Справа № 755/7727/25
Суддя: Гончарук В. П.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №:755/7727/25
Провадження №: 2-а/755/263/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" жовтня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гончарука В.П., розглянувши в приміщенні суду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу № 755/7727/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі,-

у с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 23.04.2025 у м. Києві по вул. Шумського, 6, інспектором поліції Яценко О.В. було винесено постанову серії ЕНА № 4567850 від 23.04.2025 про накладення адміністративного стягнення, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказує, що постанова підлягає скасуванню через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки правил дорожнього руху ним не порушувалися. Також зазначає, що розгляд справи інспектором поліції проведено формально, докази не досліджувалися, а пояснення не бралися до уваги.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 08.05.2025 відкрите провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання.

30 червня 2025 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від представника відповідача Департаменту патрульної поліції Бобошка О.П. надійшов відзив на позов в якому зазначає про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку із тим, що спірна постанова винесена у межах повноважень інспектора патрульної поліції та в порядку і спосіб визначений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно положень п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні усі адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4567850 від 23.04.2025, яка винесена інспектором 1 взводу 3 роти 4 батальйону полку 2 УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Яценком О.В., 23.04.2025 о 21 год. 18 хв. в м. Києві по вул. Юрія Шумського, 6, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Рено», д.н.з. НОМЕР_1 , перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Камера 473599; 473190. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 34 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вказаною постановою водія ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена інспектором 1 взводу 3 роти 4 батальйону полку 2 УПП в м. Києві старшим лейтенантом поліції Яценком О.В., який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Звертаючись з позовом до суду позивач посилається, як на підставу для скасування постанови про адміністративне правопорушення на те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки ним правила дорожнього руху не порушувалися. Також позивач посилається на те, що розгляд справи інспектором поліції проведено формально, докази не досліджувалися, а його пояснення не бралися до уваги.

Вирішуючи наявній між сторонами спір, суд приймає до уваги наступне.

Як зазначено вище, за твердженням позивача його притягнуто до адміністративної відповідальності за перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки «1.3», при цьому за відсутності у інспектора поліції доказів вчинення правопорушення та порушення інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Так, відповідачем до відзиву на позовну заяву у спростування доводів позивача додано компакт-диск який містить три відеофайли, а саме два відеофайли із записами з нагрудних бодікамер працівників поліції та один відеофайл із записом з камери вуличного спостереження.

З переглянутих судом відеозаписів наданих відповідачем убачається, що водій ОСОБА_1 після його зупинки працівниками поліції був повідомлений про порушення ним правил дорожнього руху, а саме перетину подвійної суцільної лінії.

Убачається, що в ході спілкування з інспектором поліції водій ОСОБА_1 всіляко намагався уникнути надання працівнику поліції затребуваних останнім документів для їх перевірки та можливості проведення розгляду справи про адміністративне правопорушення, при цьому вимагаючи спочатку надати докази вчинення адміністративного правопорушення.

Так, працівниками поліції з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення та ознайомлення з відповідними доказами водія ОСОБА_1 , вчинялися відповідні дії направлені на отримання відеозапису з камер відеоспостереження встановлених на відповідній ділянці дороги.

Після отримання відповідного відеозапису, працівником поліції водію ОСОБА_1 надано можливість ознайомлення з ним як доказом порушення правил дорожнього руху, проте останній почав ставити під сумнів те, що на відеозаписі зображено саме його автомобіль, пославшись на нечітке зображення.

На висловлені водієм сумніви, інспектором поліції було роз`яснено, що автомобіль було зупинено одразу після вчинення правопорушення та його виявлення, що також відображено і на відеозаписі наданому на огляд водію ОСОБА_1 .

Таким чином, суд критично ставиться до доводів позивача щодо ненадання інспектором поліції доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, відсутність факту їх дослідження та фактичної відсутності розгляду справи, оскільки такі доводи спрямовані виключно на уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Більш того, суд звертає увагу на те, що позивачем під час спілкування з інспектором поліції не висловлювалися заперечення щодо вчинення ним дій пов`язаних із перетином подвійної суцільної лінії, а лише ставилася вимога щодо надання відповідних доказів, а після їх надання останні ставилися під сумнів.

В частині доводів позивача, щодо зазначення у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності неіснуючого в правилах дорожнього руху пункту 34, суд зазначає наступне.

Як убачається зі структури постанови Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 «Про правила дорожнього руху», остання складається із розділів та пунктів.

Види дорожньої розмітки визначені розділом 34 Правил дорожнього руху.

Зміст вищевказаного розділу 34 Правил дорожнього руху містить роз`яснення, відповідно до якого вказується, що лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється.

Таким чином, зазначення у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності порушення водієм положень розділу 34 Правил дорожнього руху, не призводить до порушення прав особи та не спростовує факту вчинення порушення.

Крім цього, суд звертає увагу позивача на те, що зі сталої практики Верховного Суду убачається, що якщо допущена технічна помилка не призвела до порушення прав особи та не спростувала факту вчинення нею порушення, а також не вплинула на розмір застосованого штрафу, то така помилка не може бути самостійною підставою для скасування відповідної постанови про притягнення до відповідальності.

Зокрема, Верховний Суд у постанові від 11.09.2018 по справі № 826/11623/16 зазначив, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови, не повинні братися судом до уваги, оскільки окремі дефекти рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування. Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення. Вчиненні органом управління процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та наслідки. Навіть у випадку встановлення процедурних порушень прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності посадовими особами Департаменту не може бути підставою для скасування постанови у випадку встановлення відповідачем адміністративного правопорушення з боку позивача, факт вчинення якого підтверджується під час розгляду справи.

Таким чином, у даному випадку не є підставою для задоволення позову обставини зазначення інспектором поліції у спірній постанові номеру розділу Правил дорожнього руху порушення якого ставиться у вину водію, оскільки це жодним чином не призводить до порушення прав позивача та не впливає на розмір застосованого щодо нього адміністративного стягнення у виді штрафу передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Верховний Суд у постанові від 29.04.2020 по справі № 283/2460/16-а зазначив, що особливою умовою під час розгляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно положень ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нормою ч. 1 ст. 245 КАС України визначено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що позивачем було допущено порушення правил дорожнього руху з підстав встановлених у оспорюваній постанові, у зв`язку із чим позовні вимоги в частині скасування постанови задоволенню не підлягають.

Позовні вимоги в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення судом не вирішуються у зв`язку із відсутністю підстав для задоволення позову про скасування спірної постанови.

Керуючись ст. ст. 7, 122, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 8-10, 77, 241-246, 250, 268, 269, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

Відповідач - Департамент патрульної поліції, адреса місця знаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ідентифікаційний .

Судове рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя