Справа № 591/2343/25
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/2343/25
Провадження № 2-а/591/141/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черей Сніжани Валентинівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черей С.В. звернувся до суду з вказаним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та свої вимоги обґрунтовує тим, що 26 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 було винесено постанову Х №02/25-494-1 про накладення адміністративного стягнення відносно позивача за те, що він в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що в його діях відсутня подія та склад інкримінованого адміністративного правопорушення, а тому провадження у справі підлягає закриттю, постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, є протиправною та підлягає скасуванню виходячи з наступного.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення б/н від 23 січня 2025 року, суть адміністративного правопорушення: 16 лютого 2025 о 22 год. 30 хв. у приміщенні КУ «Сумська клінічна лікарня №5» за адресою м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2 було встановлено факт порушення громадянином ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини першої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

16 лютого 2025 року ОСОБА_1 був затриманий працівниками патрульної поліції нібито у зв`язку з перебуванням у розшуку та примусово доставлений до КУ «Сумська клінічна лікарня №5», при цьому протоколу адміністративного затримання складено не було, але була складена довідка про доставлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 №Х 02/25-494.

Однак, позивач повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував, та правил військового обліку не порушував.

21 лютого 2025 року представник позивача направила на адресу начальника Сумського РУП ГУНП в Сумській області адвокатський запит, в якому просила надати інформацію щодо перебування позивача у розшуку як порушника правил військового обліку за ст. 210-1 КУпАП.

03 березня 2025 року на електронну адресу представника надійшла відповідь на запит №Ч-70/аз від 28 лютого 2025 року, згідно якої 21 лютого 2025 року до статистичних даних інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» внесено відомості про позивача, як особу, яка порушила законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ІНФОРМАЦІЯ_2 через Єдиному державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг».

Отже, так як ОСОБА_1 не перебував у розшуку працівники поліції не мали жодних повноважень його затримувати та примусово доставляти до центру комплектування, а тим паче вимагати від нього проходження військово-лікарської комісії, адже на ВЛК особа викликається повісткою.

Оскільки поліцейськими не була дотримана визначена процедура адміністративного затримання особи, внаслідок чого істотно порушені його права та законні інтереси, то такі дії є незаконними, а всі зібрані докази в результаті таких дій необхідно вважати недопустимими доказами, що тягне за собою визнання недопустимими усіх доказів у справі (правова концепція «отруєного дерева» (або «ефект доміно»), яка знайшла своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ (справи «Гефген проти Німеччини» (Gafgen v. Germany), від 30.06.2008); «Яременко проти України» (Yaremenko v. Ukraine), від 30.04.2015), згідно якої визнання одного доказу недопустимим має наслідком невизнання доказами всіх фактичних даних, одержаних на його підставі («отруєне дерево дає отруйні плоди»), тобто матеріали, отримані в результаті використання недопустимого матеріалу, самі є недопустимими як докази.

Таким чином, у зв`язку з порушенням права особи на захист, на свободу та особисту недоторканність у зв`язку з незаконним затриманням, вважає, що всі подальші дії працівників ТЦК та СП у вигляді вимагання проходження медичного огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП є незаконними, а зібрані докази недопустимими.

Перебуваючи у лікарні, ОСОБА_1 змушували пройти медичний огляд, на що він просив надати йому певний проміжок часу задля можливості виконати свій обов`язок і надати медичні документи, яких у нього при собі не було.

У зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 було складено протокол за невиконання обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, однак він не відмовлявся від проходження ВЛК, що виключає у його діянні наявність ознак складу адміністративного правопорушення.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення станом на дату складання протоколу були відсутні будь-які докази формування повістки про виклик на ім`я позивача за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів чи оформлення її на бланку, а також направлення її встановленим способом - засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення, чи вручення під час оповіщення.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відносно позивача станом на дату складання протоколу були відсутні будь-які докази належного підтвердження оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме ні доказів вручення повістки, чи то розписки чи рекомендованого повідомлення про вручення, ні доказів належного направлення повістки засобами поштового зв`язку, чи конверту з відміткою про відмову в отриманні чи відсутності особи за адресою проживання немає.

За відсутності належних доказів оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього був відсутній обов`язок з`явитися в центр комплектування, а тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення за статтею 210-1 КУпАП не доведений, а звернення до органів та підрозділів, що входять до системи поліції, щодо здійснення його адміністративного затримання та доставлення до ТЦК є безпідставним та незаконним.

Направлення для проходження медичного огляду ОСОБА_1 16 лютого 2025 року не вручалося, а останній від його отримання не відмовлявся, та матеріали справи не містять відомостей про те, що йому вручалося таке, що свідчить про порушення мобілізаційної процедури органами військового управління.

Зазначає, що попереднє інформування про необхідність проходження ВЛК є обов`язковим та полягає у необхідності мати при собі матеріали попередніх захворювань, досліджень стану здоров`я, що необхідне для точного встановлення придатності до військової служби.

ОСОБА_1 був позбавлений такої можливості, адже був примусово доставлений до лікарні, у нього на руках не було медичних документів, які підтверджують його діагнози, та характеризують стан здоров`я.

Отже, повістки на медичний огляд та направлення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 позивачу не вручалось, у зв`язку з чим у нього не було обов`язку проходити медичний огляд, адже такий обов`язок виникає лише у випадку вручення повістки та направлення на медичний огляд.

За відсутності належних доказів оповіщення ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 у нього був відсутній обов`язок з`явитися в центр комплектування для проходження військово-лікарської комісії, а тому факт вчинення ним адміністративного правопорушення за статтею 210-1 КУпАП недоведений.

Посилаючись на вказані обставини, просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 серії Х №02/25-494-1 від 26 лютого 2025 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500 гривень, та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 березня 2025 року у справі за вказаним адміністративним позовом відкрите провадження, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 березня 2025 року залучено у справі другого відповідача ІНФОРМАЦІЯ_5 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

27 березня 2025 року від представника ІНФОРМАЦІЯ_4 надійшов відзив на позов, в якому відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими і такими, що задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Зазначає, що ОСОБА_1 16 лютого 2025 року о 22.00 доставлено працівниками поліції до приміщення Сумського обласного мобілізаційного центру, як особу яка вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 210 та 210-1 КУпАП, де йому повідомлено про необхідність проходження військово-лікарської комісії для визначення ступеня придатності до військової служби.

Повідомляє, що позивач перебуває у розшуку як особа, яка порушила правила військового обліку, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит, який долучений до адміністративного позову. Тому, посилання, що позивач не перебуває у розшуку, не відповідає дійсності.

Крім того, посилання позивача на протиправні дії органів Національної поліції жодним чином не стосуються територіального центру комплектування та соціальної підтримки та останній не несе відповідальності за дії вчинені правоохоронними органами.

Позивачу 16 лютого 2025 року видано направлення № 684 згідно Додатку № 11 для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я. Картку обстеження та медичного огляду, запис міститься в Книзі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію, виданих резервістам та військовозобов`язаними для проходження медичного огляду ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Однак ОСОБА_1 відмовився від проходження військово-лікарської комісії, що засвідчено в заяві написаної власноруч 16 лютого 2025 року на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з відмовою від проходження військово-лікарської комісії.

Крім того, в картці обстеження та медичного огляду у пункті 11 також власноручно зазначив: відмовляюсь від проходження ВЛК.

Причина відмови від проходження військово-лікарської комісії позивач зазначив, що є здобувачем освіти. Повідомляє, що у позивача відсутня відстрочка у зв`язку з навчанням та станом на подання відзиву документи з заявою про надання відстрочки не подавав.

Зауважує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 безпосередньо не здійснює медичний огляд військовозобов`язаних, оскільки ці функції здійснює військово-лікарська комісія, яка складається із фахових лікарів відповідних спеціалізацій. Саме при проходженні військово-лікарської комісії її членами лікарями вивчається стан здоров`я військовозобов`язаного, в тому числі й надана ним медична документація про стан його здоров`я. Тому, питання тривалості проходження військово-лікарської комісії, подання й розгляд медичних документів про стан його здоров`я здійснюється при проходженні військово-лікарської комісії, а не при направленні військовозобов`язаного для проходження військово-лікарської комісії.

До того ж у разі наявності хронічних хвороб або за необхідності особа може направлятися на дообстеження в заклади охорони здоров`я.

ІНФОРМАЦІЯ_2 не вчинялися жодні дії щодо вчинення перешкод у проходженні позивачем військово-лікарської комісії та можливості надання лікарям медичних документів про стан його здоров`я, в тому числі і результатів обстежень, направлення на які надаються під час проходження військовозобов`язаними військово-лікарської комісії.

Також позивачем не надано жодних доказів та обґрунтувань необхідності збору медичної документації та явності у нього хвороб, травм, які б впливали на визначення ступеня придатності до військової служби.

З матеріалів справи вбачається, що 16 лютого 2025 року о 22 год. 30 хв., у приміщенні Комунальної установи Сумської міської клінічної лікарні № 5, за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, буд. 2 було встановлено факт порушення гр. ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абз. 3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

16 лютого 2025 року уповноваженою посадовою особою складено відносно позивача протокол про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, який відповідає приписам КУпАП та містить всі необхідні реквізити.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення позивачу було:

- роз`яснено суть вчиненого ним порушення (неявка по повістці), зміст ст. 63 Конституції України, права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП;

- надана можливість надання пояснень та зафіксовані у письмовому вигляді (що підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 );

- у відповідності до вимог ст. 277-2 КУпАП, повідомлено про наступний розгляд справи, призначений на 18 год. 00 хв. 26.02.2025 (тобто не пізніше ніж за три доби до дня розгляду справи) у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 26.02.2025 № Х 02/25-494-1 відносно позивача винесена у межах повноважень, за результатом повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, з урахуванням регламентованої законом процедури, на підставі наявних доказів, керуючись законом та правосвідомістю.

Заявлені аргументи на обґрунтування позовних вимог є нічим іншим як спробою ухилення від адміністративної відповідальності за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, адміністративний позов жодними належними, допустимими, достовірними і ствердними доказами не обґрунтований.

З огляду на викладене, під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і прийняття постанови від 26 лютого 2025 року № Х 02/25-494-1 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_4 , як структурного підрозділу ІНФОРМАЦІЯ_4 , були здійснені у чіткій відповідності до вимог керівних документів і чинного законодавства України.

Просить суд відмовити у задоволенні вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю (а.с.29-34-67).

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Під час судового розгляду встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 лютого 2025 року № Х 02/25-494-1 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. 00 коп.

В постанові зазначено, що 26 лютого 2025 року о 17 год. 30 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 було встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки згідно абзацу третього частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення передбачене частиною третьою статті 210-1 КУпАП, (а.с. 19).

Положеннями ч.3 ст. 210-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 6 Розділу II. «Оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, що затверджена Наказом Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року № 3, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 січня 2024 р. за № 36/41381 до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

У розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З наведеної норми слідує, що при прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти. У випадку ж відсутності покликань на певні докази, що підтверджують факт викладеного порушення, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до чинного законодавства України протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і основним джерелом доказів у справі, оскільки саме він має містити повні та точні відомості про вчинення правопорушення, його кваліфікацію, дані про потерпілих, свідків, якщо вони є. Саме протокол про адміністративне правопорушення є документом, в якому формулюється суть правопорушення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення.

Суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП за якою складено протокол.

Обставини правопорушення повинні бути викладені в протоколі конкретно, з належним формулюванням складу адміністративного правопорушення у відповідності до змісту диспозиції статті (частини статті) КУпАП, що передбачає відповідальність за його вчинення.

Відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом Міністерства оборони України №3 від 01.01.2024 року протокол складає уповноважена посадова особа територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, у двох примірниках, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності; у протоколі зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативно-правовий акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

16 лютого 2025 року командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол № 02/25-494 про адміністративне правопорушення згідно якого суть адміністративного правопорушення полягала у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині неявки до облікового органу та неподання свої облікових даних, як передбачено пунктом 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2) до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме не повідомив особисто в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також/або не надав зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 37-зворот).

16 лютого 2025 року командиром взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 складено протокол № 02/25-494-1 про адміністративне правопорушення про те що, 16 лютого 2025 року о 22 год. 30 хв. у приміщенні КУ СМКЛ № 5 за адресою: м. Суми, вул. Марко Вовчок, 2 встановлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині невиконання в особливий період під час дії правового режиму воєнного стану обов`язку проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 18 год 00 хв 26 лютого 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 36- 37).

Відповідно до статті 17 Конституції України, захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За приписами частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що організація і порядок проведення мобілізаційної підготовки та мобілізації визначаються цим Законом, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Відповідно до частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

За приписами Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови).

На військовослужбовців, які направляються на медичний огляд ВЛК, подаються: направлення із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, дати народження, місяця та року призову (прийняття) на військову службу, ТЦК та СП, яким призваний у Збройні Сили України (колишнього СРСР), попереднього діагнозу та мети огляду (направлення на огляд може бути підписане начальником штабу (від начальника штабу полку та вище) або начальником кадрового органу (від начальника управління роботи з особовим складом об`єднання та вище) із посиланням на рішення відповідного командира (начальника). Зразок направлення наведено в додатку 14.

Направлення на медичний огляд ВЛК, видане військовослужбовцю, обов`язкове до виконання.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз.4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

Таким чином, відмова від проходження ВЛК суперечить чинному законодавству, адже наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 чітко регламентований прямий обов`язок проходити ВЛК з метою якісного проведення призову громадян на військову службу за станом здоров`я та неможливість відмовитися від проходження ВЛК.

Відтак, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність.

Згідно абзацу 11 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 № 154 (далі - Положення про ТЦК та СП) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та розвідувальних органів): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

У разі встановлення, що громадянин порушує правила військового обліку, визначені Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою КМУ від 30 грудня 2022 № 1487, або Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», виявлення розбіжностей військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів, старший групи оповіщення пропонує резервісту або військовозобов`язаному прослідувати до районного (міського) ТЦК для взяття на військовий облік, проходження медичного огляду для визначення придатності, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 № 560 затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560). Пунктами 68-80 цього Порядку визначено процедуру проходження медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів.

Пунктом 74 Порядку № 560 (в редакції, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, з наведеного вбачається що процедурі проходження позивачем медичного огляду передує формування повістки про виклик для проходження відповідного огляду, видача керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року №560 та реєстрація відповідного направлення в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період від 16 травня 2024 року № 560.

Відповідачем надано на підтвердження обставин вручення позивачу копію направлення на військово-лікарську комісію № 684 від 16 лютого 2025 року (а.с.39-зворот), однак не надав також доказів реєстрації такого направлення в журналі реєстрації направлень на ВЛК.

За таких обставин складання протоколу 16 лютого 2025 року та прийняття 26 лютого 2025 року постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не відповідає положенням ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вимог частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом норм частини 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень. Відповідачем не надано доказів, які б свідчили про наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності.

Із змісту рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 вбачається, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а вказав, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі відносно позивача.

На підставі ч. 1 ст. 139 КАС України у зв`язку з задоволенням позовних вимог про скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , як юридичної особи, структурним підрозділом якої є відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.5,8,14,22,72-79,136,139, 211, 220,241-246,250,271,286 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника адвоката Черей Сніжани Валентинівни до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № X 02/25-494-1 від 26 лютого 2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Суддя А. П. Сидоренко