Справа № 362/4651/25
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №362/4651/25
Провадження 2-а/362/48/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" жовтня 2025 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Тельнової О.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій праціників поліції протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

24.06.2025 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою з вимогою визнати дії посадової особи протиправними, поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському р-н УПП у Київській обл., ДПП капрала поліції Пустовіта С.М., щодо зупинки її транспортного засобу. Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5003088, винесену поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському р-н УПП у Київській обл., ДПП капралом поліції Пустовітом С.М., 17.06.2025 року відносно неї, за ч.1 ст. 126 КУпАП, як таку, що була прийнята на підставі незаконної зупинки транспортного засобу. У зв`язку з цим, закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 . Стягнути з Білоцерківського районного управління поліції ГУ НП Київської області на користь ОСОБА_1 , судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 17.06.2025 року поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському р-н УПП у Київській обл., ДПП капралом поліції Пустовітом С.М. винесено постанову відносно позивача про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5003088 за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Як зазначено в постанові, 17.06.2025 рок о 21:49 позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 11193, д.н.з. НОМЕР_1 , порушила п.2.4 та 2.1 г «Відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Із вказаною постановою позивач не погоджується, вважає її незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, з огляду на те, що 17.06.2025 року о 21:25 позивач, керуючи автомобілем ВАЗ 11193, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить іншій особі, рухалась по трасі Київ-Одеса, зі швидкістю 70 км/год, в крайній правій смузі, не порушуючи ПДР та була зупинена працівниками поліції, які почали вимагати показати посвідчення водія, технічний паспорт на автомобіль та страховий поліс, вказавши, що причина зупинки полягає у відсутності інформації про поліс у системі МТСБУ. Водночас, жодного порушення ПДР позивачем вчинено не було, ДТП не траплялось, ознак несправності автомобіля чи водія у стані сп`яніння, не фіксувалось. Враховуючи, що поліцейським належним чином не зафіксовано факту порушення особою ПДР, вимоги посадової особи щодо пред`явлення водієм документів, в тому числі страхового полісу, є неправомірними. Одночасно позивач зазначає, що дійсно не змогла пред`явити чинний поліс автоцивілки, оскільки на момент зупинки поліс не був оформлений.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 14).

01.07.2025 року на виконання ухвали суду від 26.06.2025 року Єфіменко-Струк Л.С. подала нову редакцію позовної заяви.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 01.07.2025 року, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Зобов`язано Білоцерківський відділ поліції Білоцерківського району Київської області подати до суду належним чином засвідчену копію постанови серії ЕНА № 5003088 від 17.06.2025 року, а також усіх документів (відомостей), на підставі яких винесена зазначена постанова, записи відеореєстраторів (портативних відеореєстраторів), на яких зафіксовано виявлення правопорушення та розгляд справи про адміністративне правопорушення (а.с. 23).

11.07.2025 року через «Електронний суд» відповідач подав відзив на позовну заяву, у задоволенні позову просить відмовити з підстав необгрунтованості, безпідставності позовних вимог. Зазначає, що при здійсненні контролю за дотриманням ПДР його учасниками, було виявлено транспортний засіб «ВАЗ 11193» д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала позивач, та при перевірці якого, згідно Єдиної централізованої бази даних МТСБУ було виявлено відсутність полісу обов`язкового страхування на автомобіль. О 21:25 поліцейськими було зупинено транспортний засіб «ВАЗ 11193» д.н.з. НОМЕР_1 та повідомлено позивача, що водій зобов`язаний мати поліс та на вимогу поліцейського, пред`явити для перевірки. У подальшому, позивач повідомила про відмову надавати будь-які документи, посилаючись на те, що причина зупинки автомобіля є незаконною. Лише о 21:47 позивач надала працівникам поліції посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, при цьому, поводила себе зухвало та демонструвала зневажливе ставлення. О 21:51 відповідачем було оголошено про початок розгляду справи та ознайомлено водія з його правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Під час розгляду справи позивач не бажала користуватись своїми правами. О 21:56 розгляд справи було завершено та винесено оскаржувану постанову. Відповідач зазначає, що перевірка наяності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції під час здійснення регулювання дорожнього руху, при здійсненні контролю за дотриманням ПДР учасниками руху. Відповідно до п. 2.4 ПДР водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР. Не пред`явлення для перевірки вказаних документів є самостійним складом адміністративного правопорушення. Відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначений чинним законодавством, постанова винесена з дотриманням вимог, встановлених КУпАП (а.с. 30-37).

Відповідно до ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина 5 статті 250 КАС України).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши всі наявні у справі докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Частиною 2 ст. 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ч. 1 -5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що 17.06.2025 о 21:55 поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону ППП в м. Біла Церква та Білоцерківському р-н УПП у Київській обл., ДПП капралом поліції Пустовітом С.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5003088 за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У постанові зазначено, що 17.06.2025 о 21:49:28 на трасі АД М05 Київ-Одеса 42 км, ОСОБА_2 керувала транспортним засобом ВАЗ 11193 без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та не пред`явила на вимогу поліцейського, чим порушено п. 2.4 а, п. 2.1 г ПДР України відсутність у водія полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносно ОСОБА_2 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_2 , після реєстрації шлюбу від 18..08.2018 ОСОБА_2 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с 9).

Відповідно до записів відеореєстраторів, що були надані відповідачем на вимогу ухвали суду від 01.07.2025 року, вбачається, що на вимогу поліцейських пред`явити для перевірки чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач даний документ не надала, вимогу поліцейських виконано не було.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Закон України «Про Національну поліцію», визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Так, згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вимогами п. 2.1 «ґ» ПДР України передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат Зелена картка (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування Зелена картка.

Пункт 2.4. а ПДР України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується з обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, відповідно до якої, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 17.06.2025 о 21:49:28 ОСОБА_2 керувала транспортним засобом ВАЗ 11193 та на вимогу працівника поліції не пред`явила чинний страховий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено п. 2.4 а, п. 2.1 г ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач стверджує, що керуючи транспортним засобом правила дорожнього руху не порушувала. Враховуючи, що поліцейським не було надано доказів порушення Правил дорожнього руху, останній не мав права вимагати пред`явлення документів для перевірки.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

На підтвердження наведених обставин, відповідачем до суду було надано відеозапис реєстратора закріплені на форменому одязі патрульних, зі змісту якого вбачається, що позивач відмовився пред`явити поліс (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення її до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 69 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що скаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5003088 від 17.06.2025 року складена з огляду на відсутність у позивача полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, цей факт не заперечувався позивачем та підтверджується матеріалами справи і встановлено відеозаписом реєстратора закріпленим на форменому одязі патрульного.

Верховний Суд у справі №127/19283/17 від 25.09.2019 року зазначив про право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, що кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Натомість, Позивач, заперечуючи проти висновку поліцейського про ненадання на вимогу полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не довела обставин, на які посилається, на противагу чому, зміст відеозаписів з портативного реєстратора вказує на протилежне. Зокрема, на записах не міститься жодного зазначення позивачем про наявність такого документа на момент зупинки поліцейськими та готовність його надати.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

За викладених обставин суд констатує наявність у даному випадку складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, правомірність притягнення позивача до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою та, відповідно, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

У силу статті 139 КАС України судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись Конституцією України, статтями 7, 9, 122, 251, 280 КУпАП, статтями 2, 6, 139, 244-246, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні адміністративноо позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання дій праціників поліції протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса: 03048, м. Київ, вул. Ернста, 3.

Текст рішення складено 20.10.2025 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко