Справа № 766/7476/25
Суддя: Булах Є. М.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/7476/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2025

30 вересня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

справа №766/7476/25; провадження№2-а/766/276/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні у порядку письмового позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Лютеранська, буд. 4) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Вимоги позивача

15 травня 2025 року позивача звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, у якому просив суд:

визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №059698 від 08.05.2025 року, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 340,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП;

провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в діях події і складу адміністративного правопорушення;

здійснити розподіл судових витрат.

Позиція позивача

Позовні вимоги мотивовано тим, що 08.05.2025 в місті Херсоні на вул. Лавреньова, 4 поліцейським сектора реагування патрульної поліції відділення №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП у Херсонській області Замятіним Максимом Петровичем винесено постанову серії БАВ №059698 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 08.05.2025 о 13.20 год в м. Херсоні по вул. Лавреньова, 4, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_2 наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід не знизив швидкість та не надав дорогу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 18.1. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач не погоджується з оскаржуваною постановою, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної постанови та є підставою для її скасування.

Позиція відповідача

17.06.2025 року представником ГУНП у Херсонській області Віктор Мирилко на електронну пошту суду надіслав відзив на адміністративний позов.

Вказує, що 08.05.2025 о 13.00 год. поліцейський став свідком того, як позивач керував транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_3 , не дав дорогу пішоходам, не зменшив швидкість, коли ті переходили проїзну частину на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив вимоги п. 18.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважає, розгляд справи про адміністративне правопорушення проведено згідно чинного законодавства, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом поліцейським була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАВ №059698 від 08.05.2025, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Із відзивом на позовну заяву відповідачем подано три відео-файли, які на його думку підтверджують вчинення позивачем правопорушення та законність дій поліцейських.

Позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позиція позивача у відповіді на відзив.

23.06.2025 року позивачем через канцелярію суду подано відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується із позицією відповідача та зазначає, що в цілому відзив мітить посилання на Конституцію України та Закони України, що за своєю суттю не підтверджує наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Викладені обставини у позовній заяві підтримав, вважав що у відзиві відповідачем не спростовано неправомірності дій поліцейських ані при розгляді справи ані при винесенні рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просив позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача у запереченнях на відповідь на відзив.

27.06.2025 року представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано заперечення на відповідь на відзив, які за своєю суттю ідентичні обставинам викладеним у відзиві на позовну заяву. Додатково відповідач посилаючись на норми Законодавства України стверджує, що під час розгляду справи відносно позивача порушень законодавства допущено не було, а сама незгода позивача з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності не може свідчити про її протиправність. Просив відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання.

17.06.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про проведення судового засідання без участі позивача. Позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

17.06.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву.

23.06.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла відповідь на відзив.

27.06.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшли заперечення на відповідь на відзив.

07.08.2025 року від представника відповідача через підсистему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача. Проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав викладених у заявах з процесуальних питань поданих до суду. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

18.08.2025 року від позивача через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без участі позивача. Позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

У час призначений для розгляду справи учасники справи не з`явився, подали заяви про проведення розгляду справи без їх участі, просили врахувати раніше подані заяви по суті справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 5 ст. 205 КАС України визначено, що у разі неявки позивача у судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомленні про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта(ч.9 ст. 205 КАС України).

З урахуванням положень ст.205 КАС України, належного повідомлення осіб, що не прибули у судове засідання, заяви позивача, представника відповідача про розгляд справи без їх участі та відсутності перешкод для розгляду справи у судовому засіданні без сторін, суд постановляє ухвалу про розгляд справи у письмовому провадженні без участі сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини встановлені судом.

08.05.2025 в місті Херсоні на вул. Лавреньова, 4 поліцейським сектора реагування патрульної поліції відділення №2 Херсонського районного управління поліції ГУНП у Херсонській області Замятіним Максимом Петровичем винесено постанову серії БАВ №059698 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 08.05.2025 о 13.20 год в м. Херсоні по вул. Лавреньова, 4, керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102, д.н.з. НОМЕР_2 наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебував пішохід не знизив швидкість та не надав дорогу на нерегульованому пішохідному переході, чим порушив п. 18.1. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З копії оскаржуваної постанови, наданої сторонами, вбачається, що в пункті 7 графи «До постанови додаються» відсутні будь-які данні та посилання на технічні засоби, якими поліцейські здійснювали відеозапис вчиненого правопорушення.

Відповідачем до суду надано відео-файли з нагрудних камер поліцейських, але на них відсутні відомості про технічні засоби, з яких проводилась відео зйомка.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

На підставі статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Статтями 72-79 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до п. 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі по тексту - ПДР України), водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Як встановлено частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ч.ч. 1, 4 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За визначенням ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Стосовно недотримання відповідачем процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в частині незазначення технічного засобу, яким здійснено відеозапис, що долучений відповідачем до матеріалів справи, Суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається та не оспорюється сторонами, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення.

Водночас, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 73 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Також, Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду, від 30.05.2018 по справі №337/3389/16-а, від 15.11.2018 у справі №524/5536/17, від 31.01.2019 у справі №464/2309/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, 524/9716/16-а від 13.02.2020.

Суд також враховує, що інспектором Замятіним М.П. не було текстуально роз`яснено права та обов`язки позивачеві згідно ст. 268 КпАП України та не було запропоновано надати свої пояснення у письмовій формі.

Суд не погоджується з твердженням представника відповідача, що відсутність в оскаржуваній постанові відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, є технічною помилкою та/або є формальністю, оскільки зазначення такої інформації в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності є прямою вимогою закону.

Крім того, дослідженні у судовому засіданні надані відповідачем 3 відео-файли не є безперервними, як того вимагає наказ МВС України №1026 від 19.11.2018, а тому є неналежними доказами у справі, в наслідок чого судом не приймаються до уваги.

За встановлених обставин, суд вважає, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху не може вважатися таким, що доведено належними та допустимими доказами.

При ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відповідач не виконав вимог закону, а саме ст.ст. 14-1, 34, 35, 251, 256, 283 КпАП України, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

Суд вважає, що обвинувачення не може ґрунтуватися лише на обставинах, викладених суб`єктом владних повноважень в постанові, тобто в своєму рішенні, про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Ст. 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку суду, відповідач не надав беззаперечних доказів, які б підтвердили наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що відповідачем не доведено вину позивача у вчиненні інкримінованого йому адміністративного проступку за ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в діях позивача відсутній склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, судом встановлено, що вина позивача у порушенні правил дорожнього руху України не доведена належними та допустимими доказами, а постанова у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить доказів вчинення правопорушення, що є підставою для її скасування та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Розподіл судових витрат між сторонами

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно платіжної інструкції №0.0..1 від 15.05.2025 року позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605, 00 грн.

З огляду на положення ст. ст. 132, 139 КАС України, з урахуванням сплати позивачем судового збору за подання даного позову до суду та задоволення позовних вимог, на користь позивача з відповідача підлягають відшкодуванню понесені ним витрати по сплаті судового збору, а саме 605,00 грн.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 6, 9, 14, 72, 74, 76, 90, 139, 241-246, 255, 268, 271, 286, 295 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Національної поліції в Херсонській області (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії БАВ №059698 від 08.05.2025 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340, 00 грн. скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Херсонській області (, місцезнаходження: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання зареєстровано: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 605,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України.

Згідно ч. 4 ст. 250 КАС України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, ухвалення рішення, винесеного у письмовому провадженні, суд підписує рішення без його проголошення.

Дата складання повного тексту рішення 30.09.2025 року.

СуддяЄ. М. Булах