Справа № 280/4682/25
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 жовтня 2025 року Справа № 280/4682/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікової Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 14.04.2025 року №0-0829- НОМЕР_1 у повному обсязі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником житлового будинку загальною площею 203.10 кв.м. у м. Запоріжжя. Відповідачем вказаним податковим повідомленням - рішенням визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік щодо житлового будинку загальною площею 203,10 кв.м. у сумі 5 900,10 грн., проте не враховано, що органом місцевого самоврядування в межах наданих повноважень визначено нульову ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, щодо об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м для будинків. Враховуючи, що загальна площа будинку позивача є меншою, вважає, що підстави для визначення вказаного податкового зобов`язання відсутні.

Ухвалою судді від 10.06.2025 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній зазначає, що згідно даних інформаційно-комунікаційних систем контролюючого органу за позивачем обліковується об`єкт нерухомого майна, а саме житловий будинок загальною площею 203,10 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У відзиву зазначено, що при розрахунки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для відповідача, податковим органом застосовані норми Податкового кодексу України, підстави для застосування норм акту органу місцевого самоврядування, який встановлює нульову ставку податку для нерухомого майна щодо житлового будинку позивача, площа якого не перевищує 250 кв.м. відсутні. З огляду на вищезазначене, ГУ ДПС у Запорізькій області сформовано податкове повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 №0-0829-UA0082704 від 14.04.2025 року на суму 5 900,10 грн., яке разом з податковим розрахунком відправлено платнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Крім цього, представник відповідача у відзиву, окрім заперечень проти позову, просив здійснювати розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 19.06.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

Не погодившись з відзивом на позовну заяву, позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що рішення органу місцевого самоврядування, яке встановлює нульову ставку податку для нерухомого майна щодо житлового будинку позивача не було скасоване на дату прийняття податкового повідомлення-рішення, яке оскаржується, а відтак - є діючим нормативно-правовим актом України і повинне застосовуватись до правовідносин, які є предметом розгляду по даній справі.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивачу на праві приватної власності належить об`єкт нерухомості: житловий будинок загальною площею 203.10 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №196534591 від 16.01.2020. Відповідно до витягу підставою виникнення права власності зазначено: договір купівлі-продажу, форма власності приватна, розмір частки 1/1, власник: ОСОБА_1 .

Податковим повідомленням - рішенням Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 14.04.2025 №0-0829-UA0082704 позивачу визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік щодо житлового будинку загальною площею 203,10 кв.м., який розташований за вищевказаною адресою у сумі 5 900,10 грн.

Не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Пунктом 6.3 статті 6 ПК України визначено, що сукупність загальнодержавних та місцевих податків та зборів, що справляються в установленому цим Кодексом порядку, становить податкову систему України.

Статтею 265 ПК України встановлено, що податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Порядок нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки визначено статтею 266 ПК України.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Приписи пп. 266.2.1 п.266.1 ст. 266 ПК України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пп. 266.3.1 та 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України визначено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:

а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;

б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;

в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 ПКУ, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Таким чином, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, розмір якого визначається рішенням сільської, селищної, міської ради. Відтак встановлення місцевих податків і зборів входить до компетенції органів місцевого самоврядування, податковий же орган, наділений повноваженнями по застосуванню в межах своєї компетенції вже прийнятих нормативно-правових актів, в тому числі рішень органів місцевого самоврядування, норми яких є чинними на час їх застосування та є обов`язковими.

Відповідно до пп.12.3.2 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та/або зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Якщо в рішенні органу місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків та/або зборів, а також податкових пільг з їх сплати не визначено термін його дії, таке рішення є чинним до прийняття нового рішення (абз. 2 пп.12.3.3 п.12.3 ст.12 ПК України).

В місті Запоріжжя рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 за №5 «Про встановлення податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)» затверджено «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)».

До вказаного «Положення про податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки)», затвердженого 28.01.2015 рішенням Запорізької міської ради №5 (надалі Положення про податок на майно), внесено зміни Рішеннями Запорізької міської ради від 30.06.2015 за №5, від 26.02.2016 за №30, від 25.08.2016 за №50, від 21.12.2016 за №49, від 26.04.2017 за №51, від 27.05.2020 за №49.

Відповідно до Положення про податок на майно, ставка податку для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, становить 1% розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв. метр бази оподаткування, за винятком об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, для яких встановлюється нульова ставка податку, а саме: квартири/квартир, загальна площа яких не перевищує 120 кв.м; будинку/будинків, загальна площа яких не перевищує 250 кв.м; різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток, загальна площа яких не перевищує 370 кв.м).

Вказане рішення не було скасоване на дату прийняття податкового повідомлення рішення відповідачем в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим для застосування як платниками податків, так і контролюючим органом.

При здійсненні розрахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік ГУ ДПС у Запорізькій області не враховано, що рішенням Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 (зі змінами, внесеними рішеннями міської ради від 30.06.2015 №5, від 07.10.2015 №28, від 26.02.2016 №30, від 25.08.2016 №50, від 21.12.2016 №49, від 26.04.2017 №51 та від 27.05.2020 № 49) встановлено на території міста Запоріжжя податок на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) та затверджено Положення про податок на майно.

Як вставнолено судом, позивач протягом 2024 року був власником об`єкту житлової нерухомості (житловий будинок) загальною площею 203.10 кв.м, що не перевищує 250 кв.м.

Вказані обставини підтверджуються також контролюючим органом у детальному розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки податкового повідомлення - рішення та у відзиві на позовну заяву.

Проте, при здійсненні розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2024 рік, у оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні контролюючим органом не було застосовано нульову ставку податку для нерухомого майна щодо житлового будинку позивача площа якого не перевищує 250 кв.м., чим порушені вищезазначені норми ПК України та Положення про податок на майно.

Відповідно до п. 56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів позивача полягає в тому, що рішення відповідача не відповідає чинному законодавству, у т.ч. рішенню Запорізької міської ради від 28.01.2015 № 5 (зі змінами), та зобов`язує платника податків сплачувати незаконно нараховані податки.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв поза межами повноважень та у не спосіб, що визначений законами України, а тому спірне податкове повідомлення-рішення, є протиправним, та підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірність свого рішення, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2,5, 72, 77,139, 241, 243-246,255 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області форми «Ф» від 14.04.2025 року №0-0829-UA0082704 на суму 5 900,10 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, код ЄДРПОУ ВП 44118663) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова