Справа № 640/6951/22
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/6951/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Київській області (місцезнаходження: м.Київ, вул. Володимирська, буд. 15) про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 (далі позивач) до Головного управління Національної поліції у Київській області (далі відповідач, ГУ НПУ у Київській області) з такими вимогами:

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 30.03.2022 № 62 в частині звільнення зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 ;

-визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Київській області від 30.03.2022 № 58 о/с «По особовому складу» в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у Київській області поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 з 30.03.2022 на посаді старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області;

-зобов`язати Головне управління Національної поліції в Київській області нарахувати та виплатити на користь старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, починаючи з 30 березня 2022 по дату винесення рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач сумлінно ставився до своїх службових обов`язків та виконував їх на професійному рівні відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, дотримувався положень Конституції України та законів України. Присягу працівника поліції на вірність Українському народові не порушував. Дій, які підривають авторитет Національної поліції України не вчиняв. Тому вважає звільнення незаконним, оскільки відсутні підстави для його звільнення, а оскаржувані накази протиправними, та такими, що підлягають скасуванню.

Позивач зазначає, що в наказі від 30.03.2022 № 58 о/с не відображено підстави для застосування дисциплінарного стягнення, не конкретизовано яке порушення службової дисципліни вчинено.

Також, позивач вважає, що його звільнено з порушенням встановленого законодавством порядку. Позивач не зміг скористатись правничою допомогою, з матеріалами службового розслідування до цього часу не ознайомлений, незважаючи на подану заяву, а отже позбавлений права на належний захист, оскільки йому невідомі підстави для звільнення, які зазначені в матеріалах службового розслідування. Позивача не запрошували на дисциплінарну комісію, та не надали для ознайомлення висновок комісії.

Вважаючи звільнення незаконним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 травня 2022 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 червня 2022 року відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року прийнято адміністративну справу до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову, з огляду на таке.

30.03.2022 до ГУНП в Київській області надійшла інформація за фактом можливих порушень службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

У ході проведення службового розслідування встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години ЗО хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Окрім того, відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 № 171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центу Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головного управління Національної поліції в Київській області переведено на посилений варіант службової діяльності, було отримано засоби індивідуального захисту, спеціальні засоби та вогнепальну зброю і були задіяні до несення служби відповідно до місця дислокації підрозділів.

Разом з тим, що відповідно до Розстановки сил та засобів, затвердженої начальником управління карного розшуку ГУНП в Київській області підполковником поліції ОСОБА_5 , з метою відпрацювання інформації та виявлення диверсійно-розвідувальних груп на території м. Васильків Обухівського району Київської області, 29.03.2022 на вищезазначену територію прибув особовий склад оперативно- пошукового відділу УКР.

Крім того, відповідно до вказаної Розстановки, відпрацювання проводилось за допомогою 3 автомобільних патрулів та 1 пішого патруля у складі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Того ж дня, близько 23.00, з метою перевірки несення служби особовим складом оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Київській області, до м.Васильків Обухівського району Київської області прибув ОСОБА_5 , який спільно з начальником оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області майором поліції ОСОБА_6 , розпочали проводити перевірку порядку несення служби особовим складом.

Під час перевірки несення служби було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мали такі ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці.

У зв`язку з вищевказаним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Drager», на що останні погодились.

Того ж дня о 23.27, за допомогою алкотестеру (газоаналізатору) марки «Drager» було здійснено освідування на факт вживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 алкогольних напоїв.

За результатами таких оглядів, числовий покажчик вказаного приладу під час освідування ОСОБА_4 показав 1,91 проміле алкоголю у парах видихуваного повітря, у ОСОБА_3 - 2,30 проміле алкоголю у парах видихуваного повітря.

30.03.2022 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу вищевказаної події, однак останні від надання письмових пояснень відмовились. У зв`язку з такими відмовами, 30.03.2022 були складені відповідні акти «Про відмову від надання пояснення».

