Справа № 640/20063/22
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Грибан І.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві до Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» про стягнення заборгованості на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» у розмірі 2393092,89 грн за період з лютого по жовтень 2022 року на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві () № НОМЕР_1 відкритий ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління Пенсійного фонду України по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4», в якому просить суд стягнути заборгованість на відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 2 493 092,89 грн за період з лютого по жовтень 2022 року на розрахунковий рахунок Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві () № НОМЕР_1 відкритий ТВБВ №10026/0104 філії Головного управління Пенсійного фонду України по місту Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО 322669.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до пункту 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003, відповідач зобов`язаний сплатити суму по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 в розмірі 2393092,89 грн згідно розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за період з лютого 2022 по жовтень 2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4» звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що розмір пільгової пенсії має бути достовірно розрахований, з огляду на те, що пільгові пенсії колишнім працівникам стовідсотково компенсуються за рахунок підприємства. При цьому, до повідомлень відповідачу не надано розрахунку вказаного розміру фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, на підставі яких можна було б зробити висновок про достовірність обчислення розміру пільгової пенсії, виходячи з фактичних заробітків, стажу роботи та кваліфікації працівника.

Апелянт наголошує, що отриманий ним розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не містить інформації щодо деталізації розміру заробітної плати, коефіцієнтів, які є розрахунковими елементами місячної суми призначеної пільгової пенсії, а тому не є належними доказами складу витрат та факту їх понесення позивачем, оскільки до розрахунку не надані документи, що підтверджують безпосередньо розрахунки належних сум, факт сплати позивачем пільгових пенсій та витрат на їх доставку у зазначених розмірах. Інших доказів понесення витрат позивачем не надано, як і не надано первинних документів, що підтверджують фактичні витрати позивача, в тому числі і надання договорів з відділеннями зв`язку і банківськими установами, включаючи докази оплати таких договірних послуг.

Також в обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що наявність розрахунку органу Пенсійного фонду щодо фактичних витрат на виплату та доставку пенсій не є безумовною підставою для стягнення відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій в сумі, вказаній у розрахунку, що зазначено в постанові Верховного Суду від 20.12.2018 року у справі № 804/7025/17.

Також апелянт зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду та відсутність підстав для його поновлення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2025 та від 07.08.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла таких висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство «Домобудівний комбінат №4» зареєстроване як юридична особа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, є платником страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем проведено нарахування та направлено розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за списком № 2 за період з лютого 2022 по жовтень 2022 року.

На підтвердження понесених фактичних витрат на виплату та доставку пенсій позивачем надано наступні докази:

- листи позивача, до яких додано відповідні розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідно до пункту "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а саме:

від 02.02.2022 №2600-064-8/18738 з лютого 2022 року - 265667,37 грн.;

від 02.02.2022 №2600-064-8/18738/1 з лютого 2022 року - 13966,67 грн.;

від 02.02.2022 №2600-064-8/18738/2 з лютого 2022 року - 1874,04 грн.

З матеріалів справи вбачається, що вказані розрахунки отримані відповідачем 16.02.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.04.2022 №8/36006 з березня 2022 - 215266,31 грн; від 08.04.2022 №8/36006/1 з березня 2022 - 13952,85 грн; від 08.04.2022 №8/36006/2 з березня 2022 - 2004,05 грн; від 08.04.2022 №8/36006 з квітня 2022 - 233315,42 грн; від 08.04.2022 №8/36006/1 з квітня 2022 - 13952,84 грн; від 08.04.2022 №8/36006/2 з квітня 2022 - 334 грн.

Отримані відповідачем 02.05.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.05.2022 №8/43902 з травня 2022 - 283593,72 грн; від 02.05.2022 №8/43902/1 з травня 2022 - 16508,24 грн; отримані відповідачем 02.05.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; від 01.06.2022 №8/59053 з червня 2022 - 250387,34 грн; від 01.06.2022 №8/59053 з червня 2022 - 15287,29 грн.

Отримані відповідачем 08.06.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 04.07.2022 №8/75496 з липня 2022 - 332875,34 грн; від 04.07.2022 №8/75496 з липня 2022 - 16975,29 грн отримані відповідачем 12.07.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення; від 01.08.2022 №8/91531 з серпня 2022 - 309236,69 грн; від 01.08.2022 №8/91531 з серпня 2022 - 15855,73 грн.

Отримані відповідачем 15.08.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 05.09.2022 №8/110052 з вересня 2022 - 15745,90 грн; від 05.09.2022 №8/110052 з вересня 2022 - 271232,31 грн.

Отримані відповідачем 12.09.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 11.10.2022 №8/30564 з жовтня 2022 - 287581,32 грн; від 11.10.2022 №8/30564 з жовтня 2022 - 15745,90 грн.

Отримані відповідачем 18.10.2022 відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Позивачем додано докази направлення вищевказаних листів відповідачу та докази повернення без вручення.

З огляду на наявність заборгованості зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги повністю виходив із того, що за відповідачем утворилась заборгованість (зобов`язання) по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Документи, які підтверджують зобов`язання відповідача по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах по списку № 2 є розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини другої Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в частині пенсій, призначених відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Розрахунки витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах одержані відповідачем, що підтверджується доказами, які наявні в матеріалах справи. Загальна сума щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з лютого 2022 по жовтень 2022 у сумі 2393092,89 грн. Суд зазначив, що доказів щодо неправомірності визначення розміру та складу фактичних витрат позивача на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах або їх нарахування, а також доказів щодо погашення відповідачем заборгованості суду не надано

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Так, враховуючи наявність в апеляційній скарзі відповідача доводів щодо пропуску позивачем строку на звернення до адміністративного суду із позовом, колегія суддів дійшла висновку про необхідність першочергово здійснити перевірку останніх для вирішення питання про наявність або відсутність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та залишення позовної заяви Головного управління ПФУ в м. Києві без розгляду.

Згідно висновків Верховного Суду у постанові від 01 грудня 2021 року у справі №140/1205/19, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, строки звернення до суду, визначені положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не застосовуються.

Також згідно з правовою позицією висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 20.03.2018 у справі №804/18891/14, від 25.05.2018 у справі №809/1756/15, від 26.06.2018 у справі №804/8277/14, у разі звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості (недоїмки), яка виникла через несвоєчасне нарахування та/або сплату суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, до відносин щодо стягнення такої заборгованості (недоїмки) застосовуються положення частини п`ятнадцятої статті 106 Закону №1058-IV.

У постанові від 28.11.2019 у справі №460/3113/18 Верховний Суд не знайшов підстав для відступу від зазначеного висновку, оскільки в даному випадку термін недоїмка вжито в широкому розумінні заборгованості, тобто у розумінні суми фінансових зобов`язань (грошових боргів), що підлягають погашенню, поверненню в певний термін.

Таким чином, висновки відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними.

Щодо суті спірних правовідносин, судова колегія зазначає наступне.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Законом №1058-IV, Законом №1788-XII та Інструкцією № 21-1.

Пунктами «а»-«з» статті 13 Закону №1788-XII визначено категорії працівників, які на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом №1788-ХІІ .

Покриття витрат Пенсійного фонду на виплату і доставку пенсій за віком, призначених на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 Закону №1788-ХІІ та частин другої і третьої статті 114 Закону №1058-IV до досягнення пенсійного віку, визначеного статтею 26 цього Закону, здійснюється у такому порядку:

підприємства та організації (крім сільськогосподарських товаровиробників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України) вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а також на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та частини другої статті 114 цього Закону, - до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону за раніше діючим порядком.

Відповідно до пункту 1 статті 1 та абзацу 4 пункту 1 статті 2 Закону України від 26 червня 1997 року №400/97-ВР «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» для суб`єктів підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднань, бюджетних, громадських та інших установ та організацій, об`єднань громадян та інших юридичних осіб, а також фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників, крім тих, які є платниками фіксованого сільськогосподарського податку, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого Закону №1058-IV.

При цьому в силу пункту 1 частини першої статті 4 вище зазначеного Закону ставка збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для вищезазначених платників збору встановлюється в розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом 4 пункту 1 статті 2 цього Закону.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачений Інструкцією № 21-1.

Ця Інструкція визначає процедуру стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 2.1.1 зазначеної Інструкції визначено, що страхувальниками є роботодавці, зокрема, підприємства, установи й організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання, об`єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування - фіксований податок, єдиний податок та фіксований сільськогосподарський податок), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно з пунктом 6.1 розділу 6 Інструкції № 21-1 для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону №1058-IV:

особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів «б»-«з» статті 13 Закону №1788-ХІІ та пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону №1058-IV.

За змістом пункту 6.2 Інструкції № 21-1 витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах особам, які мають стаж, що дає право на призначення цих пенсій на декількох підприємствах, покриваються цими підприємствами пропорційно стажу роботи з урахуванням вимог абзацу третього підпункту 1 пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV.

При цьому, стаж роботи на останньому підприємстві враховується у повному розмірі, а з попередніх місць роботи осіб він додається до стажу, необхідного для призначення пенсій на пільгових умовах.

Якщо пенсія на пільгових умовах призначена із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених статтями 13, 14 та 55 Закону №1788-ХІІ, або із взаємним зарахуванням періодів роботи, передбачених частинами другою і третьою статті 114 Закону №1058-IV, які дали право на цю пільгову пенсію, то відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку цих пенсій здійснюється тими підприємствами, на яких цей стаж було вироблено.

Відповідно до пунктів 6.4, 6.5, 6.7 Інструкції № 21-1 розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій. Розрахунки формуються програмними засобами Інтегрованої комплексної інформаційної системи (ІКІС) Пенсійного фонду України до 01 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії (підсистема «Призначення та виплата пенсій на базі електронної пенсійної справи» (ППВП ЕПС)) за даними відомостей, сформованих згідно з додатком 8. Уповноважені особи підписують розрахунки та передають їх підрозділам, відповідальним за направлення їх платникам. Підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Отже, обов`язок з відшкодування повністю витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, в частині пенсій призначених у порядку статті 13 Закону № 1788-ХІІ, покладений на підприємства.

Своєю чергою, обов`язок визначення сум відшкодування витрат на виплату і доставку пенсій покладено на позивача, відповідач зобов`язаний здійснити відшкодування зазначених витрат в розмірах визначених позивачем, підставою для відшкодування вказаних сум є розрахунки цих витрат, який надсилається підприємству.

Щодо доводів апелянта про те, що розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій не є належним доказом складу витрат та факту їх понесення позивачем, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 05 січня 2021 року у справі № 640/18421/19 зазначав, що підставою для відшкодування підприємством органам пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Тобто, розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є підставою для стягнення заборгованості.

Це свідчить про обов`язок підприємств та організацій здійснювати покриття Пенсійному фонду витрат на виплату та доставку пенсій особам, які були зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2.

Аналогічного висновку Верховний Суд дійшов також у постановах від 14.09.2022 у справі № 817/1943/17 та від 26.10.2022 у справі № 812/1231/17.

З матеріалів справи вбачається, що загальна сума щодо відшкодування відповідачем фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період з лютого 2022 по жовтень 2022 року становить 2 393 092,89 грн, що підтверджується листом Головного управління ПФУ в м. Києві від 12.03.2025 №2600-0504-7/43526 (а.с.78).

Судова колегія зазначає, що отримання відповідачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії за період з лютого 2022 по жовтень 2022 року апелянтом не заперечується.

Також, як вбачається з фактичних обставин справи, відповідач не оскаржував як рішення органу Пенсійного фонду України про нарахування пільгових пенсій, так і розрахунки фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Судом також враховано, що вказані розрахунки складені з дотриманням позивачем всіх необхідних вимог Інструкції №21-1. Розмір сум відшкодування фактичних витрат на витрату та доставку пенсій визначено позивачем з дотриманням вимог Закону №1058-IV та Інструкції №21-1.

З огляду на те, що вказані розрахунки не оскаржені відповідачем, вони є узгодженими та обов`язковими для виконання.

Доводи відповідача про те, що позивачем до повідомлень про суми фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за спірний період не надано розрахунків, на підставі яких можна зробити висновок про достовірність обчислення розміру пільгових пенсій виходячи з фактичних заробітків, стажу роботи та кваліфікації працівників, суд першої інстанції правильно не взяв до уваги, оскільки дослідження цих обставин не належить до предмету доказування у цій справі.

Стосовно посилання апелянта на правову позицію, викладену у постановах Верховного суду від 25.06.2020 у справі №812/1654/16, від 13.09.2019 у справі №812/210/17, то колегією суддів не можуть бути прийняті посилання на ці висновки, оскільки обставини цієї справи виникли за різних фактичних обставин, ніж у справах, на які посилається апелянт.

Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

Жодних обґрунтованих доводів щодо відсутності підстав для стягнення згаданих витрат апеляційна скарга не містить.

Таким чином, оскільки відповідачем фактично не заперечено наявність такої заборгованості, та вона на час розгляду справи відповідачем не погашена у добровільному порядку й доказів протилежного до суду не надано, зокрема під час апеляційного розгляду справи, то позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню.

Судова колегія вказує, що апеляційна скарга не містить суттєво інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у відзиві на позовну заяву, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи.

Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга відповідача не містить.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За правилами статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Домобудівний комбінат №4» - залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2025 року у справі №640/20063/22 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М.Кузьмишина

Судді Т.Р.Вівдиченко

І.О.Грибан