІНФОРМАЦІЯ_4 в Реєстр не внесли.

Вивчивши матеріали справи, ознайомившись з позовною заявою, відзивом на позовну заяву, відповіддю на відзив дослідивши обставини, якими обґрунтовано позовні вимоги та заперечення, перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є громадянином України, та зареєстроване місце проживання з 20.01.1994 року зазначено за адресою: АДРЕСА_1 що підтверджено паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 від 18.01.1999 року, (а.с.17-19).

З військового квитка серії НОМЕР_1 від 02.07.1992 року виданого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , вбачається, що в період з 02.07.1992 року по 12.01.1994 року позивач проходив строкову військову службу у військовій частині НОМЕР_3 та звільнений у запас за закінченням строку служби (а.с. 20-22).

В розділі ІХ військового квитка ОСОБА_1 зазначено, що 21 березня 2008 року лікарською комісією при Балтському районному військкоматі Одеської області, визнаний непридатним до військової служби з виключенням з обліку згідно гр. І Іст. 71 «а» розкладу хвороб визначеного наказом МО України № 207 за 1999 р. (а.с. 22).

ОСОБА_1 подав до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву від 15.05.2025 року з проханням розглянути заяву та внести відповідні зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо визнання його непридатним та виключення з військового обліку у порядку та строки, визначені чинним законодавством (а.с. 26). В додаток до заяви позивачем надано копії: паспорту, коду та військового квитка.

21 травня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_10 розглянута заява ОСОБА_1 та надано відповідь № 1512, де зазначено, що: «На Вашу заяву, повідомляю, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не може внести зміни до АГТС " ІНФОРМАЦІЯ_11 " на підставі військового квитка НОМЕР_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_12 02.07.1992 року у зв`язку із знищенням встановленим порядком книг протоколів військово-лікарських комісії в яких відображалися записи про проходження Вами військово-лікарської комісії та визначено Вашу придатність або непридатність до проходження військової служби. Стосовно правопорушення повідомляю, що Ви, ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ТЦК та СП за повісткою згенерованою Єдиним державним реєстром призовників, військовозобов`язаних та резервістів та надісланою Вам засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» за адресою Вашого проживання. Тобто, вказане діяння містить ознаки адміністративного правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Відносно Вас провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється, адже Ви не прибували до ІНФОРМАЦІЯ_13 та відносно Вас не склався протокол про адміністративне правопорушення. Крім того, положенням про військову експертизу в Збройних Силах України затвердженим наказом Міністра оборони України №402 від 14.05.2008 року встановлено, що висновок постанови ВЛК є чинним в мирний час 5 років, абзацом третім пункту 3.8. глави 3 розділу ІІ вказаного Положення встановлено, що «Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду. Така ж вимога, щодо чинності ВЛК протягом одного року під час воєнного стану закріплена постановою КМУ №560 від 16.05.2024 року. Відповідно до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів у Вас взагалі не має жодного висновку військово-лікарської комісії, ні за критеріями мирного часу, ні за критеріями воєнного стану. Рекомендуємо Вам, за допомогою застосунку «Резерв+» та електронного кабінету військовозобов`язаного згенерувати направлення на проходження військово-лікарської комісії або особисто прибути до ІНФОРМАЦІЯ_13 для повідомлення про зміну облікових даних і отримання направлення на медичний огляд військово-лікарською комісію» (а.с. 32).

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити виправлення (коригування та/або доповнення) відомостей, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів (система Оберіг), а саме щодо виключення ОСОБА_1 з військового обліку та звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України визначено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на теперішній час.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ)

В ст. 1 Закону № 2232-ХІІ передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (ч.1). Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (ч.5). Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч.9).

Згідно ч. 5 ст. 33 Закону № 2232-ХІІ військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 154 від 23.02.2022 затверджено Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі Положення № 154).

Відповідно до п. 1 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом положень п. 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема, ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам, розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період (п. 3 Порядку №1487).

В абз. 3 п. 79 Порядку № 1487, зазначено, що районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки здійснюють взяття, зняття або виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у випадках, передбачених законодавством.

Відтак до компетенції районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить взяття, зняття або виключення військовозобов`язаних з військового обліку

ОСОБА_1 , згідно інформації зазначеної в п. 29 р. ІХ «Відмітки про звільнення від військового обов`язку» військового квитка НОМЕР_1 , 21 березня 2008 року лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 , визнано непридатним до військової служби за гр. ІІ ст. 71 «а» Розкладу хвороб (наказ МО України 1999 р. №207) (а.с.22).

З облікової картки до військового квитка НОМЕР_1 ОСОБА_1 , виданої позивачу 24.06.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_14 (а.с. 36) вбачається, що ОСОБА_1 « 21 березня 2008 року комісією при ІНФОРМАЦІЯ_15 визнан неприд. до в/сл. у мирн. час, обмеж. здатн. у воєн. час по гр. ІІ ст.71 «а» Расписания болезней (приказ МО Укр. 1999 № 207» (розділ V). В розділі VІІІ облікової картки зазначено «виключений з обліку 21.03.2008. Вибув згідно Нас. МОУ № 342».

З вище досліджених судом документів: військового квитка НОМЕР_1 та облікової картки до військового квитка НОМЕР_1 вбачається, що 21.03.2008 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_1 визнаний непридатним до військової служби згідно гр. ІІ ст. 71 «а» Розкладу хвороб (як зазначено у військовому квитку та обліковій картці: «наказ МО України № 207 від 1999 року»).

Також записи у військовому квитку (розділ ІХ) та у обліковій картці (розділ VІІІ) свідчать про виключення позивача 21.03.2008 року з військового обліку. При цьому запис в розділі V облікової картки до військового квитка містить запис, що 21.032008 року позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено здатний у воєнний час по гр. ІІ ст. 71 «а» Розкладу хвороб наказ МО України 1999 р. № 207.

Наказом Міністерства оборони України № 207 від 12.07.1999 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.07.1999 за №501/3794) внесені зміни та доповнення до наказу Міністра оборони України від 4 січня 1999 р. № 2, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України. Наказ № 2 установлював порядок медичного огляду, у тому числі, військовозобов`язаних.

Приписами Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 4 січня 1994 року N 2 (чинна редакція в березні 2008 року), визначено, що ВЛК військового комісаріату створюється у районному, міському та районному у місті військовому комісаріаті (п. 60). ВЛК військового комісаріату має право приймати постанову у відповідності з даним Положенням (п.62). Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб і фізичних вад (додаток N 1 даного Положення), що визначають ступінь придатності до військової служби (надалі - Розклад хвороб) (п.75). Лікар виносить одну з таких постанов про придатність або непридатність до військової служби: а) придатний до військової служби; б) тимчасово непридатний до військової служби. Потребує лікування (динамічного спостереження) на термін до ___ (указати дату); в) непридатний до військової служби в мирний час, обмежено здатний у воєнний час; г) непридатний до військової служби зі зняттям з військового обліку (п.95). Дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу і т.п.), стан їх здоров`я та постанова ВЛК записуються у книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії (додаток N 3 до Положення). Крім того, дані про стан здоров`я та постанови ВЛК записуються: в) на військовозобов`язаних - у картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного (додаток N 12 до Положення), за необхідності у довідку (додаток N 9 до Положення), а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку (п. 256).

Додатком 1 до Положення № 2 затверджений Розклад хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України.

Статтею 71 Розкладу хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України (Додаток 1 до пунктів 75, 77, 79, 284, 326 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.94 N 2 (в редакції наказу Міністра оборони України від 12.07.99 N 207) визначено: Хвороби хребта та їх наслідки (спондильоз і пов`язані з ним стани, хвороби міжхребцевих дисків, інші захворювання хребта - викривлення та інші набуті деформації хребта): а) зі значним порушенням функцій.

Наслідком наявності таких хвороб була непридатність до військової служби із зняттям з військового обліку.

В ст. 71 Пояснення щодо застосування статей Розкладу хвороб і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України (Додаток 2 до пунктів 75, 77, 79, 284, 326 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.94 N 2 (в редакції наказу Міністра оборони України від 12.07.99 N 207), зазначено, що до пункту «а» належать: інфекційний спондиліт з частими (три і більше на рік) загостреннями; спондилолістез III-IV ступенів (зміщення більше половини поперекового діаметра тіла хребця) з постійно вираженим больовим синдромом і нестабільністю хребта; деформуючий спондильоз та остеохондроз шийного відділу хребта, супроводжуваний нестабільністю та вертебробазилярною недостатністю; деформуючий спондильоз грудного і поперекового відділів хребта з множинними масивними кістковими розростаннями в області міжхребцевих сполучень і країв тіл хребців, які виходять за межі замикальних пластинок (III - IV ступенів), з постійно вираженим больовим синдромом, що підтверджується частими зверненнями за медичною допомогою, повторним стаціонарним лікуванням за останні 2-3 роки без стійкого клінічного ефекту і великим числом днів непрацездатності, вираженими корінцевими та провідниковими порушеннями; викривлення хребта (кіфози, сколіози III-IV ступенів) з різкою деформацією грудної клітки та значним порушенням функції зовнішнього дихання. Характер патологічних змін хребта повинен бути підтверджений багатовісьовими навантажувальними, функціональними рентгенологічними та іншими дослідженнями.

Судом досліджені повідомлення лікувально профілактичного закладу про рішення МСЕК відносно ОСОБА_1 від 11.10.2005 року, від 07.11.2006 року, від 16.10.2007 року, від 21.10.2008 року, від 27.10.2010 року (а.с. 37-41). Так згідно повідомлення від 16.10.2007 року (чинний в термін проходження позивачем ВЛК) у позивача за рішенням МСЕК встановлено: деформуючий спондильоз крижового відділу хребта дископатія у сегментах L1-S1.

Отже станом на березень 2008 року при виявлені військово-лікарською комісією у військовозобов`язаного в званні сержант, захворювань зазначених у ст. 71 «а» Розкладу хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України, такі особи комісією визнавалися непридатними до військової служби зі зняттям з військового обліку.

При цьому, положення ст. 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції станом на 21.03.2008 року дата прийняття рішення ВЛК відносно позивача) передбачали підстави зняття та виключення з військового обліку військовозобов`язаних.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції станом на 21.03.2008 року) зняттю з військового обліку військовозобов`язаних у військових комісаріатах підлягають громадяни України: які вибувають в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю України до нового місця проживання; які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції; які вибули на строк більше трьох місяців за межі України; в інших випадках за рішенням Міністерства оборони України.

Згідно п.3 ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (в редакції станом на 21.03.2008 року) виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які зокрема і: визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отже станом на 21.03.2008 редакція ст. 37 Закону №2232-ХІІ не містила такої підстави для зняття з військового обліку, як визнання громадян військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби.

Згідно ст. 37 Закону №2232-ХІІ в редакції станом на 21.03.2008 року, громадяни України, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби підлягали виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах.

Суд звертає увагу, що ст. 37 Закону №2232-ХІІ до 18.06.1999 мала редакцію, відповідно до якої визнані непридатними до військової служби підлягали саме зняттю з військового обліку. Законом України N 766-XIV від 18.06.1999 викладена нова редакція Закону №2232-ХІІ, де в ст. 37 зазначено підстави зняття, і окремо виключення з військового обліку.

Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затверджене Наказом Міністра оборони України від 4 січня 1999 р. № 2 змін в цій частині не зазнало, залишивши формулювання, яке відповідало не чинній редакції статті 37 Закону №2232-ХІІ стосовно постанов прийнятих комісією про непридатність громадян до військової служби.

З урахуванням вище викладеного, суд вважає, що застосуванню підлягало формулювання, яке визначено спеціальним Законом №2232-ХІІ, а не підзаконними нормативно-правовими актами, які не були приведені у відповідність до редакції останнього.

Окрім того суд зазначає, що згідно ст. 71 Розкладу хвороб, станів і фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби у Збройних Силах України (Додаток 1 до пунктів 75, 77, 79, 284, 326 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 04.01.94 N 2 (в редакції наказу Міністра оборони України від 12.07.99 N 207), відносно військовозобов`язаних що проходять медичний огляд за графою ІІ розкладу хвороб комісією могла бути прийнята постанов про непридатність до військової служби у мирний час, обмежено здатні у воєнний час в разі встановлення хвороб визначених в пунктах «б» і «в» ст. 71.

Оскільки комісією при ІНФОРМАЦІЯ_12 21.03.2008 року у позивача виявлено хвороби по гр. ІІ ст. 71 «а» Розкладу хвороб, логічним є те, що, ОСОБА_1 був визнаний непридатним до військової служби та з урахуванням приписів чинної редакції ч. 6 ст. 37 Закону №2232-ХІІ (станом на 21.03.2008), він ІНФОРМАЦІЯ_16 був виключений з військового обліку про що відповідно до п. 256 Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затверджене Наказом Міністра оборони України від 4 січня 1999 р. № 2 зазначено у п. 29 розділу ІХ військового квитка та у розділі VІІІ облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 .

Щодо посилань представника відповідача у відзиві про недопустимість та недостовірність доказів: копії облікової картки ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Приписами ст. 74 КАС України визначено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2).

Згідно зі ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

З досліджених матеріалів справи, судом встановлено, що засвідчена копія облікової картки до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримана позивачем у ІНФОРМАЦІЯ_10 24.06.2025 року, що підтверджено листом №2204 (а.с. 35-36), а тому облікова картка до військового квитка серії НОМЕР_1 (а.с. 36) є допустимим та достовірним доказом у справі.

У відзиві представник позивача зазначив, що ступінь придатності/не придатності до військової служби визначається виключено висновком ВЛК, а не записом в обліковій картці, чи у військово-обліковому документі

Відповідно до розділу II.3. «Медичний огляд військовозобов`язаних» Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України N 2 від 4 січня 1994 року, медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за розпорядженням військового комісара (п. 107). До початку огляду військовий комісаріат на усіх військовозобов`язаних одержує дані із психоневрологічних, протитуберкульозних, шкірно-венеричних диспансерів, наркологічних закладів (на тих, що перебувають на обліку у вказаних диспансерах, закладах - докладних витяг з історії хвороби), із органів соціального забезпечення на тих, що визнані інвалідами, а також медичну картку амбулаторного хворого (облікова форма МОЗ України) з поліклінік та медико-санітарних частин за місцем проживання, роботи або навчання. Ці документи з відомостями із вказаних диспансерів, закладів, а на офіцерів і прапорщиків, мічманів запасу - також особові справи, військовий комісаріат до початку огляду подає для вивчення у ВЛК (п.112). Картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного (додаток N 12 до Положення) із числа солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду.. (п.113). Дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу і т.п.), стан їх здоров`я та постанова ВЛК записуються у книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії (додаток N 3 до Положення). Крім того, дані про стан здоров`я та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних - у картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного (додаток N 12 до Положення), за необхідності у довідку (додаток N 9 до Положення), а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку (п.п. «в» п. 256).

З зазначених приписів Положення № 2 (в редакції чинній станом на 21.03.2008) вбачається, що дані про стан здоров`я та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних у книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії та у картку обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного, а за необхідності у довідку а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку.

До суду відповідачем, як суб`єктом владних повноважень на виконання приписів ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії в частинні проходження позивачем ВЛК 21.03.2008 року та картка обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 . При цьому на виконання приписів п.п. «в» п. 256 Положення № 2 позивачем надано до суду засвідчену копію військового квитка та облікової картки до військового квитка де наявні записи про виключення позивача з військового обліку.

Також у відзиві представник відповідача зазначив, що надані позивачем документи свідчать що він був виключений військового обліку і запис здійснено на підставі наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року. А наказом Міністра оборони України №342 від 09 червня 2006 року були внесені зміни до постанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002, щодо зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час. Тобто з 09.06.2006 року громадяни визнані не придатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час виключались із військової служби. ОСОБА_1 обліковується як не придатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Суд звертає увагу, що з дослідженої облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 (а.с. 36), в розділі VІІ наявний запис «виключений з обліку 21.03.2008. Вибув згідно Нас МОУ № 342».

Отже з зазначеного запису вбачається, що позивач згідно «Нас. МОУ № 342» «вибув» з обліку. При цьому посилання у відзиві, що позивач був «виключений з військового обліку на підставі наказу МОУ №342 від 09.06.2006 року» є вільним трактуванням представника позивача, оскільки, оскільки такий запис у обліковій картці до військового квитка позивача відсутній.

Окрім того суд зазначає, що наказом Міністра оборони України від 22.01.2002 року №35 затверджено Настанова з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів, матросів запасу Збройних Сил України та інших військових формувань (далі Настанова № 35).

Правовою основою Настанови були чинні Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» і постанова Кабінету міністрів України від 09.06.1994 року № 377.

В даній Настанові № 35 були визначені підстави взяття на військовий облік, зняття з військового обліку та виключення з військового обліку, зокрема виключенню у військових комісаріатах з військового обліку підлягали громадяни які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку.

Наказом Міністра оборони України від 09.06.2006 року №342 затверджено зміни до Настанови № 35 зокрема і в частині зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час.

Однак, враховуючи, що станом на 21.03.2008 року приписами ст. 71 «а» Розкладу хвороб, не передбачалося що військово-лікарська комісія могла прийняти постанову відносно військовозобов`язаних що проходять медичний огляд за гр. ІІ про непридатність до військової служби у мирний час, обмежено здатні у воєнний час, суд дійшов висновку, що Наказ Міністра оборони України від 09.06.2006 року №342 про затвердження змін до Настанови № 35 не є релевантним до даних правовідносин.

При розгляді справи судом досліджено облікову картку № НОМЕР_4 до військового квитка серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 31, 47) та встановлено, що інформація зазначена в обліковій картці не відповідає інформації у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , а саме:

- військовий квиток серії НОМЕР_1 виданий ІНФОРМАЦІЯ_12 02.07.1992 року, а в п. 36 облікової картки № НОМЕР_4 до військового квитка серії НОМЕР_1 зазначено, що військовий квиток виданий 02.06.1992 року (невідповідність дати видачі військового квитка);

- в п. 20 «Проходження військової служби» облікової картки № НОМЕР_4 не зазначено найменування військової частини де проходив військову службу ОСОБА_1 , та час проходження служби « з 01.07.1992 по 15.01.1984) не відповідає записам у п. 8 та 12 військового квитка «з 02.07.1992 по 12.01.1994»;

- в обліковій картці № НОМЕР_4 зазначено про взяття ОСОБА_1 на військовий облік 19.01.1994 у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), проте згідно інформації з розділу VІІІ військового квитка серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_1 прийнятий на облік 20.01.1994 року.

Окрім того в обліковій картці № НОМЕР_4 не зазначено п. 5 «Ступінь придатності», п. 30 «Військову присягу прийняв», п. 34 «Відомості про медичний огляд», при цьому, у військовому квитку серії НОМЕР_1 , дані пункти заповнені.

В обліковій картці № НОМЕР_4 зазначено, що ОСОБА_1 стоїть на обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 (Балта), дата внесення інформації про облік в систему 10.02.2021, звірка контактних даних 12.07.2024.

Отже з дослідженої облікової картки № НОМЕР_4 до військового квитка серії НОМЕР_1 вбачається відображення відповідачем недостовірної та неповної інформації стосовно ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону №2232 військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 1 ст. 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників і військовозобов`язаних передбачає облік відомостей (біографічні дані, стан здоров`я, результати співбесід, тощо) щодо призовників і військовозобов`язаних, які узагальнюються в особових справах призовників або в облікових картках військовозобов`язаних та реєструються в Єдиному державному реєстрі військовозобов`язаних. Ведення персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.

В ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1951-VIII від 16 березня 2017 року (далі Закон № 1951-VIII) визначено, що Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Приписами ст. 5 Закону № 1951-VIII передбачено, що органами ведення Реєстру є Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України (ч.8). Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних (ч.9).

Відповідно до ст. 6 Закону № 1951-VIII до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів (ч.1). У разі відсутності окремих відомостей до Реєстру вноситься відмітка про їх відсутність (ч. 4).

Положеннями ст. 8 Закону № 1951-VIII до службових даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать зокрема і: 2) відомості про результати проходження медичного огляду (військово-лікарської експертизи); (п.2 ч.1).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 1951-VIII передбачено, що призовник, військовозобов`язаний та резервіст має право: 1) отримувати інформацію про своє включення (невключення) до Реєстру та відомості про себе, внесені до Реєстру, в тому числі через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 2) звертатися в порядку, встановленому адміністратором Реєстру, до відповідного органу ведення Реєстру з мотивованою заявою щодо неправомірного включення (невключення) до Реєстру запису про себе, виправлення недостовірних відомостей Реєстру.

Відповідно до п. 4 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 (далі Порядок № 559) у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін: у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку; в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відповідальними особами за ведення Реєстру до обов`язку яких належить, зокрема, внесення змін до персональних та службових даних військовозобов`язаних на підставі відомостей, що подаються органу ведення Реєстру військовозобов`язаними.

З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що позивач у відповідності до приписів Порядку №559, 31.03.2025 року (а.с. 25) та 15.05.2025 року (а.с. 26) звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявами та військово-обліковим документом про внесення змін в Реєстр щодо виключення з військового обліку, але останній листом від 24.06.2025 року № 2204 (а.с. 35) та ІНФОРМАЦІЯ_17 листом від 21.05.2025 року № 1512 (а.с. 32) відмовив у внесенні змін до Реєстру пославшись на те, що знищенні книги протоколів військово-лікарських комісії в яких відображалися записи про проходження військово-лікарської комісії та визначено придатність або непридатність ОСОБА_1 до проходження військової служби.

Положеннями ст. 9 Закону № 1951-VIII та п.4 Порядку № 559 визначено, що виправлення недостовірних відомостей Реєстру, а також включення (не включення) до Реєстру військовозобов`язаних, здійснюється за результатами розгляду їхньої мотивованої заяви із зазначенням підстав, передбачених законодавством, яка подається до органів ведення Реєстру.

Таким чином, з аналізу положень Закону № 1951-VIII та Порядку № 559 вбачається, що у разі виявлення розбіжностей у військово-облікових документах з відомостями, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, така особа повинна звернутися до районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку із відповідною заявою та всіма необхідними документами, або у паперовій формі або в електронній формі.

За висновками Європейського Суду з прав людини, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення у справі «Афанасьєв проти України» від 05.04.2005, заява №38722/02).

Отже, «ефективний засіб правого захисту» в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Положення Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, що були прийняті 11.03.1980 Комітетом Міністрів, передбачають, що під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Крім того, щодо дискреційних повноважень, Верховний Суд зазначав, що такими є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може».

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені у постанові Верховного Суду, зокрема, від 11.04.2018 у справі № 806/2208/17.

З урахуванням зазначеного, оскільки позивач виключений з військового обліку та у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 та у обліковій картці до військового квитка наявні записи про виключення з військового обліку, то вказані відомості повинні бути відображені в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Так як збирання відомостей здійснюється органами ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, на підставі інформації, що подається, зокрема і, військовозобов`язаними, тому після надходження заяви від позивача у відповідача виник обов`язок внести вказані дані до Реєстру.

Враховуючи встановлені обставини справи, приписи вище зазначеного законодавства та ч. 2 ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку

Щодо позовних вимог зобов`язального характеру, суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією № R (80) 2 комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятою Комітетом Міністрів Ради Європи 11.05.1980 на 316-й нараді заступників міністрів, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто, його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

З урахуванням тієї обставини, що бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у цьому випадку задоволення позову у частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Суд зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, з метою ефективного відновлення порушеного права позивача, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 з військового обліку, відповідно до відомостей, зазначених у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 02.07.1992 року.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зняти ОСОБА_1 з розшуку як порушника військового обліку в системі «РЕЗЕРВ+» суд зазначає наступне.

З дослідженого судом військово-облікового документу «РЕЗЕРВ +» ОСОБА_1 вбачається, запис про порушення правил військового обліку (а.с. 46) також в картці № НОМЕР_4 ОСОБА_1 наявна відмітка про порушення військового обліку.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону № 1951-VIII, до Реєстру вносяться, обробляються та зберігаються в базі даних Реєстру такі відомості: 1) персональні дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 2) службові дані призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

В ч. 1 ст. 7 Закону № 1951-VIII зазначено, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення) (п. 20-1).

Отже, до Реєстру вносяться дані саме про притягнення до відповідальності за порушення правил військового обліку.

З досліджених матеріалів справи судом не встановлено, а відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до суду не надано належних та достатніх доказів, щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Оскільки доказів притягнення до відповідальності позивача до суду не надано, протокол по КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, постанова про адміністративне правопорушення не приймалася, суд зазначає, що відомості до Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів та військово-облікового документу «РЕЗЕРВ +» відносно ОСОБА_1 про порушення ним правил військового обліку внесені безпідставно.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги позивача з застосуванням приписів ч. 2 ст. 9 КАС України та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та військово-облікового документу «РЕЗЕРВ +» дані про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 правил військового обліку.

Щодо доводів представника відповідача у відзиві про залишення позовної заяви без руху у зв`язку із порушенням позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що предметом оскарження у даній справі є дії відповідача щодо відмови внесення відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

При розгляді даної справи судом встановлено, що позивач звертався до ІНФОРМАЦІЯ_4 та ІНФОРМАЦІЯ_4 з заявами від 31.03.2025 року, 15.05.2025 року про внесення змін в Реєстр щодо виключення з військового обліку. Відповіді на вказані звернення отримав листом від 24.06.2025 року № 2204 та листом від 21.05.2025 року № 1512.

До суду позивач звернувся з позовною заявою 15.07.2025 року (Вхід №23876/25).

З урахуванням зазначеного та приписів ст. 122 КАС України судом не встановлено правових підстав для залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду чи без руху.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1). В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_19 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 в особі ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо внесення відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 з військового обліку.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_18 з військового обліку, відповідно до відомостей, зазначених у військовому квитку серії НОМЕР_1 від 02.07.1992 року

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та військово-облікового документу «РЕЗЕРВ +» дані про порушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 правил військового обліку

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_6 ).

Суддя О.А. Вовченко