Справа № 601/2751/25
Суддя: Клим Т. П.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №601/2751/25
Провадження № 2-а/601/206/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді Клим Т.П.,

з участю секретаря судового засідання Коляди О.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Кременецького районного суду Тернопільської області із адміністративним позовом до відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення № R63858 від 06 вересня 2025 року та закриття провадження в справі.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 винесено постанову № R63858 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. Зокрема, зазначено, що він не став на військовий облік як ВПО (ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а тому на нього наклали штраф у сумі 17000,00 грн. Із вищевказаною постановою позивач не згідний та вважає її незаконною, оскільки вона винесена за відсутності складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що проходив ВЛК, про що свідчить довідка № 963/24 , що видана ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 4635 від 03.05.2024 р., згідно якої рядовий запасу ОСОБА_1 , 1978 р.н., має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, залежність контрольована, вірусний гепатит С без порушення функції печінки, міопія слабкого ступеня обох очей. На підставі ст. 15 а графи ІІ Розладу хворо, графи ТДВ непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Медичний огляд проведено Кременецькою районною позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 03.05.2024 р. 06.09.2025 р., перебуваючи в магазині у м. Почаїв, ОСОБА_1 затримали працівники поліції та доставили у ІНФОРМАЦІЯ_3 , де на нього склали постанову. Як вбачається із постанови, ОСОБА_1 в супереч вимогам ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, не став на військовий облік як ВПО за місцем реєстрації, однак вказане ОСОБА_1 заперечує, так як в 2024 році він проходив ВЛК, про що свідчить картка його медичного обліку. Йому надали направлення на проходження ВЛК, яку він на даний час проходить, про що свідчить виписний епікриз медичної картки стаціонарного хворого № 2489. Постанова № R63858 від 06.09.2025 р. складена через електронну систему оберіг.

Із матеріалами справи позивач не ознайомлений , вважає, що порушено процедура притягнення його до відповідальності, так як невідомо чи складався протокол відносно нього, та із самої постанови не зрозуміло за які порушення військового обліку та закону про мобілізацію його притягнено.

Відтак, вважає що притягнення до адміністративної відповідальності суперечить вимогам ч. 7 ст. 38 КУпАП.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Семенюк А.А. в судове засідання не з`явилась, однак на адресу суду подала відзив на позовну заяву, в якому просить справу розглядати у їх відсутності, а також заперечила проти задоволення позову, вказавши, що оскаржувана постанова була винесена відносно ОСОБА_1 правомірно у відповідності до об`єктивних обставин справи за порушення позивачем п. 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п.п. 2 п.1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (додаток 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 зі змінами), чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що він не став на військовий облік як ВПО.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши думку позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних міркувань.

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення № R63858 від 06 вересня 2025 року, винесеної тво начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_3 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн.

Як вбачається із змісту спірної постанови ОСОБА_1 в супереч вимогам ст. 37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» взяттю на військовий облік призовників, не став на військовий облік як ВПО за місцем реєстрації, чим порушив правила військового обліку, затверджені Постановою КМУ від 07.12.2016 №921 (зі змінами) та доповненнями від 30.12.2022 №1487.

Враховуючи вище наведене громадянин ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Так, правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Частиною десятою статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, окрім іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац 2); виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац 6).

Частина десята статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, який набув чинності 18.05.2024.

Згідно з ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Згідно зі статтею 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.19 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Ч. 3 ст. 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Суд зазначає, що приміткою у ст. 210 КУпАП визначено, що положення ст. 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» (далі - Закон №1951-VIII) до Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 14 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують відповідну інформації наведено у абзацах від третього до двадцятого частини третьої статті 14 Закону №1951-VIII.

Відтак, з огляду на вимоги вказаного вище Закону, а також вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», можливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи не виключає обов`язку позивача актуалізувати свої облікові дані в ТЦК.

Позивач зазначає, що проходив ВЛК, про що свідчить довідка № 963/24 , що видана ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 4635 від 03.05.2024 р., згідно якої рядовий запасу ОСОБА_1 , 1978 р.н., має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, залежність контрольована, вірусний гепатит С без порушення функції печінки, міопія слабкого ступеня обох очей. На підставі ст. 15 а графи ІІ Розладу хворо, графи ТДВ непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Медичний огляд проведено Кременецькою районною позаштатною постійно діючою ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_3 03.05.2024 р.

Судом встановлено, що позивач не бажав порушувати військовий обов`язок, з`являвся до РТЦК та СП, проходив ВЛК.

Дані твердження не спростовані відповідачем.

Крім того суд зазначає, що уповноваженому органу ще 03.05.2024 стало відомо про відсутність на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , однак оскаржувану постанову за № R63858 винесено 06.09.2025. Відповідачем порушені строки складання протоколу та постанови.

Строк накладення штрафу ТЦК - це часовий проміжок між вчиненням правопорушенням та винесенням постанови про накладення грошового штрафу за порушення правил військового обліку. Тобто, даний термін визначає часові межі, в які правопорушник може бути притягненим до адміністративної відповідальності. У разі спливу даного строку, штраф не може бути накладеним.

Строки накладення адміністративного стягнення закріплені у ст.38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За порушення правил військового обліку може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Виходячи з таких обставин, а також наявних у справі доказів, суд дійшов переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП не доведена, позивач не мав умислу на порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Водночас, ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи у своєму розпорядженні відомості електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, таких обставин не врахував, дійшов передчасного висновку про наявність усіх ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Вказана норма права є бланкетною, тобто закріплює лише загальні ознаки правила поведінки, а для встановлення цих ознак необхідно звертатися до норм іншого нормативного акту.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, суд у сукупності встановленого та викладеного дійшов висновку, що у даному випадку відсутній склад адміністративного правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, у зв`язку з чим адміністративне стягнення накладено на позивача необґрунтовано, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

У даному випадку ІНФОРМАЦІЯ_3 не вжив заходів для повного з`ясування обставин справи та виніс постанову, яка не відповідає вимогам закону, тому наявні правові підстави для скасування постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення і закриття провадження у справі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню судові витрати зі сплати судового збору, які необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, посадова особа якого виступала відповідачем у справі, на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № R63858 від 06.09.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, провадження у справі закрити.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 суму судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із адміністративним позовом в суд, що становить 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Кременецький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місцезнаходження АДРЕСА_3 .

Головуючий: Т. П. Клим