Справа № 200/5905/25
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Справа№200/5905/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову позивачу у призначенні пенсії від 08.07.2025 №45;

зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачу відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з моменту звернення (30.06.2025);

зарахувати до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до постанови КМУ від 31.03.1994 № 202 періоди роботи: з 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05. 2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04. 2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021 з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 30.06.2025 позивач звернувся з заявою про призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 08.07.2025 № 45 відповідач відмовляє в призначенні пенсії через відсутність необхідного стажу пільгового стажу. У оскаржуваному рішенні відповідач вказує, що пільговий стаж позивача відсутній. Вважає, що на момент звернення з заявою про призначення пенсії, пільговий стаж позивача складав 25 років 1 місяць 20 днів. Отже, відповідачем порушено право позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу. Відповідач зауважив, що до пільгового стажу не зараховано періоди роботи, згідно з довідками № 26/534 від 25.07.2024: - період з 16.02.1996 по 19.03.1996, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати; - період роботи з 19.03.1996 по 31.12.1998, оскільки довідка не засвідчена відбитком печатки підприємства; - період з 17.05.1999 по 13.01.2000, з 13.04.2004 по 07.11.2004, з 13.04.2004 по 07.11.2004, оскільки інформація про відпустки не засвідчена печаткою підприємства ( запис зроблено після підпису директора шахти). Неякісна скан копія довідки; - період з 09.03.2005 по 13.04.2005, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати за вище вказаний період; - період з 13.04.2005 по 12.12.2005, оскільки в довідці вказано неповну підставу видачі (не зазначено накази на прийняття та перведення).

Вказує, що до матеріалів ЕПС долучено скан копію трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.2000, в якій запис про роботу з 01.12.1994 по 31.12.1998 та 17.05.1999 по 13.01.2000 внесено до дати відкриття трудової книжки (25.12.2000 рік). Періоди роботи потребують перевірки. В записах про роботу неможливо ідентифікувати дати наказів. Враховуючи зазначене, вирішено відмовити в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку (50 років), передбаченого п.п.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у зв`язку з відсутністю сканованої копії паспорту в повному обсязі.

Ухвалою суду від 11.08.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , дата народження заявника: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 .

Як встановлено судом, підтверджується матеріалами справи та не заперечується сторонами по справі, 30.06.2025 позивач звернувся засобами веб-порталу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується наявною копією заяви в матеріалах справи та самим рішенням про відмову у призначенні пенсії від 08.07.2025.

За принципом екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії було розглянуто відповідачем, що підтверджується рішенням про відмову в призначенні пенсії №45 від 08.07.2025.

Відповідачем за наслідком розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.07.2025 №45, в якому було зазначено, що результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди роботи. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, згідно з довідками № 26/534 від 25.07.2024: період з 16.02.1996 по 19.03.1996, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати; період роботи з 19.03.1996 по 31.12.1998, оскільки довідка не засвідчена відбитком печатки підприємства; період з 17.05.1999 по 13.01.2000, з 13.04.2004 по 07.11.2004, з 13.04.2004 по 07.11.2004, оскільки інформація про відпустки не засвідчена печаткою підприємства ( запис зроблено після підпису директора шахти). Неякісна скан копія довідки; період з 09.03.2005 по 13.04.2005, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати за вище вказаний період; період з 13.04.2005 по 12.12.2005, оскільки в довідці вказано неповну підставу видачі (не зазначено накази на прийняття та перведення). До матеріалів ЕПС долучено скан копію трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.2000, в якій запис про роботу з 01.12.1994 по 31.12.1998 та 17.05.1999 по 13.01.2000 внесено до дати відкриття трудової книжки (25.12.2000 рік). Періоди роботи потребують перевірки. В записах про роботу неможливо ідентифікувати дати наказів. При повторному зверненні просимо долучити якісну скан копію трудової книжки та пільгових довідок. Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком позивачу відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу та недосягненням пенсійного віку (50 років), передбаченого п.п.1 п.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та у зв`язку з відсутністю сканованої копії паспорту в повному обсязі.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно з приписами абз. 3 п. 2 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону № 1058-IV.

З оскаржуваного рішення №45 від 08.07.2025, вбачається, що підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах стала відсутність у нього на момент звернення передбаченого ч.3 ст.114 Закону № 1058-IV пільгового стажу на підземних роботах 25 років, оскільки відповідачем підтверджується наявність у нього пільгового стажу відсутній.

З наявної в матеріалах справи, копії довідки РС-право сформованої по позивачу станом на 30.06.2025, судом встановлено, що позивачу було зараховано страхового стажу 29 років 1 місяць 15днів; пільгового стажу у позивача не встановлено.

Положеннями ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абз.1 і 15-23 п.1 ч.2 цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абз.1 ст.26 цього Закону, зменшується на один рік.

Відповідно до ч.5 ст.114 Закону № 1058-IV у разі призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті проводиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цією статтею, за умови що роботи, які зараховуються, дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.

Згідно з ч.1 ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 № 2148-VІІІ внесено зміни до Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яким доповнено п.16 цих положень абзацом наступного змісту: «Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії».

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що право на пенсію незалежно від віку мають, зокрема працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується КМУ, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

18.11.2005 Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ № 383, яким затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Судом установлено, що посади, на яких працював позивач у спірні періоди, віднесені до Списків № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, що були чинними у вказані періоди роботи позивача (постанови Кабінету Міністрів України: від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 № 36 та від 24.06.2016 № 461).

31.03.1994 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» (далі - Постанова КМУ № 202).

До розділу І «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт» Постанови КМУ № 202 так само включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Порядок підтвердження стажу роботи регулюється положеннями ст.62 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Згідно з приписами ст. 62 Закону № 1788-ХІІ (які кореспондуються зі змістом ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з вимогами п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до положень пп. 2 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.

Водночас, надання уточнюючої довідки підприємства, установи, організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності необхідних записів у трудовій книжці, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 у справі № 560/1399/19.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлена наступна трудова його діяльність у межах позовних вимог та відповідно спірних періодів:

З 16.02.1996 по 31.12.1998, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 4-7) та довідкою 26/534 від 25.07.2024,

З 17.05.1999 по 13.01.2000, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 6-7)

З 05.02.2001 по 05.11.2001, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 8-9)

з 27.05.2002 по 16.08.2002, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 10-11)

з 11.11.2002 по 05.08.2003, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 12-14)

з 13.04. 2004 по 07.11.2004, гірник підземний по ремонту гірничих виробок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 14)

з 09.03.2005 по 12.04.2005, гірничий робітник по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою та наказом про атестацію від 28.04.2025, згідно якого вказана посада віднесена до категорії А зайняті повний робочий день на підземних роботах (стор. 16-17)

з 13.04.2005 по 12.12.2005, навчання практика по професії прохідник довідка, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою ОК-5 (код спецстажу ЗПЗ013А1)

з 11.12.2006 по 05.08.2021 гірничий робітник по ремонту гірничих вироботок з повним робочим днем у шахті, гірничим робітником підземним з повним робочим днем у шахті, машиністом підземних установок з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою (стор. 18-23)

з 01.09.2021 по 14.11.2022, гірничий робітник по ремонту гірничих виробіток з повним робочим днем у шахті, що підтверджується трудовою книжкою.

з 05.12.2022 по 31.05.2025, гірничий робітник по ремонту гірничих виробіток, що підтверджується трудовою книжкою та довідкою ОК -5 (код спецстажу - ЗПЗ014А1)

Крім того, мається періоди роботи позивача з 21.08.2000 по 31.10.2000 у Державному відкритому акціонерному товаристві Шахта імені Челюскінців Дочірнє підприємство ДВАТ ДХК "Донвугілля" (що підтверджується довідкою ОК-5 (код спецстажу ЗПЗ013А1)

Відповідач не зараховуючи спірний період трудової діяльності позивача з 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05. 2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04. 2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021 з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025, зазначив у своєму рішенні про відмову у призначенні пенсії: - «До пільгового стажу не зараховано періоди роботи, згідно з довідками № 26/534 від 25.07.2024: - період з 16.02.1996 по 19.03.1996, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати; - період роботи з 19.03.1996 по 31.12.1998, оскільки довідка не засвідчена відбитком печатки підприємства; період з 17.05.1999 по 13.01.2000, з 13.04.2004 по 07.11.2004, з 13.04.2004 по 07.11.2004, оскільки інформація про відпустки не засвідчена печаткою підприємства (запис зроблено після підпису директора шахти). Неякісна скан копія довідки; період з 09.03.2005 по 13.04.2005, оскільки відсутня інформація про простої та відпустки без збереження заробітної плати за вище вказаний період; період з 13.04.2005 по 12.12.2005, оскільки в довідці вказано неповну підставу видачі (не зазначено накази на прийняття та перведення). Звертаємо увагу, що до матеріалів ЕПС долучено скан копію трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.2000, в якій запис про роботу з 01.12.1994 по 31.12.1998 та 17.05.1999 по 13.01.2000 внесено до дати відкриття трудової книжки ( 25.12.2000 рік). Періоди роботи потребують перевірки. В записах про роботу неможливо ідентифікувати дати наказів.»

Суд зазначає що в на наявній в матеріалах справи довідку форми ОК-5 сформовану по позивачу, з якої судом встановлено, що позивач у спірний період 1999-2025 рр виконував роботи які відносяться за кодом підстави для обліку спецстажу ЗП3014А1 та ЗП3013А1.

Код підстави ЗПЗ013А1 з 05.11.1991 проставляється працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам;

При цьому, в індивідуальних відомостях про застраховану особу позивача відсутні відомості про спецстаж за кодом ЗПЗ014А1 - працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31.03.1994 № 202.

В даному випадку суд вже зазначав по справі, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, яка встановлює виключний пріоритет перед іншими документами для визначення стажу та в даному випадку такими доказами як, трудова книжка позивача, довідка форми ОК-5 підтверджується право позивача на зарахування до його пільгового стажу за Списком №1 та постановою КМУ №202 періоду його трудової діяльності з 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05. 2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04. 2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021 з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025.

Щодо доводу відповідача, що до матеріалів ЕПС долучено скан копію трудової книжки НОМЕР_1 від 25.12.2000, в якій запис про роботу з 01.12.1994 по 31.12.1998 та 17.05.1999 по 13.01.2000 роки внесено до дати відкриття трудової книжки ( 25.12.2000 рік).

Суд зазначає, що вказані періоди внесені за час роботи на ДВАТ ш.1-3 Новогродівська, на якому позивач працював з 01.12.1994 на різних посадах до 31.12.1998 та з 17.05.1999 по 13.01.2000. Те, що позивач працював в ті часи підтверджуються й наданими довідками. Відповідач зазначив у рішенні, періоди роботи потребують перевірки, однак не перевіривши ці періоди відмовив.

Суд зазначає, що позивач не впливає на оформлення вказаних документів, вказані дії вчиняються відповідними посадовими особами. Суд погоджується з доводом позивача, що не можна ставити в залежність виникнення прав позивача від виконання відповідними посадовими особами своїх обов`язків.

З урахуванням вищенаведеного позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до його пільгового стажу на підземних роботах за Списком №1 та постановою КМУ №202 період роботи з 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05.2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04. 2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021 з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025 підлягають задоволенню.

Окремо суд вважає за необхідним зауважити, що приписами ч.5 ст.114 Закону № 1058-IV визначено, що при визначенні права на призначення пенсій на пільгових умовах відповідно до частин другої і третьої цієї статті передбачена можливість взаємного зарахування періодів роботи як за Списком робіт і професій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 № 202 так і періодів роботи, передбаченої у відповідних розділах списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Даний висновок зазначений в постанові Верховного Суду по справі №200/1009/24 від 18.11.2024.

Щодо відсутності необхідної для відповідача інформації про простої та відпустки без збереження заробітної плати; довідка не засвідчена відбитком печатки підприємства; інформація про відпустки не засвідчена печаткою підприємства, неякісна скан копія довідки, тощо, суд зазначає наступне.

Згідно зі ст. 101 Закону № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень мають ґрунтуватися на оцінці всіх фактичних обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення питання в межах дискреційних повноважень такого суб`єкта. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати, як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а за конкретними обставинами.

