Справа № 377/818/25
Суддя: Малишенко Т. О.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р і ш е н н я

іменем України

Справа №377/818/25

Провадження №2-а/377/16/25

15 жовтня 2025 року Славутицький міський суд Київської області у складі: головуючої судді Малишенко Т. О., за участю секретаря судового засідання Маряхіної І.В., сторони не з`явились, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 - про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18 серпня 2025 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача, посилаючись на ст. ст. 20, 25, 44, 121, 160, 161, 171 КАС України, просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 26.05.2025 № 159/2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 13.08.2025 року ОСОБА_3 дізнався про те, що його банківські рахунки заблоковано. Підставою арешту банківських рахунків стала постанова старшого державного виконавця Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євдокової Галини Петрівни від 13.08.2025 року. Також, Позивачу стало відомо, що 13.08.2025 державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4.

Підставою відкриття виконавчого провадження стала постанова ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.05.2025 № 159/2.

У постанові ІНФОРМАЦІЯ_2 від 26.05.2025 року № 159/2 вказано наступне: «Громадянин ОСОБА_3 будучи військовозобов`язаним під час дії особливого періоду та проведення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 09 год. 00 хв. 20.03.2025 р. по повістці № 2891204 для уточнення даних, яка була направлена через АТ «УКРПОШТА» та протягом трьох днів не повідомив поважності причини неприбуття. Відтак, вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 належним чином був оповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 , але не виконав покладений на нього обов`язок та не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки та не повідомив. З огляду на встановлені обставини, у діях ОСОБА_3 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період».

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_3 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП - постановив накласти на громадянина ОСОБА_3 штраф в розмірі 25500,00 грн.

Таким чином, Відповідач стверджує про те, що повістку № 2891204 було належним чином вручено Позивачу та останній належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Позивач вважає винесену постанову протиправною, з огляду на те, що порушень не вчиняв, а Відповідачем було допущено ряд порушень, а саме: не було всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини справи; не з`ясовані обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме відсутність події і складу адміністративного правопорушення; не надано належних доказів щодо вчинення адміністративного правопорушення під час винесення постанови.

ОСОБА_3 наголошує, що розгляд справи фактично відбувся без дотримання закону, а саме, не роз`яснено права Позивача, зокрема: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, та взагалі Позивач був позбавлений права на адвоката, оскільки про розгляд матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_3 не був повідомлений.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, оскаржувана постанова є незаконною, безпідставною та такою, що підлягає скасуванню, а відтак ОСОБА_3 звертається до суду за захистом свого порушеного права.

Ухвалою судді від 25.08.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано час для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 01 вересня 2025 року було відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи та призначено судове засідання у справі на 09 вересня 2025 року. Вказаною ухвалою судді було витребувано із ІНФОРМАЦІЯ_1 для огляду в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_3 (постанова № 159/2 від 26.05.2025).

Ухвалою судді від 09 вересня 2025 року було продовжено строк розгляду справи та відкладено розгляд справи до 15.10.2025 року та повторно витребувано із ІНФОРМАЦІЯ_1 для огляду в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_3 (постанова № 159/2 від 26.05.2025).

02 жовтня 2025 року із ІНФОРМАЦІЯ_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позов. В якому посилались на те, що Генеральним штабом Збройних Сил України через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів було сформовано повістку №2891204 від 07.03.2025р. на ім`я ОСОБА_3 про необхідність прибути о 09 годині 20.03.2025р. до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних.

Відповідно до копії поштового відправлення, вказану повістку направлено засобами поштового зв`язку (номер відправлення 817) на адресу визначену ОСОБА_3 під час уточнення військово-облікових даних, а саме: АДРЕСА_1 . Згідно з довідкою (Ф.20) про причини повернення: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Положеннями п.п. 2 п. 41 Постанови КМ України № 560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ на особливий період у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Тобто, вказана повістка згідно п.п. 2 п. 41 Постанови КМ України № 560 від 16 травня 2024 р. «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації» свідчить про належне оповіщення ОСОБА_3 про необхідність йому прибути для уточнення даних. На час розгляду справи позивачем не було надано жодних доказів, які спростовували б обставини належного оповіщення.

Отже, ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, тому твердження позивача, що він не сповіщався про час та місце розгляду справи не відповідають дійсності.

Відтак, під час розгляду справи було встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_3 будучи належним чином оповіщеним про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 не виконав покладений на нього обов`язок та не прибув до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Згідно абз. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Положеннями ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 27 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 передбачено, що під час мобілізації громадяни викликаються з метою: 1) до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки або їх відділів: взяття на військовий облік; проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби; уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки); Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» До персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище, відомості про зміну прізвища; 2) власне ім`я (усі власні імена), відомості про зміну власного імені; 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників, а також дітей (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 8-1) відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 9) реквізити паспорта громадянина України та документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); 9-1) відомості про громадянство (зміну громадянства); 10) відомості про смерть особи або оголошення особи померлою чи визнання її безвісно відсутньою; 11) відомості щодо обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); 12) відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи); 13) реєстраційний номер облікової картки платника податків; 14) відцифрований образ обличчя особи; 15) відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; 15-1) відомості про переміщення особи на тимчасово окуповану територію України (дата та напрямок); 16) реквізити документа про освіту (серія, номер, дата видачі, заклад освіти, що видав, рівень освіти, професія, галузь знань, спеціальність); 16-1) відомості про форму навчання здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та післядипломної освіти; 16-2) відомості про досвід роботи за спеціальністю; 17) відомості про встановлення, зміну групи інвалідності; 17-1) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку; 18) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду); 19) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили; 20) відомості про наявність судимості (зняття чи погашення судимості); 20-1) відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення); 21) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі; 22) відомості про статус ветерана війни; 23) відомості про володіння іноземними мовами; 24) відомості про дозвіл на зберігання та носіння зброї; 25) відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки; 26) відомості про документи, оформлені для виїзду за кордон на постійне проживання, або залишення на постійне проживання за кордоном, або повернення в Україну; 27) реквізити посвідчення водія (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія); 28) реквізити посвідчення тракториста-машиніста (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, категорія); 29) реквізити кваліфікаційного посвідчення члена палубної команди судна внутрішнього плавання, іншого кваліфікаційного документа, яким підтверджуються професійні компетентності для безпечної експлуатації судна внутрішнього плавання, міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном, посвідчення судноводія малого судна/водного мотоцикла, іншого документа, що надає право на управління прогулянковим судном, малим судном, водним мотоциклом (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, кваліфікація); 30) реквізити свідоцтва пілота повітряного судна (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія); 31) відомості про примусове виконання рішення щодо особи-боржника (реквізити та відомості виконавчого документа); 32) відомості про особу, зниклу безвісти за особливих обставин; 33) відомості про внутрішньо переміщену особу; 34) відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Прийнята начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 постанова про визнання ОСОБА_3 винним у вчиненні правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності повністю відповідає вищенаведеним вимогам закону.

З огляду на викладене вбачається, що постанова про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ухвалена у межах компетенції начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та на підставі повно і всебічно з`ясованих обставинах справи та з дотриманням вимог діючого на час вчинення правопорушення законодавства.

В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся за адресою реєстрації, проте до суду повернуто поштовий конверт з судовою повісткою.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про доставку електронного документа в кабінет «Електронного суду». До суду надіслав клопотання про проведення призначеного судового засідання за його відсутності.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 в призначене судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу до кабінету «Електронного суду».

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи та надані докази, суд вважає необхідним зробити наступний висновок.

Судом встановлено, що згідно постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 159/2 від 26 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУПАП, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_3 , позивача у справі, притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25500,00 гривень.

Як вбачається із зазначеної постанови, громадянин ОСОБА_3 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк, зазначений у повістці, та протягом трьох діб, від визначених у повістці дати і часу прибуття, не повідомив про причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

До матеріалів справи з відзивом відповідачем додано копію повістки від 07.03.2025, в якій зазначено, що ОСОБА_3 повинен з`явитися 20.03.2025 о 09 годині до ІНФОРМАЦІЯ_7 для уточнення даних.

Повістка 07.03.2025 була відправлена позивачу за адресою зареєстрованого місця проживання засобами поштового зв`язку, але конверт із повісткою було повернуто в зв`язку з тим, що адресат відсутній за вказаною адресою.

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.08.2025 року старшим державним виконавцем Славутицького відділу державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євдоковою Галиною Петрівною відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4. Постановою від 13.08.2025 року накладено арешт на кошти боржника.

Відповідно до роздруківки з додатку «Резерв+» ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , має оформлену відстрочку до 07.08.2025 року.

Не погодившись з постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 159/2 від 26 травня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУПАП, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Вирішуючи спір відповідно до встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено відповідальність.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом (стаття 245 КУпАП).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Положеннями статті 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із статтею 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Пунктами 12-13 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затверджена наказом Міністерства оборони України 01.01.2024 № 3, також містить положення про те, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, саме на відповідача як орган, який уповноважений розглядати справи про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 210-1 КУпАП, покладено обов`язок щодо встановлення всіх фактичних обставин та дотримання процедури розгляду, визначеної статтею 278 КУпАП.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, громадянин ОСОБА_3 під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_7 у строк, зазначений у повістці, та протягом трьох діб, від визначених у повістці дати і часу прибуття, не повідомив про причини неявки, що є порушенням вимог частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Частиною 3 статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частиною 1 цієї статті визначено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Таким чином, диспозиція частини 3 статті 210-1 КУпАП передбачає порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Зазначена норма є бланкетною, тобто при її застосуванні необхідно враховувати законодавчі акти, які визначають правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні.

Положеннями статті 1 Закону України «Про оборону України» визначено, що особливий період - період, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань було оголошено проведення в Україні загальної мобілізації.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані, зокрема:

- з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

-проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Як встановлено судом, в матеріалах справи міститься повістка № 2891204 від 07.03.2025, яка була відправлена позивачу засобами поштового зв`язку з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 20.03.2025 о 09 годині 00 хвилин для уточнення даних, та яка була повернута до відправника з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Слід зазначити що не з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення даних, як зазначено у повістці № 2891204 від 07.03.2025, не охоплюється ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», порушення якої інкриміновано позивачу в оскаржуваній постанові, оскільки вказаною частиною ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не передбачено обов`язок громадянина з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці, для уточнення даних, а передбачено обов`язок з`явитися для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду .

Разом з тим ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Крім того, положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Досліджуючи доводи позовної заяви суд зазначає, що додаток «Резерв+» є тим мобільним додатком через який формується військово-обліковий документ в електронній формі.

За правилами пункту 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ (ВОД) оформляється (створюється) та видається (замінюється):

- в електронній формі засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (у разі технічної реалізації);

- у паперовій формі на бланку, форма якого затверджується постановою Кабміну від 16 травня 2024 року № 559.

Згідно інформації, яка міститься на сторінці застосунку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, «Резерв+» це Електронний кабінет призовників, військовозобов`язаних та резервістів. До того ж, на цій сторінці у розділі «Якими нормативно-правовими актами регулюється функціонування «Резерв+» указано, що перш за все це Закон «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 №1951-VIII.

Відповідач не надав суду доказів того, що позивач був ознайомлений зі змістом повістки про його виклик і сама повістка йому дійсно була вручена працівником відділу поштового зв`язку.

Таким чином, відсутні об`єктивні докази того, що ОСОБА_3 знав про необхідність з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_9 20.03.2025, не доведено наявність усіх елементів складу адміністративного правопорушення, а саме відсутній доказ наявності вини через неналежне повідомлення.

Вказане свідчить про відсутність чіткого формулювання обвинувачення, що є важливою умовою справедливого та об`єктивного розгляду справи та є необхідним для реалізації права на захист, на що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини.

Зокрема, у рішенні від 25.07.2000 у справі «Маттоціа проти Італії» Європейський суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь «детальності» інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

Суд наголошує, що у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі статтею 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Правова природа адміністративної відповідальності по своїй суті аналогічна кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі Надточій проти України (скарга №7460/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення).

Крім того, у рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1)

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Частинами 1, 2 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України). Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом (частина 1 статті 74 КАС України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 75 КАС України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина1 статті 76 КАС України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, оскаржувана постанова не містить чіткого формулювання обвинувачення інкримінованого позивачу правопорушення, відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, тому, як наслідок, позивач неправомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин необхідно скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 159/2 від 26 травня 2025 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУПАП та накладенням штрафу в сумі 25500,00 гривень, як неправомірну, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив за подання позову судовий збір в сумі 605,60 гривень.

Виходячи з викладеного, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605,60 гривень.

Керуючись статтями 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 26.05.2025 № 159/2 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України, якою накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_3 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати по оплаті судового збору в сумі 605 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд. Апеляційні скарги можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне рішення складено 20.10.2025 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача - адвокат Васюк Микола Миколайович, РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_4 .

Суддя Т. О. Малишенко