Справа № 200/7634/25
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 жовтня 2025 року Справа №200/7634/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чекменьов Г.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

03 жовтня 2025 року ОСОБА_1 через представника за довіреністю Дяченка О.В. звернулась до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2017 року по 28.02.2018 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2017 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року у сумі 12776 гривень 25 копійок із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців»;

визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 31.10.2024 року включно;

зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01.03.2018 року по 31.10.2024 року включно у загальній сумі 357 052 гривні 00 копійок відповідно до норм абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44 за кодом економічної класифікації видатків 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців».

Відповідно до статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позовна заява направлена до суду за допомогою підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Частинами 7 та 8 статті 44 КАС України встановлено, що документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Рішенням Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17 серпня 2021 року затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (далі - Положення).

Згідно з вимогами пункту 26 підрозділу 2 розділу ІІ Положення електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувача (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Пунктом 27 підрозділу 2 розділу ІІ Положення до створених в Електронному суді документів користувачі можуть додавати інші файли (зображення, відеофайли тощо).

Таким чином, вказаним Положенням прямо передбачено звернення до суду з процесуальними документами із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду.

Позовна заява, яка створена представником позивача із застосуванням вбудованого текстового редактора Електронного кабінету, не відповідає вимогам частини 5 статті 160 КАС України.

Зокрема, приписами пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.

Отже, для фізичних осіб до вимог позовної заяви, зокрема, відноситься зазначення адреси електронної пошти, відомих номери засобів зв`язку.

Наведені вимоги стороною позивача не дотримані. Позовна заява не містить адреси електронної пошти позивача чи зазначення про її відсутність. Стосовно позивача в позовній заяві зазначена адреса електронної пошти, якою користується її представник, що випливає з тексту позовної заяви. Місце проживання чи перебування позивача, в тому числі поштовий індекс, позовна заява також не містить, оскільки зазначена у позові адреса співпадає з адресою представника.

Перелічені вище вимоги процесуального закону не є ознакою надмірного формалізму у законодавстві, оскільки, незважаючи на підписання позовної заяви представником позивача, суд має забезпечити особисту обізнаність позивача з рухом справи та прийнятими судовими рішеннями, що відповідає принципу відкритості інформації щодо справи (стаття 11 КАС України), забезпеченню права на перегляд справи та оскарження судового рішення (стаття 13 КАС України), іншим правам сторін у справі, передбаченим у статтях 44 та 47 КАС України.

Крім наведеного, положеннями частини 5 статті 160 КАС України передбачено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема:

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5);

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви (пункт 8).

Відповідно до вимог статей 94, 161 КАС України до позову долучаються письмові докази, які подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Всупереч вказаним вимогам в позовній заяві, поданої через систему «Електронний суд», позивачем не зазначено, які саме докази в обґрунтування позовних вимог додані до позову, оскільки в якості єдиного додатку позов містить лише документ під назвою «Копія позовної заяви з додатками», що не дає змоги встановити назви та зміст таких додатків.

Отже, зазначення деяких з вищенаведених відомостей у додатках до позовної заяви не вказує на дотримання вказаних вимог процесуального закону, який передбачає зазначення відповідних відомостей саме в тексті позовної заяви, зокрема, сформованої в системі «Електронний суд».

Крім того, вказані відомості щодо позивача, сформовані саме в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, використовуються при формуванні інших документів судового провадження - судових повістках, виконавчих листах тощо. Тому зазначення передбачених процесуальним законом даних у сканованих чи інших додатках не забезпечує коректності формування інших документів судового провадження.

Згідно з частиною 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Стаття 233 КЗпП України (із змінами, внесеними Законом України від 01.06.2022 № 2352-IX, набрав чинності 19.07.2022) у частинах першій та другій передбачає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Предметом заявленого позову є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2017 по 31.10.2024.

За правовим висновком Верховного Суду у постанові від 21 березня 2025 року у справі №460/21394/23 не поширюється строк звернення до суду стосовно розгляду вимог, право на які виникли до 19 липня 2022 року.

Водночас, стосовно розгляду позовних вимог, право на які виникло після 19 липня 2022 року, поширюється строк звернення до суду.

Спір стосується питань проходження позивачем публічної служби.

Приписами частини 1 статті 233 КЗпП України (в редакції станом після 19 липня 2022 року та на час звернення з позовом до суду) встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Тобто, на час звернення до суду редакція статті 233 КЗпП України виокремлює випадки порушення прав працівника під час роботи (служби) та порушення прав при звільненні.

З наведених норм випливає, що факт звільнення працівника змінює характер правовідносин та строки судового захисту порушеного права.

Отже, до правовідносин стосовно виплати коштів при звільненні поширюється строк звернення до суду.

При цьому підлягає врахуванню, що відносини публічної служби за участю позивача припинились 31.10.2024.

За вказаних обставин закінчення тримісячного після звільнення строку для звернення з цим позовом припало на 31.01.2025.

Водночас, позовна заява у цій адміністративній справі направлена до суду лише 03.10.2025. Тобто, позивачем пропущений встановлений строк звернення до суду.

Відповідно до частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч наведеним вимогам до позову не додана заява про поновлення строку звернення до суду.

Частинами 1, 2 статті 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 123, 169, 248, 256 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду:

позовної заяви, створеної із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, із зазначенням фактичного місця місце проживання чи перебування позивача та поштового індексу, дійсної адреси електронної пошти позивача чи зазначення про її відсутність, назви чи змісту доданих до неї додатків, сформованих у вигляді окремих письмових чи електронних документів;

заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску.

У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання і оскарженню не підлягає.

Текст ухвали виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/) відповідно до наявних умов електропостачання та функціонування програмного забезпечення через обставини збройної агресії проти України.

Суддя Г.А. Чекменьов