Справа № 461/8069/25
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/8069/25
Провадження №2-а/461/213/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Чубей К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ткачук Тарас Анатолійович, звернувся до суду з позовною заявою до Львівської митниці, у якій просить змінити захід стягнення, застосований до правопорушника, у межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу у сумі 580 972,86 гривень на штраф у сумі 207 278,63 гривень у справі про порушення митних правил №1209/UA209000/2025 від 23.09.2025 відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою Львівської митниці від 23.09.2025 у справі про порушення митних правил №1209/UA209000/2025 його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості товарів, що складає 580 972,63 грн. Зокрема зазначив, що згідно висновку СЛЕД Держмитслужби №-0713 від 28.08.2025 вартість переміщуваних товарів становить 1 936 576,20 грн. Позивач повідомив, що він не погоджується із такою вартістю предметів порушення митних правил та вважає, що висновок є необ`єктивним з огляду на те, що ціни на зазначених сайтах наведено уже з урахуванням податків сплачених імпортерами при ввезенні товарів на митну територію України (у тому числі мито та ПДВ - 20%). Фактично експертом митного органу було проведено маркетингове дослідження та порівняльний аналіз цін, у той час як даний товар було придбано у Великій Британії та такий не є новим, а 2022 року виробництва, що також вплинуло на його ціну. Окрім того, позивач повідомив, що вартість переміщуваних товарів становить 690 928,75 грн., що підтверджується інвойсом № 18573576 від 13.08.2025. Відтак, штраф у розмірі 30 відсотків вартості товару має становити 207 278,63 грн. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 03.10.2025 відкрито провадження, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання.

07.10.2025 представник відповідача Сліпенко С.В. через Електронний суд подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що ОСОБА_1 вчинив дії щодо недекларування товарів (крім валютних цінностей та товарів, що підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України), та які переміщуються громадянами. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України. Згідно висновку експертизи від 28.08.2025 №-0713 СЛЕД Держмитслужби встановлено, що загальна вартість тимчасово вилучених товарів у справі про порушення митних правил № 1209/UA20900/2025 становить 1 936 576,20 грн. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, на суму 580 972,86 гривень, а товар вирішено повернути ОСОБА_1 . Представник відповідача зазначив, що копія інвойсу № 18573576 від 13.08.2025 не може бути належними доказом на підтвердження вартості товару, оскільки відсутній фіскальний чек, що є документом суворої звітності та засвідчує реальну оплату товару, а також враховуючи той факт, що такий не подавався митному органу для митного оформлення цих товарів у день проходження митного контролю ОСОБА_2 стверджує, що Львівською митницею правомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

08.10.2025 представник позивача через Електронний суд подав відповідь на відзив, в якому зазначив, що Львівська митниця зробила висновок, що ринкова вартість акустичної системи торгової марки «BOWERS & WILKINS», з маркуванням «803 D4», становить 1 075 875,67 грн. за одиницю товару. Однак, вказане твердження не відповідає дійсності навіть з огляду на ті джерела, які використовує відповідач у вищевказаному висновку. Так, Львівська митниця посилається на інформацію, отриману з мережі Інтернет та наводить сторінки з сайту: https://musicrnag.com.ua/bowers-wilkins-803-d4, де комплект з двох акустичних колонок вартує 1 075 872 грн.; https://acousticbuy.com.ua/product/bowers-wilkins-803-d4-gloss, де комплект з двох акустичних колонок вартує 1 075 883 грн. Відтак ціна, яку зазначив відповідач у вказаному висновку не відповідає дійсності. Щодо твердження відповідача про те, що копія інвойсу не може бути прийнята до уваги при прийнятті рішення в справі, зазначає, що сама форма доданого інвойсу не передбачає зазначення імені та прізвища покупця, тому жодна особа в інвойсі від 13.08.2025 № 18573576 не вказувалася.

Сторони про судовий розгляд повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Судом встановлено, що 18.08.2025, близько 17:50 год., в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну», заїхав транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ Спрінтер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким в якості пасажира прямував ОСОБА_1 , обравши для слідування смугу спрощеного митного контролю позначену символами «зелений коридор», чим заявив про відсутність в нього будь-яких товарів, які підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або які належать до категорії товарів, на переміщення яких через митний кордон України встановлені заборони чи обмеження.

В ході проведення візуального огляду вищевказаного транспортного засобу виникла підозра, що в ньому наявні предмети або товари, в обсягах, що перевищують неоподатковувану норму переміщення через митний кордон України, на підставі чого було прийнято рішення про проведення митного огляду.

Під час проведення поглибленого огляду у багажному відділенні автомобіля, без ознак приховування, були виявлені товари, які відповідно до ст. 374 МК України перевищували неоподатковану норму переміщення через митний кордон України, а саме: акустична система торгівельної марки «BOWERS&WILKINS», з маркуванням «803D4», в кількості 2 колонки.

Тобто, позивач не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України. Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

23.09.2025 постановою заступника начальника Львівської митниці Хомутянського В.В. у справі про порушення митних правил № 1209/UA20900/2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 471 МК України та накладено стягнення у виді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, що становить 580 972,86 грн. /а.с.8-12/.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Частиною 1 ст. 458 МК України визначено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 9, ст. 10 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Такі ж норми містяться в ст. 280 КУпАП.

Із змісту ст. 251 КУпАП, ст. 495 МК України вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 531 МК України встановлено, що підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; 4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; 5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; 6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку, зокрема, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення (порушення митних правил) та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними і допустимими доказами, а також об`єктивного та повного встановлення усіх фактичних обставин справи, які мають суттєве значення для правильного прийняття рішення.

Частиною 4 ст. 374 МК України визначено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів.

В ст. 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України, з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Нормами ст. 266 МК України визначено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, застановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення.

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Частиною 2 ст. 471 МК України передбачено відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечує факт вчинення ним порушення порядку проходження митного контрою, однак останній не погоджується із вартістю тимчасово вилучених предметів у справі про порушення митних правил № 1209/UA20900/2025, визначеною митним органом, та в свою чергу не погоджується із розміром штрафу.

З постанови в справі про порушення митних правил № 1209/UA20900/2025 вбачається, що відповідно до висновку СЛЕД Держмитслужби №-0713 від 28.08.2025 загальна вартість товару становить 1 936 576,20 грн.

Відповідно до частини другої статті 357 МК України дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Згідно з частинами першою, другою статті 515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Відповідно до пункту 3 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби №18 від 23.10.2019, у редакції наказу від 12.11.2019 №29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, визначено вказаним Положенням, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ ( далі - Закон № 2658-ІІІ).

Як вбачається зі списку використаних джерел цінової інформації, зазначеної у висновку СЛЕД Держмитслужби №-0713 від 28.08.2025, митним органом бралась інформація з таких ресурсів: https://mirakustiki.ua/ua/; https://musicmag.com.ua/; https://acousticbuy.com.ua/.

Суд погоджується з доводами позивача про необ`єктивність вказаного висновку, які не були спростовані у ході розгляду справи відповідачем, з огляду на те, що ціни на зазначених сайтах наведено уже з урахуванням податків сплачених імпортерами при ввезенні товарів на митну територію України (у тому числі мито та ПДВ - 20%). Фактично експертом митного органу було проведено маркетингове дослідження та порівняльний аналіз ціни на території України у інтернет магазинах, у той час як згідно з поясненнями ОСОБА_3 , зазначений товар він придбав у Великій Британії та такий не є новим, а 2022 року виробництва.

Окрім того, суд зазначає, що на вищезазначених інтернет сайтах вартість акустичної системи торгової марки «BOWERS & WILKINS», з маркуванням «803 D4», вказана за комплект з двох акустичних колонок.

Відповідно до приписів частини п`ятої статті 515 МК України висновок експерта не є обов`язковим для посадової особи органу доходів і зборів, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил.

У такому випадку митна вартість ввезеного товару може бути підтверджена відповідно до положень статті 53 МК України, зокрема, за наявності - іншими платіжними та/або бухгалтерськими документами, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.

На підтвердження вартості товарів предметів порушення митних правил, представником позивача долучено до матеріалів справи інвойс № 18573576 від 13.08.2025, відповідно до якого загальна вартість товару, який перевозив ОСОБА_1 , становить 12 500 фунтів стерлінгів, що еквівалентно 690 928,75 гривень.

Долучений представником позивача до матеріалів справи інвойс стосується обставин придбання позивачем товару наведеного у протоколі про порушення митних правил, тобто містить інформацію щодо предмета доказування та є належним та допустимим доказом.

Разом з тим, такий не був врахований митним органом при винесенні постанови № 1209/UA20900/2025 від 23.09.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини третьої статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на такі законодавчі приписи, судом у межах своїх повноважень встановлено підстави для зміни застосованого щодо ОСОБА_1 стягнення в сторону пом`якшення з урахуванням вартості товару згідно інвойсу № 18573576 від 13.08.2025.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № X7KA-A18C-HC9P-5926 від 02.10.2025.

З урахуванням зазначених процесуальних норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці.

Керуючись ст.ст.9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до Львівської митниці про зміну постанови задоволити.

У постанові Львівської митниці у справі про порушення митних правил №1209/UA209000/2025 від 23.09.2025 відносно ОСОБА_1 змінити захід стягнення, застосований до правопорушника, у межах, передбачених ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України, зі штрафу у сумі 580 972,86 гривень на штраф у сумі 207 278,63 гривень.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Львівської митниці на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Львівська митниця, , адреса: 79000, м. Львів, вул. Костюшка, 1, електронна адреса: .

Суддя Зубачик Н.Б.