Справа № 686/18086/25
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/329/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Продана Б.Г., при секретарі Боднар А.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/18086/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1

про скасування постанови про накладення стягнення,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог вказує, що 18.04.2025 року винесено постанову №3885, якою позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 17 000 грн. за порушення вимог абз. 1 ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п.2 ч. 1 додатку «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» визначених Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р. «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: не актуалізував свої дані, при србі був відсутній військово-обліковий документ та не прибув 26.02.2025 р, на 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 по повістці, яка була надіслана Укрпоштою для звірки даних від 16.02.2025 року. Тим самим скоїв адміністративне правопорушення під час дії особливого періоду.

Позивач не погоджується з винесеною постановою, вважає, що не вчиняв вказаного правопорушення, оскільки розгляд справи відбувся без участі позивача, всупереч його письмовим поясненням. Вказує, що правил військового обліку не порушував, при собі мав та пред`явив свій військово-обліковий документ, Резерв+, копію якого долучив до пояснень. Кореспонденцію від ТЦК та СП не отримував, зазначив, що вважає складення протоколу відносно нього протиправним. Тому просить постанову по справі про адміністративне правопорушення скасувати, а також поновити строк на оскарження, оскільки постанову він отримав лише 13.06.2025 року.

30.06.2025 року по справі відкрито провадження, призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач правом подати відзив не скористався.

В судове засідання представник позивача подав заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав, зазначених у позові, просить їх задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, відзив на позов не подав.

Вивчивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 було складено адміністративний протокол № 582 щодо ОСОБА_1 про наступне правопорушення: «04.03.2025 року в порядку адміністративного затримання працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_4 доставлено громадянина ОСОБА_1 . Встановлено, що під час проведення заходів оповіщення по АДРЕСА_1 за адресою АДРЕСА_2 , представниками ІНФОРМАЦІЯ_4 разом з представниками УПП встановлено даного громадянина, який являється порушником військового-обліку та не актуалізував свої дані, не надав дані територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження, при собі був відсутній військово-обліковий документ, чим порушив підпункт 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 року, а також абзац 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». В ході перевірки з ЄДРПВ, встановлено, що даному громадянину була надіслана на адресу АДРЕСА_3 , повістка №2470320 від 16.02.2025 року, по якій він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 до 26.02.2025 року на 09:00.»

Розгляд справи відповідно до протоколу призначено на 18 квітня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 .

15 квітня 2025 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 надіслав письмові пояснення, які були отримані 16.04.2025 року, в яких він обґрунтовано зазначав, що на місці представнику відповідача продемонстрував військово-обліковий документ, а саме тимчасове посвідчення офіцера запасу та військово-обліковий документ в електронній формі сформований через мобільний застосунок «Резерв+», де було зазначено про перебування на його обліку, поставлена відмітка про вчасно оновлені дані. Позивач клопотав про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі відсутності події та складу такого правопорушення.

Таке поштове відправлення з трекінгом №646 було отримано відповідачем 16.04.2025 року, тобто, до призначеної дати розгляду вищезазначеного протоколу від 04.03.2025 року.

Однак, постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 №3885 від 18.04.2025 року за справою про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Про вказану постанову від 18.04.2025 року позивачу стало відомо лише 13.06.2025 року, коли в межах виконавчого провадження №78363630 державний виконавець Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому ЦМУМЮ (м. Київ) виніс постанову про відкриття провадження та наклав арешт на його банківські рахунки.

Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.

Позивач вказує, що не вчиняв вказаного правопорушення, оскільки, при собі мав та пред`явив свій військово-обліковий документ, Резерв+, а кореспонденцію від ТЦК та СП не отримував, доказів про те, що він отримав повістку, відповідач не надав, розгляд справи відбувся без участі позивача, всупереч його письмовим поясненням.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При накладанні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений КУпАП.

У ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У свою чергу, стаття 247 КУпАП визначає обставини за яких провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин.

Так, згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Тобто, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

ОСОБА_1 згідно витягу з «Резерв+», який був продемонстрований на місці представникам відповідача 04.03.2025 року, копія якого була долучена до протоколу №582 від 04.03.2025 року в приміщені ХОМТЦКтаСП та додатково долучена до письмових пояснень від 15.04.2025 року, чітко містять відомості, що «дані уточнено вчасно», дата уточнення даних 03.07.2024 року, міститься відповідна відмітка.

Із означеного слідує, що пред`явлене адміністративне звинувачення у порушені ОСОБА_1 підпункту 1 пункту 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 року, що покладає обов`язок громадяни України, які перебувають на військовому обліку, протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані не відповідає дійсності та повністю спростовується на підставі вищевикладеного.

У позивача при собі також був наявний військово-обліковий документ як в паперовій формі (тимчасове посвідчення офіцера запасу), так і в електронній формі, сформований через застосунок «Резерв+», який він пред`явив працівникам відповідача, що підтверджується також його поясненнями, які позивач залишив в Протоколі від 04.03.2025 року, а тому, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Також зі змісту постанови від 18.04.2025 року вбачається, що при перевірці з ЄДРПВ встановлено, що позивач отримав повістку №2470320 від 16.02.2025 року, по якій він мав з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) 26.02.2025 року на 09 год. 00 хв.

Проте, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не надано таких доказів і в судове засідання.

Так, відповідно до пункту 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560, належним підтвердженням оповіщення військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ТЦК та СП: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Отже, законодавством визначено конкретні відмітки, які підтверджують факт оповіщення, навіть якщо таку повістку фактично не було вручено.

Натомість, ІНФОРМАЦІЯ_3 не надано належних доказів того, що ОСОБА_1 була отримана повістка, що б свідчило про належне повідомлення останнього щодо дати та часу на який необхідно прибути до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У Рішенні Конституційного суду України від 25.12.1997 № 9-зп зазначено, що частину першу статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи викладене у сукупності та відсутність в матеріалах справи неспростовних доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена приписами ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Так, відповідач жодним чином не спростував позовні вимоги, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених в оскаржуваній постанові № 3885 від 18.04.2025 року та неявки ОСОБА_1 26.02.2025 року на 09:00 до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 1 КУпАП

Отже, постанова № 3885 від 18.04.2025 року підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення, що відповідає положенням п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Також позивачу слід поновити строк на оскарження постанови № 3885 від 18.04.2025 року, оскільки він отримав її лише 13.06.2025 року.

На підставі викладеного та керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 210-1, 247, 288, КУпАП, ст.ст. 2,7, 139, 243, 286, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задоволити.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №3885 від 18.04.2025 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення № 3885 від 18.04.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності на підставі ч.3 ст.210-1 КУпАП і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн..

Справу про адміністративне правопорушення закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Суддя: