Справа № 447/3160/25
Суддя: Павлів В. Р.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/447/43/25
Справа №447/3160/25

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

21.10.2025 року Миколаївський районний суд Львівської області у складі: судді Павліва В.Р., з участю секретаря судового засідання Янкевич М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

07.10.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся в Миколаївський районний суд Львівської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що 03.10.2025 інспектором відділення поліції №1 (м. Мостиська) Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Пелехом Володимиром Івановичем (поліцейський) винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №5857113, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.. Згідно постанови ОСОБА_1 порушив п.15.9.г ПДР: заборона зупинки на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі. Позивач вважає постанову незаконною, винесеною без повного, об`єктивного з`ясування усіх обставин справи. На підставі наведеного просить таку постанову скасувати. Крім цього, позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у справі, а саме, витрати на професійну правничу допомогу.

Ухвалою суду від 07.10.2025 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі.

На виконання вимог ст. 269 КАС України суд скерував відповідачу копію ухвали про відкриття провадження у справі, згідно з якою визначив строк подачі відзиву на позовну заяву, та копію позовної заяви з доданими до неї документами в електронний кабінет ГУНП у Львівській області.

Відповідач отримав електронне відправлення з вищевказаним вмістом 07.10.2025, яке було доставлено в його електронний кабінет, що стверджується відповідною довідкою.

У визначений судом строк відповідач відзиву не подав.

21.10.2025 представник позивача адвокат Ратич Т.М. надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав та просив такий задоволити.

Належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно постанови серії ЕНА №5857113 від 03.10.2025, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку транспортного засобу ближче 10м від пішохідного переходу, чим порушив п.15.9.г. ПДР. Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. На водія накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Суд звертає увагу на те, що представник відповідача у судове засідання не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, не надав жодного належного чи допустимого доказу вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 лютого 2020 року у справі №204/8036/16-а (2а/204/27/17).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки жодні докази вини позивача в матеріалах справи відсутні. Відповідач викликався в судове засідання для надання пояснень, або надання будь-яких додаткових доказів, однак такий не з`явився, відзиву не надав.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що відповідачем не надано суду доказів, які б у встановленому законом порядку підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та відповідно наявність складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає, що постанову про накладення адміністативного стягнення слід скасувати.

Щодо стягнення із відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Представником позивача до матеріалів справи долучено договір про надання правничої допомоги від 06.10.2025, відповідно до якого, загальна вартість послуг адвоката за цим договором становить 4000 грн., також долучено копію ордеру серії ВС №1400600. Жодного іншого доказу на підтвердження зазначеної суми не долучено.

Тому, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позову у цій частині.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 132, 241-243, 246, 268, 269, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №5857113, винесену 03.10.2025 інспектором відділення поліції №1 (м. Мостиська) Яворівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції Пелехом Володимиром Івановичем, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, юридична адреса: пл. Ген. Григоренка, 3, м. Львів, 79007.

Повний текст рішення складено 21.10.2025.

Суддя Павлів В. Р.