Відповідач звертає увагу, що під час опитування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дисциплінарній комісії необхідно було також встановити чи вживали останні алкогольні напої та якщо вживали, чи відбулася ця подія у робочий час за участі інших поліцейських і чи відбувалося це на території підрозділу, де останні проходять службу чи на території іншого структурного підрозділу Головного управління.

Пунктом 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України визначено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Таким чином, відповідач дійшов висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовляючись від надання пояснення перешкоджали проведенню службового розслідування.

Відповідач вважає, що у діях старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 вбачаються порушення вимог статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу 1, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, перебуванні на службі в стані алкогольного сп`яніння, перешкоджанні у проведенні службового розслідування та вчиненні дій, які підривають авторитет поліції.

Враховуючи те, що вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, це унеможливлює їх подальшу служби в поліції.

На підставі викладеного, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судом встановлено таке.

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в м. Києві 09.07.2011, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , з 23.03.2012 по 06.11.2015 проходив службу в МВС України, з 07.11.2015 в Національній поліції України.

Згідно з доповідною запискою від 30.03.2022, складеною начальником управління головної інспекції ГУНП в Київській області на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Київській області, 30.03.2022 до управління головної інспекції з управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла інформація за фактом можливих порушень службової дисципліни, що виразилося у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного козшуку ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 та оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу УКР ГУНП в Київській області лейтенантом поліції ОСОБА_4 . У зв`язку з чим, викладено прохання провести службове розслідування за указаним фактом.

З метою проведення службового розслідування, керуючись вимогами статей 14 та 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України та Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, Головним управлінням Національної поліції в Київській області прийнято наказ від 30.03.2022 № 317 «Про призначення службового розслідування».

За результатами службового розслідування складено висновок службового розслідування за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.03.2022, яким встановлено, що 30.03.2022 до Головного управління Національної поліції в Київській області надійшла інформація за фактом можливих порушень службової дисципліни, що виразилось у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння старшим оперуповноваженим оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3

Службовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безїіеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Окрім того, відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 № 171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центу Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад Головного управління Національної поліції в Київській області переведено на посилений варіант службової діяльності, було отримано засоби індивідуального захисту, спеціальні засоби та вогнепальну зброю і були задіяні до несення служби відповідно до місця дислокації підрозділів.

Відповідно до Розстановки сил та засобів, затвердженої начальником управління карного розшуку ГУНП в Київській області підполковником поліції ОСОБА_5 , з метою відпрацювання інформації та виявлення диверсійно-розвідувальних груп на території м. Васильків Обухівського району Київської області, 29.03.2022 на вищезазначену території прибув особовий склад оперативно- пошукового відділу УКР ГУ.

Крім того, відповідно до вказаної Розстановки, відпрацювання проводилось за допомогою 3 автомобільних патрулів та 1 пішого патруля у складі ОСОБА_7 та ОСОБА_4

29.03.2022 близько 23.00, з метою перевірки несення служби особовим складом оперативно-пошукового відділу УКР ГУ, до м. Васильків Обухівського району Київської області прибув ОСОБА_5 , який спільно з начальником оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУ НП в Київській області майором поліції ОСОБА_6 розпочали проводити перевірку порядку несення служби особовим складом.

Під час перевірки несення служби було встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у стані алкогольного сп`яніння, оскільки мали такі ознаки, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці.

У зв`язку з вищевказаним, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Dгаgег», на що останні погодилися.

29.03.2022 о 23.27, за допомогою алкотестеру (газоаналізатору) марки «Drager» було здійснено освідування на факт вживання ОСОБА_3 та ОСОБА_8 алкогольних напоїв.

За результатами таких оглядів, числовий покажчик вказаного приладу під час освідування ОСОБА_3 показав 2,30 проміле алкоголю у парах видихуваного повітря.

У висновку службового розслідування наявна фотофіксація проходження освідування на вживання алкогольних напоїв ОСОБА_4 та ОСОБА_9 за допомогою алкотестеру (газоаналізатору) марки «Drager» та виявлені покажники.

Враховуючи вищевказане, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що у діях ОСОБА_3 убачаються порушення вимог Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилось у перебуванні на службі в нетверезому стані.

На виконання вимог частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України 30.03.2022 ОСОБА_3 було запропоновано надати письмові пояснення з приводу вищевказаної події, однак останній від надання письмових пояснень відмовився.

У зв`язку з відмовою у наданні письмових пояснень, 30.03.2022 відповідачем були складені акти «Про відмову від надання пояснення».

Таким чином, дисциплінарна комісія виснувала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відмовляючись від надання пояснення перешкоджали проведенню службового розслідування.

За висновком службового розслідування, інформація щодо можливих порушень службової дисципліни окремими працівниками управління карного розшуку Головного Управління Національної поліції в Київській області знайшла своє підтвердження. У діях старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , вбачаються порушення вимог статей З, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VIII, пункту 1 розділу 1, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, що виразилося у недотриманні положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, перебуванні на службі в стані алкогольного сп`яніння, перешкоджанні у проведені службового розслідування та вчиненні дій, які підривають авторитет поліції.

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що вказана подія стала можливою у зв`язку з низькими морально-діловими якостями та низькою правосвідомістю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння під час несення служби, і це унеможливлює їх подальшу службу в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області прийнято наказ від 30.03.2022 № 62 «Про притягненая до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 за № 2337-VІІІ, пункту 1 розділу 1, пунктів 1, 2 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, що виразилося у недотримання положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги працівника поліції, перебуванні на службі в стані алкогольного сп`яніння, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 звільнити зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Київській області від 30.03.2022 №58 о/с старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 (0053339), старшого оперуповноваженого оперативно-пошукового відділу управління карного розшуку, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України визначено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію» від 02 липня 2015 року №580-VIII з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон України №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580 національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 3 Закону №580 визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина 3 статті 11 Закону №580).

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону №580 поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з частиною 1 статті 59 Закону №580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону №580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

В силу пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580 поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України». Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (частини 1 та 2 статті 19 Закону №580).

Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно із частинами 2, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

За правилами статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення із служби в поліції.

Отже, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Такий висновок щодо застосування наведених вище правових норм сформульовано у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі № 804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Статтею 14 Дисциплінарного статуту урегульовано порядок та підстави проведення службового розслідування.

Так, службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до пункту 4 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженому наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/3280 (далі - Порядок, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 13 розділу V Порядку №893 поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Згідно з пунктом 7 розділу ІV Порядку №893 відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 Розділу VI Порядку).

Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Аналогічні положення містить частина 8 статті 19 Дисциплінарного статуту.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Як вже було зазначено, у ході проведення службового розслідування було встановлено, що 30.03.2022 позивач перебував на службі з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя та поведінка, що не відповідає обстановці).

29.03.2022 о 23.27 за допомогою алкотестеру (газоаналізатору) марки «Drager» було проведено огляд на стан перебування у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , за результатами якого тест показав позитивний результат - 2,30 проміле у парах видихуваного повітря.

Вказані обставини також підтверджуються фотофіксацією проходження освідування на вживання алкогольних напоїв ОСОБА_3 за допомогою алкотестеру (газоаналізатору) марки «Drager», наявними в матеріалах дисциплінарного провадження.

По даному факту було складено доповідну записку на ім`я начальника ГУНП у м.Києві від 30.03.2022.

Таким чином, матеріали службового розслідування свідчать про наявність складу дисциплінарного проступку в діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , що виразився у перебуванні на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не визначено характеру та обсягу доказів, якими може підтверджуватися факт перебування особи на службі (на роботі) в стані алкогольного сп`яніння, а тому під час підтвердження або спростування таких обставин необхідно застосовувати загальні положення КАС України, що регулюють порядок надання доказів і розкривають поняття їхньої належності, достатності, допустимості.

Нетверезий стан працівника або особи, яка проходить публічну службу, може бути підтверджено як медичним висновком, так і іншими видами доказів (актами та іншими документами, поясненням сторін і третіх осіб, показаннями свідків), які мають бути відповідно оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04 жовтня 2018 року в справі №806/2272/16, від 07 листопада 2019 року в справі №826/1610/18.

З матеріалів справи вбачається, що перебування позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння зафіксовано за допомогою приладу «Drager» ALСОТЕST 6810, прилад № ARAM - 3614, принтер № ARAM 3614, ARAM - 5713, тест №639, останнє калібрування 18.08.2018 та встановлено в крові 2,30 проміле алкоголю, що підтверджується результатом (чеком) цього приладу, наявному в матеріалах справи.

Результати проведеного огляду підтвердженні особисто підписом позивача у чеку, розпечатаному алкотестером «Drager».

При цьому, суд звертає увагу, що тестування на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» ОСОБА_3 проходив добровільно та без жодного примусу. З результатами освідування був відразу ознайомлений та жодних сумнівів щодо таких результатів не висловлював.

Згідно з листом відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області вих.№115ад від 02.09.2022 на запит представника позивача від 10.08.2022, повідомлено, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_3 , проводили працівники управління головної інспекції ГУНП в Київській області за допомогою газоаналізатора ALСОТЕST 6810 зав. №ARAM 3614, свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 12-01/6053, що чинне до 18.08.2022.

Щодо доводів представника позивача про необхідність проходження медичного огляду, яким мав бути встановлений стан алкогольного сп`яніння, то суд зауважує, що чинним законодавством не передбачено порядок та спосіб проведення огляду працівника поліції, зокрема, на предмет стану алкогольного сп`яніння, тому, в даному випадку підлягає застосуванню Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Відповідно до пункту 9 розділу II Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

При цьому, приписами пунктів 17, 20, 22 розділу III Інструкції № 1452/735 зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Враховуючи специфіку роботи поліції, у відповідача був наявний спеціальний технічний прилад «Drager», який саме у спосіб дихання особи на нього перевіряв на стан алкогольного сп`яніння, відповідно такий засіб використовувався в поліції для встановлення належного стану працівника поліції на службі безпосередньо під час виконання обов`язків.

Позивач погодився на проведення освідування у такий спосіб.

Суд наголошує, що жодного доказу про те, що позивач не перебував у стані алкогольного сп`яніння останній, до суду не надано.

При цьому, на думку суду, позивач у разі не згоди з результатами тестування, не був обмежений самостійно пройти огляд в медичному закладі та спростувати результати тестування за допомогою газоаналізатора «Drager», однак доказів, які спростовують факт перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння (результатів медичного огляду) позивач в ході службового розслідування не надав.

Також, із змісту позовної заяви убачається, що позивачем по суті не заперечується факт перебування в алкогольному стані.

Лише у відповіді на відзив представником позивача зазначено, що позивач не вживав алкогольні напої, а позивач у жодному особистому зверненні про це не зазначав, у зв`язку з чим суд розцінює такі твердження як намагання уникнути відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку - перебування на службі в стані алкогольного сп`яніння.

Щодо тверджень представника позивача про те, що в матеріалах справи відсутні докази належного ознайомлення позивача з наказом про призначення службового розслідування, з матеріалами службового розслідування та висновком службового розслідування, суд зазначає, що Порядок № 893 не містить такого обов`язку з боку відповідача.

До того ж, жодних заяв під час проведення службового розслідування, зокрема, про необхідність надання правничої допомоги, ознайомлення з матеріалами службового розслідування, тощо матеріали справи не містять.

Звернення представника позивача з адвокатським запитом від 25.04.2025 з метою отримання матеріалів дисциплінарного провадження вчинялися майже після місяця після звільнення позивача зі служби і свідчать про активні дії, які позивач та представник позивача вживали з метою звернення до суду та не можуть свідчити про обмеження прав позивача саме під час проведення дисциплінарного провадження.

Враховуючи викладене, матеріали службового розслідування, на думку суду, є достатніми доказами, які підтверджують факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння, а тому доводи представника позивача щодо необ`єктивності встановлених під час службового розслідування обставин не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, суд зазначає наступне.

Згідно із частинами 1-2 статті 13 Закону № 3460-IV дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до статті 12 Закону № 3460-IV на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: усне зауваження; зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну посадову відповідність; звільнення з посади; пониження в спеціальному званні на один ступінь; звільнення з органів внутрішніх справ.

Разом з тим, відповідно до частини 7 статті 13 Закону № 3460-IV такі дисциплінарні стягнення, як звільнення з органів внутрішніх справ, звільнення з посади, пониження в спеціальному званні на один ступінь, накладаються начальниками, яким надано право прийняття на службу до органів внутрішніх справ, призначення на посаду, присвоєння спеціального звання.

При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо (частина 10 статті 14 Закону № 3460 -IV).

Як вбачається з матеріалів службового розслідування, позивач, під час несення служби перебував у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу свідчить про легковажність поведінки, яка могла призвести до настання суспільно небезпечних наслідків.

Також, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально-ділові якості, суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому умислі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій. Дане порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Крім того, визначення виду дисциплінарного проступку є виключно дискреційним правом відповідача, тобто таким, що вчиняється із свободою розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Суд вважає, що факт перебування на службі у стані алкогольного сп`яніння є вчинком, який дискредитує систему органів внутрішніх справ та поліції в очах громадськості, а тому є підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Верховним Судом у постанові від 02.10.2018 у справі № 815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що як охоронець громадського порядку, держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (рішення ЄСПЛ від 19.06.2001 у справі «Звежинський проти Польщі» (заява № 34049/96), рішення ЄСПЛ від 19.04.2007 у справі «Вільхо Ескелінен та інші проти Фінляндії» (заява № 63235/00).

Вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Подібний за змістом висновок висловлений постановою Верховного Суду від 03.05.2018 у справі №810/2073/16.

У постанові від 31.05.2023 у справі № 600/1542/22-а Верховним судом висловлена правова позиція за змістом якої дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Варто зазначити, що зі змісту Присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції висновується, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Верховний Суд звертає увагу, що поведінка працівника Національної поліції України завжди й за будь-яких обставин має бути бездоганною, відповідати високим стандартам професіоналізму й морально-етичним принципам стража правопорядку.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Проаналізувавши зміст статті 29 Дисциплінарного статуту у постанові від 23.11.2023 у справі № 420/14443/22 Верховний Суд зауважив, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

У цій же постанові Верховний Суд підсумував, що повноваження керівника щодо обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Вказані висновки підтримані Верховним Судом і у постановах від 29.02.2024 у справі № 260/5566/22, від 21.03.2024 у справі № 380/4470/23.

У постанові від 07.03.2024 у справі № 420/3952/20 Верховний Суд зауважив, що визначення виду дисциплінарного стягнення є дискреційними повноваженнями відповідача. При цьому, суд вправі лише перевірити аргументованість, вмотивованість застосованого виду дисциплінарного стягнення, в аспекті вимог статті 19 Дисциплінарного статуту.

В контексті викладеного, суд приходить до висновку, що позивач вчинив дії, які є несумісними з проходженням служби в поліції та суперечать змісту присяги працівника Національної поліції України, проігнорував вимоги Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ, Закону України «Про Національну поліцію», а отже своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, за що передбачена дисциплінарна відповідальність у вигляді звільнення зі служби.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправними та скасування наказів ГУНП у м. Києві від 30.03.2022 за №62 від від 30.03.2022 № 58 о/с та задоволення позовних вимог в цій частині.

Вимоги про поновлення на службі і стягнення середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та про звільнення позивача зі служби, тому підстави для задоволення таких позовних вимог відсутні.

При цьому суд зазначає, що відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Hirvisaari v. Finlandвід 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі Torija v. Spain від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решті доводів сторін суд не надає оцінку, оскільки вони не впливають на висновки суду та результат розгляду справи.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, положень проаналізованого законодавства, наявних у матеріалах справи доказів та аргументів, наведених учасниками справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для розподілу судових витрат по справі у суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції у Київській області (місцезнаходження: м.Київ, вул. Володимирська, буд. 15) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова