Справа № 580/284/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року справа № 580/284/25
м. Черкаси

Черкаський? ? окружний? ? адміністративний? ? суд? ? у? ? складі? ? головуючого? ? судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін у змішаній (паперовій та електронній) формі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Міністерства оборони України про скасування рішень та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач-1), Міністерства оборони України (відповідач - 2) в якому (з урахуванням позовної заяви у новій редакції (вх.№7579/25 від 13.02.2025) просить:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо незаконного призупинення і не здійснення належного поновлення військової служби ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України, через не розгляд поданих ОСОБА_1 , звернень;

- зобов`язати Міністерства оборони України здійснити перевірку і надати правову оцінку з визначенням дисциплінарної відповідальності військової частини НОМЕР_1 щодо незаконного призупинення і не здійснення належного поновлення військової служби ОСОБА_1 ;

- скасувати рішення військової частини НОМЕР_1 , щодо ОСОБА_1 , визначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 №237, від 27.08.2024 №173, від 10.10.2024 №286, від 17.10.2024 №293 та іншими: про встановлення статусу особи, що вчинила таке кримінальне правопорушення як самовільне залишення частини; про припинення котлового, продовольчого та речового забезпечення, виплати і нарахування грошового забезпечення; про призупинення проходження військової служби; про відмову відновлення продовження військової служби, зарахування строку призупинення військової служби до вислуги років, виплати недоотриманого грошового та здійснення недоотриманого продовольчого, речового та інших видів забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби; про відмову відшкодування шкоди, завданої внаслідок ініційованих, військовою частиною НОМЕР_1 , дій правоохоронних органів;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити, в межах визначених законодавством повноважень щодо наказів по військовій частині, відновлення продовження військової служби, зарахування строку призупинення військової служби до вислуги років, належного зарахування періоду серпень- жовтень 2024 року до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Міністерство оборони України, здійснити, у разі відсутності відповідних повноважень у військової частини НОМЕР_2 щодо наказів вищого до військової частини керівництва, відновлення продовження військової служби, зарахування строку призупинення військової служби до вислуги років, належного зарахування періоду серпень-жовтепь 2024 року до страхового стажу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 , недоотримані продовольче (на суму в межах 3920.0 - 5145.0 гривень, з розрахунку 112.0-147.0 гривень за добу), речове та інші види забезпечення за весь час необгрунтованого призупинення військової служби з 23.08.2024 по 26.09.2024;

- зобов`язати Міністерство оборони України, здійснити забезпечення і контроль належного надання недоотриманого забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 , виплатити ОСОБА_1 , недоотримане грошове забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби у розмірі 54 726,59 (п`ятдесят чотири сімсот двадцять шість гривень 59 копійок) гривень;

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного виконання виплат військовою частиною НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 , недоотримане під час звільнення з військової служби у жовтні 2024 року грошове забезпечення у сумі 4 129,41 (чотири тисячі сто двадцять дев`ять гривень 41 копійка) грн та неотриману грошову допомогу у сумі 31 477,73 (тридцять одна тисяча чотириста сімдесят сім гривень 73 копійки) грн;

- зобов`язати Міністерство оборони України здійснити забезпечення і контроль належного виконання виплат військовою частиною НОМЕР_1 .

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що у період проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , маючи відповідне направлення від військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2024 №2734, позивач після виписки 23.08.2024 та завершення обстеження і проходження військово-лікарської комісії (далі ВЛК) у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» (далі НВМКЦ «ГВКГ») вибув на проходження медико-соціальної експертної комісії (далі МСЕК), з проходженням додаткового діагностування лікарсько-консультативною комісією (далі ЛКК). Під час початку позивачем проходження МСЕК, за вказівкою начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , 27.08.2024 позивач був проінформований, що з 23.08.2024 він перебуває в самовільному залишенні частини (далі - СЗЧ). Відповідно, позивачу наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 №237 було припинено котлове, продовольче та речове забезпечення, припинено виплати і нарахування грошового забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2024 №173 призначено службове розслідування по факту неприбуття після проходження ВЛК до місця служби. За повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , 04.10.2024 Закарпатською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону було відкрито кримінальне провадження щодо посадових осіб військової частини НОМЕР_3 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 383 Кримінального кодексу України (завідомо неправдиве повідомлення суду, прокурору, слідчому або органу досудового розслідування про вчинення злочину). Постановою про закриття кримінального провадження від 25.09.2024, винесеною Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгород) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), встановлена відсутність в діянні позивача складу кримінального правопорушення. По завершенню досудового розслідування 26.09.2024 позивач прибув до розташування військової частини для продовження військової служби. Мною командуванню військової частини НОМЕР_1 була надана постанова від 25.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000374 та поданий відповідний рапорт про прибуття, який також містив клопотання відновити продовження військової служби, зарахувати строк призупинення військової служби до вислуги років, виплатити недоотримане грошове та здійснити недоотримані продовольче, речове та інші види забезпечення за весь час необґрунтованого призупинення військової служби. Позивач вказує, що його рапорт не був розглянутий належним чином, адже відповідний наказ командира військової частини НОМЕР_1 про продовження військової служби доведено не було, недоотримане (з серпня 2024 року) грошове забезпечення виплачене частково та недоотримані продовольче та інші види забезпечення не здійснені, частково здійснено речове забезпечення. Крім того, з метою адміністративного врегулювання зазначених питань, позивачем було здійснено оскарження дій командування військової частини НОМЕР_1 через звернення до Генерального штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Командування військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 », однак вони залишились без відповідного реагування.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі на підставі даного позову, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач 1 позов не визнав, надіслав до суду відзив на позов, в якому вказав, що згідно довідки ВЛК від 22.08.2024, ОСОБА_1 завершив проходження військово-лікарської комісії, однак, у порушення вимог ст.262 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» до військової частини НОМЕР_1 не прибув. За результатами проведеного службового розслідування, у ході якого знайшли своє підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог статей 6, 11, 12, 16, 30, 37, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо відсутності на службі з 23.08.2024 року, було складено відповідний Акт від 05.09.2024 та видано наказ командира військової №183 від 05.09.2024, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та серед іншого зобов`язано скерувати до Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді) повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. На виконання вимог вищевказаного наказу, на адресу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді) було скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за №2941 від 06.09.2024, на підставі якого 10.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за №0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України. У подальшому, 25.09.2024 до військової частини НОМЕР_1 , з Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді), надійшло повідомлення про завершення досудового розслідування та копія постанови про закриття кримінального провадження №0000374 від 10.09.2024 року, що внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КК України. Однак закриття стосовно ОСОБА_1 кримінального провадження само по собі не вказує на відсутність в його діях кваліфікуючих ознак, передбачених ч.5 ст. 407 КК України, а саме: «нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану», так як досудовим слідством не зібрано достатньо доказів для притягнення останнього до кримінальної відповідальності, не заперечуючи самого факту вчинення ним такого правопорушення. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідач 1 вважає, що позов в частині позовних вимог до військової частини НОМЕР_1 .

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача 1 є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Відповідачем 1 подано до суду заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи позивача є необґрунтованими, а позов таким, що не підлягає до повного задоволення.

Відповідач 2 позов не визнав, надіслав до суду відзив на позов, в якому вказав, що військова частина НОМЕР_1 не є структурним підрозділом апарату Міністерства оборони України та не перебуває у безпосередньому підпорядкуванні Міністерства оборони України. Військова частина НОМЕР_1 підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_4 , який підпорядковується оперативному командуванню « ІНФОРМАЦІЯ_3 » Сухопутних військ Збройних Сил України, який у свою чергу підпорядковується ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач не проходив та не проходить військову службу в структурних підрозділах та апараті Міністерства оборони України, відповідно Міноборони не має повноважень щодо видання будь-яких наказів з кадрових та інших питань відносно військової служби позивача. Підсумовуючи вищевикладені обставини, відповідач 2 вважає, що позовні вимоги до Міністерства оборони України є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача 2 є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, суд зазначає, що відповідно до пункту 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення №1845/0/15-21 до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з абзацом 21 пункту 1 розділу VII Формування і оформлення судових справ Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814 (у редакції наказу Державної судової адміністрації України від 17 жовтня 2023 року № 485) у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

Отже, процесуальне законодавство передбачає можливість розгляду справи у змішаній формі (паперовій та електронній) та прийняття рішення про такий розгляд суддею, у провадженні якого перебуває судова справа.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за доцільне здійснити розгляд справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , був направлений для проходження військово-лікарської комісії у Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь» з 06.08.2024.

Згідно довідки ВЛК від 22.08.2024, ОСОБА_1 завершив проходження військово-лікарської комісії, однак, у порушення вимог ст.262 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» до військової частини НОМЕР_1 не прибув.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 №237 було припинено котлове, продовольче та речове забезпечення, припинено виплати і нарахування грошового забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2024 №173 призначено службове розслідування по факту неприбуття після проходження ВЛК до місця служби.

За результатами проведеного службового розслідування, у ході якого знайшли своє підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог статей 6, 11, 12, 16, 30, 37, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо відсутності на службі з 23.08.2024, було складено відповідний Акт від 05.09.2024 та видано наказ командира військової №183 від 05.09.2024, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та серед іншого зобов`язано скерувати до Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді) повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На виконання вимог вищевказаного наказу, на адресу Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді) було скеровано повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за №2941 від 06.09.2024, на підставі якого 10.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості №0000374 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У подальшому, 25.09.2024 до військової частини НОМЕР_1 , з Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді), надійшло повідомлення про завершення досудового розслідування та копія постанови про закриття кримінального провадження №0000374 від 10.09.2024, що внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

27.09.2024 позивачем до командування військової частини НОМЕР_1 було подано рапорт про звільнення з військової служби у Збройних Силах України за станом здоров`я, внаслідок розгляду якого видано наказ командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (по особовому складу) від 05.10.2024 №665, на підставі якого було видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2024 №286 (додаток 2) про виключення його зі списків особового складу частини та зняття з усіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.10.2024 №286 позивача звільнено з військової у запас за п. «б» (за станом здоров`я за наявності інвалідності (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) та з 10.10.2024 його виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

Позивач вважаючи, що відповідач 1 протиправно не здійснив йому виплату недоотриманого (з серпня 2024 року) грошового забезпечення, продовольче та інші види забезпечення, призупинення проходження військової служби, відмови відновлення продовження військової служби та зарахування строку призупинення військової служби до вислуги років, а відповідач 2 належним чином не забезпечив контроль належного виконання вищезазначених виплат військовою частиною НОМЕР_1 - позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає, що відповідно до статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з частинами 2, 3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством.

Початком призупинення військової служби є день внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України. Підставою для призупинення військової служби є отримання військовою частиною письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального правопорушення (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань).

Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, підлягають звільненню з військової служби відповідно до пункту «г» частини другої, пункту «г» частини третьої, підпункту «д» пункту 1, підпункту «в» пункту 2 частини четвертої, підпунктів «е» пунктів 1 і 2, підпункту «в» пункту 3 частини п`ятої та підпункту «е» пункту 1, підпункту «д» пункту 2, підпункту «в» пункту 3 частини шостої статті 26 цього Закону, крім військовослужбовців, яким вироком суду визначено міру покарання у виді службового обмеження, арешту з відбуттям на гауптвахті або триманням у дисциплінарному батальйоні.

Військовослужбовці, яким призначено кримінальне покарання у вигляді штрафу, яких звільнено від кримінальної відповідальності на підставах, передбачених статтями 47, 48, 49 Кримінального кодексу України, а також яких звільнено від відбування покарання на підставі амністії, підлягають звільненню з військової служби відповідно до підпункту «ґ» пункту 1 частини четвертої, підпунктів «д» пунктів 1 та 2 частини п`ятої та підпункту «д» пункту 1, підпункту «ґ» пункту 2 частини шостої статті 26 цього Закону.

Для військовослужбовців, стосовно яких судом винесено виправдувальний вирок, що набрав законної сили, або стосовно яких закрито кримінальне провадження відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України, військова служба та дія контракту продовжується. У такому разі строк призупинення військової служби зараховується до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії, а також до строку вислуги років для присвоєння чергового військового звання, та поновлюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

За весь час необґрунтованого призупинення військової служби таким військовослужбовцям виплачується недоотримане грошове та здійснюються недоотримане продовольче, речове та інші види забезпечення.

Порядок призупинення та продовження військової служби визначається положеннями про проходження військової служби.

Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення №1153/2008), яке на час виникнення спірних правовідносин містило такі норми:

I. Загальна частина.

12. Встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині.

IV. Призначення на посади та звільнення з посад

81. Призначення на посади здійснюється:

1) військовослужбовців, які проходять військову службу (крім військовослужбовців строкової військової служби) Міністром оборони України та посадовими особами відповідно до номенклатури посад для призначення військовослужбовців (далі номенклатура посад), яка затверджується Міністром оборони України.

Перебування військовослужбовців у розпорядженні відповідних командирів

116. Зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб, які мають право призначення на посади, для вирішення питання щодо дальшого їх службового використання допускається в разі:

14) якщо військовослужбовці відсутні понад десять діб, - до повернення військовослужбовців у військову частину (у разі неприйняття іншого рішення про дальше проходження ними військової служби) або до дня набрання чинності рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми чи оголошення померлими, або до дня набрання законної сили вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі.

Військовослужбовці звільняються з посад та зараховуються в розпорядження посадових осіб наказами командирів (начальників), які мають право призначення на ці посади.

Військовослужбовець, якого звільнено з посади, вважається таким, що перебуває у розпорядженні відповідного командира (начальника) військової частини, у списках якої він перебуває, з дня, що настає за днем звільнення, та до дня, з якого він приступив до виконання обов`язків за новою військовою посадою, на яку його призначено (до дня зарахування у розпорядження посадової особи, яка має право призначення на посаду).

117. Призначення на посади військовослужбовців, які перебувають у розпорядженні відповідних командирів (начальників), проводиться в якомога коротший строк, але не пізніше ніж через два місяці з дня звільнення з попередньої посади, за винятком випадків, передбачених підпунктами 12 - 16 пункту 116 цього Положення.

Порядок призупинення та продовження військової служби

144-1. Для військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину або місце служби, дезертирував із Збройних Сил України або добровільно здався в полон, військова служба призупиняється відповідно до частини другої статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Військова служба для такого військовослужбовця призупиняється з дня внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви, повідомлення командира (начальника) військової частини про вчинене кримінальне правопорушення, поданих відповідно до частини четвертої статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

144-2. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби. Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються.

Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил України.

144-3. Звільнення з посад військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється командирами (начальниками) військових частин наказами по особовому складу.

Звільнення з посад військовослужбовців, призначених на посади Президентом України, військову службу яким призупинено, здійснюється Президентом України.

У разі відсутності повноважень щодо звільнення з посади військовослужбовця, військову службу якого призупинено, командир (начальник) військової частини подає витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань безпосередньо посадовій особі, яка має таке право, для видання наказу по особовому складу.

Наказ по особовому складу доводиться до військової частини та інших посадових осіб у порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Командир (начальник) військової частини на підставі наказу по особовому складу про звільнення військовослужбовця, військову службу якого призупинено, з посади:

- видає наказ по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини;

- організовує внесення запису до примірника контракту, що зберігається в особовій справі військовослужбовця, про призупинення дії контракту;

- надсилає витяг із наказу та облікові документи військовослужбовця до органу військового управління, визначеного Міністерством оборони України.

Облік військовослужбовців, військову службу яким призупинено, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством оборони України.

Згідно з пунктом 4.17 розділу IV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України №170 від 10.04.2009 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19.05.2009 року за №438/16454, зарахування військовослужбовців наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням таких особливостей:

- звільнення з посади і зарахування в розпорядження проводяться за підставами, визначеними пунктом 116 Положення, наказом посадової особи, до номенклатури посад якої належить посада військовослужбовця, або наказом прямого командира (начальника) цієї посадової особи;

- зарахування проводиться в розпорядження посадової особи, до компетенції якої належить вирішення питання дальшого службового використання військовослужбовця, або, в разі неможливості вирішення цього питання, - у розпорядження прямого командира (начальника);

- звільнення з посад і зарахування військовослужбовців у випадках, визначених підпунктами 8, 10, 12-1, 13, 14 пункту 116 Положення, проводяться в стислі строки в розпорядження посадової особи, до номенклатури посад якої належить посада військовослужбовця.

Відповідно до пункту 15 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 року № 280, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14.11.2022 року за №1407/38743, виключення із списків особового складу військової частини проводиться наказом по стройовій частині в такі строки: військовослужбовців, військову службу яким призупинено та звільнено з посади наказом відповідного командира (керівника),- після надходження витягу з наказу по особовому складу.

Підставою для призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення та виключення із списків особового складу військової частини наказами по стройовій частині офіцерів, осіб рядового, сержантського і старшинського складу, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством, військову службу яким призупинено та стосовно яких обвинувальні вироки суду набрали законної сили, є наказ по особовому складу про звільнення їх з посади (чи рішення суду (або належним чином завірена його копія) про оголошення таких військовослужбовців безвісно відсутніми або померлими). Наказ по особовому складу щодо звільнення таких військовослужбовців з посад доводиться до військової частини не пізніше семи діб з дня видання наказу.

Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, вважаються тимчасово відсутніми і обліковуються у штабі військової частини у книзі обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого до військової частини особового складу в окремому розділі, вони не входять до чисельності особового складу військової частини.

Особові справи, послужні картки та решту облікових документів осіб рядового, сержантського і старшинського складу, військову службу яким призупинено, разом з витягами з наказів по особовому складу про призупинення військової служби та наказів по стройовій частині про призупинення виплати їм грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення та виключення їх із списків особового складу військової частини надсилаються для подальшого обліку та зберігання до служб персоналу вищих штабів (органів військового управління) або кадрових центрів за підпорядкованістю, які ведуть облік цих осіб рядового, сержантського і старшинського складу за послужними картками.

Пунктом 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197 (надалі - Порядок №260), передбачено, що військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Суд зазначає, що самовільне залишення військовослужбовцем військової частини або місця служби, а також нез`явлення його вчасно на службу з відрядження, відпустки або з лікувального закладу без поважних причин тривалістю понад три доби, є військовим кримінальним правопорушенням, передбаченим статтею 407 КК України. Для таких військовослужбовців військова служба призупиняється. Про вказані факти командири військових частин повідомляють правоохоронні органи (органи досудового розслідування) відповідно до статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Інструкції з надання доповідей і донесень про події, кримінальні правопорушення, військові адміністративні правопорушення та адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, порушення військової дисципліни та їх облік у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України та Державній спеціальній службі транспорту, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.11.2018 року № 604. День внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення є початком призупинення військової служби. З цього дня виплата грошового забезпечення та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби не зараховується до строку військової служби та вислуги у військовому званні. Під час призупинення військової служби військовослужбовці не мають права на пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Призупинення військової служби оформлюється наказом по особовому складу після отримання письмового повідомлення правоохоронного органу про внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань). Такий наказ по особовому складу є підставою для видання наказу по стройовій частині про призупинення виплати грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення військовослужбовця та виключення його із списків особового складу військової частини.

Закон України «Про військовий обов`язок та військову службу» пов`язує час призупинення військової служби з дати внесення в ЄРДР відомостей. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, не входять до чисельності Збройних Сил.

Із матеріалів справи судом встановлено, що згідно довідки ВЛК від 22.08.2024, ОСОБА_1 завершив проходження військово-лікарської комісії, однак, у порушення вимог ст.262 Закону України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» до військової частини НОМЕР_1 не прибув.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 №237 було припинено котлове, продовольче та речове забезпечення, припинено виплати і нарахування грошового забезпечення, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.08.2024 №173 призначено службове розслідування по факту неприбуття після проходження ВЛК до місця служби.

За результатами проведеного службового розслідування, у ході якого знайшли своє підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог статей 6, 11, 12, 16, 30, 37, 49, 127, 128, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних сил України, щодо відсутності на службі з 23.08.2024, було складено відповідний Акт від 05.09.2024 та видано наказ командира військової №183 від 05.09.2024, яким ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Позивач у позовній заяві посилається на те, що 25.09.2024 до військової частини НОМЕР_1 , з Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові (з дислокацією у м. Ужгороді), надійшло повідомлення про завершення досудового розслідування та копія постанови про закриття кримінального провадження №0000374 від 10.09.2024 року, що внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КК України.

Однак суд звертає увагу, що у мотивувальній частині вказаної постанови міститься посилання на ч. 2 ст. 11 КК України, згідно якої: «не є кримінальним правопорушенням дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі. В даному випадку будь-якої істотної шкоди інтересам держави не було заподіяно, оскільки військовослужбовець був відсутній на службі протягом нетривалого проміжку та протягом цього часу мав виконувати обов`язки військової служби у місці постійної дислокації, його відсутність протягом такого нетривалого періоду жодним чином не позначилась на обороноздатності підрозділу, тобто вказане не потягло за собою тяжких наслідків.».

Таким чином, суд дійшов висновку, що закриття стосовно ОСОБА_1 кримінального провадження само по собі не вказує на відсутність в його діях кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: «нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану», так як досудовим слідством не заперечується самого факту вчинення позивачем такого правопорушення, так як вказано про заподіяння позивачем не істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі своєю відсутністю на військовій службі.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 , військова служба якого була призупинена, на підставі внесення даних в ЄРДР про скоєння ним кримінального правопорушення, у спірний період не входив до чисельності Збройних Сил України та не вважається таким, що виконував обов`язки військової служби, відповідно, позов в частині позовних вимог щодо скасувати рішень військової частини НОМЕР_1 , щодо ОСОБА_1 , визначені наказами командира військової частини НОМЕР_1 від 26.08.2024 №237, від 27.08.2024 №173, від 10.10.2024 №286, від 17.10.2024 №293.

Стосовно позовних вимог про виплату позивачу недоотриманого забезпечення військовою частиною НОМЕР_1 , суд зазначає наступне.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Виходячи зі спірних правовідносин, суд враховує, що підставою для не виплати військовослужбовцю ОСОБА_2 належного забезпечення, став факт самовільного залишення позивачем військової частини НОМЕР_1 .

Згідно абз. 9, 10 п. 15 Розділу 1 Порядку №260 військовослужбовцям, які самовільно залишили військові частини або місця служби, виплата грошового забезпечення призупиняється з дня самовільного залишення військової частини або місця служби та поновлюється з дня повернення. Призупинення та поновлення виплати грошового забезпечення оголошується наказом командира військової частини.

Абзацом 2 п. 5 розділу XVI Порядку №260 визначено що військовослужбовцям щомісячні премії не виплачуються у випадках невиходу на службу без поважних причин - за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Судом встановлено, що на підставі абз. 9, 10 п. 15 Розділу 1 Порядку №260 командиром військової частини НОМЕР_1 відносно майора ОСОБА_1 , який з 23.08.2024 року був відсутній без поважних причин, видано наказ №237 від 26.08.2024, згідно якого припинено виплату грошового забезпечення. Відповідно, після прибуття ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , на підставі його рапорту вх.№2614 від 26.09.2024, наказом командира військової частини НОМЕР_1 за №270 від 26.09.2024, останнього було поставлено на всі види забезпечення.

Згідно витягу з наказу №293 від 17.10.2024, яким ОСОБА_1 звільнено з військової служби, вказано: «виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460 «Про затвердження Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби» в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний місяць служби, але не менше як 25 відсотків місячного грошового забезпечення, за 26 (двадцять шість) повних календарних місяців служби у сумі 31 477 грн. 73 коп.».

У підтвердження визначення періоду, за який ОСОБА_1 нараховано одноразову грошову допомогу при звільненні, є витяг з послужного списку ОСОБА_1 , згідно якого такий період починається з 11.07.2022 (призваний на військову службу за мобілізацією згідно Указу Президента «Про загальну мобілізацію» №65 від 24.02.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_5 ) і завершується 10 жовтня 2024 року - датою виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.

Таким чином, вищевказаний період складає з серпня 2022 року по вересень 2024 року повні 26 календарних місяці служби, що знайшло своє відображення у витягу з наказу №293 від 17.10.2024, а відтак, на підставі п. 1 «Порядку та умов виплати деяким категоріям військовослужбовців одноразової грошової допомоги у разі звільнення з військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 вересня 2014 року №460, одноразова грошова допомога при звільненні ОСОБА_1 виплачена в повному обсязі, тому позов у цій частині позовних вимог не підлягає до задоволення.

Стосовно позовної вимоги позивача про нарахування та виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань (в розмірі грошового забезпечення), суд зазначає наступне.

Згідно вимог п.1, 7 Розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення. Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.

Так, дорученням Міністром оборони України №183/уд від 16.01.2024 року (чинним на період встановлених правовідносин), а саме п. 6 встановлено, що матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань виплачувати військовослужбовцям в розмірі місячного грошового забезпечення, виключно за наявності таких підстав:

- смерть військовослужбовця, його дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця;

- поранення (контузії, травми, каліцтва) військовослужбовця, пов`язаного із захистом Батьківщини, отриманого при виконанні завдань під час воєнного стану;

- у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини»;

- порушення стану здоров`я військовослужбовця, перебування його на лікуванні, реабілітації, що підтверджено відповідними медичними документами (виписний епікриз, довідка про захворювання, постанова військово-лікарської комісії), а саме: онкологічне захворювання (хірургічне лікування, променева та (або) хіміотерапія); захворювання на турбекульоз, ВІЛ/СНІД, вірусний гепатит В, С.;

- безперервне перебування на лікуванні, реабілітації або у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою, які пов`язані із захистом Батьківщини (більше 30 днів поспіль), внаслідок травм, захворювань нервової, серцево-судинної систем, опорно рухового апарату та інших захворювань органів і систем з тяжким перебігом або наслідками, що потребують проведення багатоетапного хірургічного лікування, протезування втраченої кінцівки (кінцівок), ендопротезування, трансплантації органів, індивідуального догляду, протирецедивного лікування з довготривалим застосуванням дорогих лікарських засобів;

- сім`ям військовослужбовців, які захоплені в полон (крім військовослужбовців, які здалися в полон добровільно) чи заручниками, а також інтернованим в нейтральних державах або визнані безвісно відсутніми.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією №439153 від 19.09.2024, якою ОСОБА_1 встановлена ІІІ (третя) група інвалідності причиною інвалідності вказано: «Захворювання, Так, пов`язані з проходженням військової служби», а не у разі наявності у військовослужбовця інвалідності, отриманої саме внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини», отже підстави для задоволення позову в частині виплати йому матеріальної допомоги ля вирішення соціально-побутових питань також відсутні.

Враховуючи, що позовні вимоги до Міністерства оборони України є похідними від вищезазначених позовних вимог, у задоволенні яких суд дійшов висновку відмовити, відповідно, позов до відповідача 2 також задоволенню не підлягає.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення, а судові витрати не підлягають розподілу.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