Підсумовуючи все вищенаведене та встановлене при розгляді справи, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Судом під час розгляду даної справи було встановлено, що відповідачем при розгляді заяви позивача про призначення пенсії позивачу протиправно не було зараховано до його пільгового стажу за Списком №1 та постанови КМУ №202 період його трудової діяльності.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

З матеріалів адміністративної справи суд встановив, що відповідачем дій направлених на перевірку відомостей про спірний період, зокрема витребування у роботодавця відповідних відомостей про тривалість робочого дня позивача, за допомогою засобів телефонного та електронного зв`язку, зазначених у відповідних реєстрах, не здійснено.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідач мав врахувати спірні періоди пільгової роботи згідно Індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу від 08.07.2025 №45, прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже підлягає скасуванню.

З огляду на визнання протиправним та скасування спірного рішення, належним способом захисту порушеного права на отримання обґрунтованого та вмотивованого рішення за його заяви є зобов`язання відповідача повторно розглянути дану заяву та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням висновків суду.

Такий висновок щодо способу захисту узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 22.12.2020 по справі №461/4544/18 та Великої Палати Верховного Суду у постанові від 06.11.2019 по справі №509/1350/17.

Варто зауважити, що виконуючи обов`язок держави щодо забезпечення реалізації права особи на соціальний захист, територіальний пенсійний орган в межах наданих йому повноважень та відповідно до пенсійного законодавства повинен сприяти такій особі у реалізації права на призначення їй пенсії, зокрема, шляхом перевірки правильності оформлення заяви, відповідності викладених у ній відомостей, змісту і належності оформлення, а у випадку їх невідповідності, роз`яснювати такій особі її права, а також надавати строк для усунення вказаних недоліків.

При вирішенні даного спору суд бере до уваги, що відповідно до п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема, повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів.

Наведені положення свідчать про те, що неналежне оформлення документів чи їх неповнота або неналежнимй спосіб подання документів не є безумовною підставою для відмови у призначенні (перерахунку) пенсії.

З наявністю обставин, які свідчать про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів або свідчать про недоліки подання документів у органу пенсійного фонду виникає обов`язок повідомити особу, яка звернулась, про необхідність усунути певні недоліки при зверненні у визначений цим Порядком строк.

На думку суду, у даному випадку, на виконання вимог п.1.8, 4.2 Порядку №22-1, у пенсійного органу виник обов`язок щодо надіслання позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових документів, зокрема, які б підтверджували перебування позивача повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці.

Суд наголошує, що лише використання органом пенсійного фонду усіх процедур, які застосовуються при вирішенні питання про призначення (перерахунок) пенсії та не виконання заявником установлених вимог, може свідчити про обґрунтованість та правомірність рішення територіального органу пенсійного фонду.

З огляду на те, що відповідач не повідомляв позивача про неповноту документів, які були подані разом із заявою про призначення пенсії, строк на усунення цих недоліків не надавав, тому суд приходить до висновку про передчасність відмови відповідача у призначенні пенсії позивачу.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У п.145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005 (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні ст.13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відповідно до приписів ч.2 ст.9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, призначення пенсії, її перерахунок, тощо є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №45 від 08.07.2025 про відмову в призначенні пенсії позивачу, та як похідна вимога, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 30.06.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» період роботи за: 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05.2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04.2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021, з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025, з урахуванням висновків суду по цій справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією, позивач за подання адміністративного позову сплатив 968,96 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у розмірі 968,96 грн.

Керуючись ст. 2,5-10,72-90,139,242-246,205,250,255,257-263,295,297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, Україна, Харківська обл., місто Харків, Майдан Свободи, Держпром, інше, 2 ПОВЕРХ, Код ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №45 від 08.07.2025 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.06.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням при повторному розгляді вказаної заяви до його пільгового стажу за Списком №1 та постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» період роботи за: 16.02.1996 по 31.12.1998, з 21.08.2000 по 31.10.2000, з 05.02.2001 по 05.11.2001, з 27.05.2002 по 16.08.2002, з 11.11.2002 по 05.08.2003, з 13.04.2004 по 07.11.2004, з 09.03.2005 по 12.04.2005, з 13.04.2005 по 12.12.2005, з 11.12.2006 по 05.08.2021, з 01.09.2021 по 14.11.2022, з 05.12.2022 по 31.05.2025, з урахуванням висновків суду по цій справі.

В інший частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 15.10. 2025.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова