Справа № 360/1986/25
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі

20 жовтня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/1986/25
Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., перевіривши матеріали адміністративного позову адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Служби безпеки України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 до Служби безпеки України, в якому позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність начальника ДВКР СБУ щодо непродовження строку перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника ДВКР у період з 23.08.2025 по 10.01.2026;

- зобов`язати начальника ДВКР СБУ продовжити строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника ДВКР СБУ з 23.08.2025 по 10.01.2026;

- визнати протиправною бездіяльність начальника ДВКР СБУ щодо невжиття заходів, необхідних для призначення ОСОБА_1 на посаду, у відповідності до положень п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007, та п. 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Голови Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772;

- зобов`язати начальника ДВКР СБУ вжити заходи, необхідні для призначення ОСОБА_1 на посаду, у відповідності до положень п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України», затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262/2007, та п. 4.10 Інструкції про організацію виконання Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженої наказом Голови Служби безпеки України від 14.10.2008 № 772;

- визнати протиправною бездіяльність Служби безпеки України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за вересень та жовтень 2025 року;

- зобов`язати Службу безпеки України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за вересень та жовтень 2025 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 з 14 липня 1999 року по теперішній час проходить службу в органах Служби безпеки України за контрактом, з 26.06.2004 на посадах осіб офіцерського складу.

З березня 2021 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника 5 відділу (з місцем дислокації у АДРЕСА_1 ) 5 управління ДВКР СБУ.

Наказом Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ос/дск начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ ОСОБА_1 зараховано у розпорядження начальника ДВКР СБУ та звільнено з посади начальника 5 відділу (з місцем дислокації у м. Сєвєродонецьк) 5 управління ДВКР СБУ за пп. «б» п. 48 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБУ, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262 на період з 06 грудня 2024 року по 05 березня 2025 року.

Наказом начальника ДВКР СБУ № 30-ОС/дск від 03.02.2025 на ОСОБА_1 , зарахованого у розпорядження начальника ДВКР СБУ за посадою начальника відділу, було покладено тимчасове виконання обов`язків старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Департаменту військової Служби безпеки України з 24 січня 2025 року до 23 липня 2025 року включно згідно з пунктом 43 Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262.

Не погодившись із зазначеним наказом ОСОБА_1 оскаржив його до Луганського окружного адміністративного суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 року у справі № 360/238/25, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2025, позов задоволено частково. Суд визнав протиправним та скасував наказ начальника Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск в частині визначеного терміну закінчення покладення на ОСОБА_1 тимчасового виконання обов`язків старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України. Зазначене рішення набрало законної сили 04 вересня 2025 року.

Судом встановлено, що незважаючи на визначений у наказі Голови СБ України від 06 грудня 2024 року № 1661-ос/дск граничний термін перебування позивача у розпорядженні начальника ДВКР СБ України - до 05 березня 2025 року включно, наказом від 03 лютого 2025 року № 30-ОС/дск на позивача покладено тимчасове виконання обов`язків до 23 липня 2025 року, тобто з перевищенням граничного терміну перебування розпорядженні, що є порушенням пункту 48 Положення № 1262. При цьому суд також зазначив, що незважаючи на необхідність виключення часу перебування позивача у частині щорічної основної відпустки з 10 по 26 лютого 2025 року із загальної тривалості періоду його перебування у розпорядження начальника ДВКР СБ України, все одно термін покладення на позивача тимчасового виконання обов`язків перевищує граничний термін його перебування у розпорядженні.

Таким чином, строк перебування ОСОБА_1 у розпорядженні з урахуванням строку його перебування у частині щорічної відпустки сплив 22 березня 2025 року. При цьому в період з 06 березня 2025 року по момент ухвалення 04.09.2025 постанови Першим апеляційним адміністративним судом рішень про продовження часу перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника ДВКР СБ України після 06 березня 2025 року не приймалось. Також з 06.03.2025 по теперішній час не приймалось жодних рішень щодо призначення ОСОБА_1 на посаду, як того вимагають норми Положення про проходження військової служби військовослужбовцями Служби безпеки України, затвердженого Указом Президента України від 27.12.2007 № 1262.

Лише наказом начальника ДВКР СБУ № 310 від 12.09.2025 було продовжено строк перебування у розпорядженні до 22.08.2025, який був виданий після прийняття постанови Першим апеляційним адміністративним судом 04.09.2025 про визнання протиправним наказу № 30-ос/дск від 03.02.2025 в частині строків тимчасового покладання обов`язків, та через півтора місяця після завершення строку покладання на ОСОБА_1 тимчасових обов`язків старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 7 відділу (з дислокацією у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області) 5 управління (з дислокацією у м. Дніпро) Департаменту військової контррозвідки Служби безпеки України.

Також начальником ДВКР було внесено до наказу № 30-ос/дск від 03.02.2025 зміни щодо строку перебування у розпорядженні начальника ДВКР СБУ до 05.03.2025 та виконання ОСОБА_1 тимчасових обов`язків старшого оперуповноваженого з ОВС 7 відділу 5 управління з 06.03.2025 по 23.07.2025 без призначення виплат.

В той же час, ОСОБА_1 продовжує нести службу і в теперішній час виконувати визначені йому посадові обов`язки згідно розпорядження начальника ДВКР СБУ № 2110 від 20.12.2024 про затвердження посадової інструкції полковника ОСОБА_1 , розпорядження начальника ДВКР СБУ № 839дск від 18.04.2025 про відрядження до СіЗ ДВКР СБУ УВ Курськ (посвідчення про відрядження № НОМЕР_1 ) та бойових розпоряджень начальника ДВКР СБУ від 31.07.2025 № 490т та від 31.08.2025 № 509т.

Крім того, з 11.09.2025 ОСОБА_1 було продовжене відрядження у Сумську область у складі СіЗ ДВКР СБУ УВ Курськ до 10.01.2026. Але строк перебування у розпорядженні начальника ДВКР СБУ не було продовжено у встановленому порядку. При цьому, ОСОБА_1 , не зважаючи на те, що він продовжує виконувати обов`язки військової служби на підставі вищезазначених розпоряджень начальника ДВКР СБУ, перестали нараховувати та виплачувати грошове забезпечення. Так, 10 вересня 2025 року в день виплати грошового забезпечення йому не було здійснене перерахування грошового забезпечення без будь-яких на те пояснень та наказів.

Позивач вважає наведені обставини бездіяльності відповідача протиправними.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Крім того, у позові заявлено клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а також про витребування доказів у справі.

Відповідно до частини другої статті 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зазначена позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України, підстав для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження в адміністративній справі суд не вбачає, у зв`язку з чим вважає за необхідне відкрити провадження у справі.

Щодо клопотання позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, суд зазначає таке.

Частинами першою, другою статті 12 КАС України визначено, що адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання» корупції суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме: посадові та службові особи органів прокуратури, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України, Бюро економічної безпеки України, Рахункової палати, дипломатичної служби, державної лісової охорони, державної охорони природно-заповідного фонду, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

Відповідно до положень статті 51-1 та примітки до статті 51-3 Закону України «Про запобігання корупції» під службовими особами, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, в цій статті розуміються, зокрема, посадові та службові особи органів Служби безпеки України. Позивач перебував на посаді начальника 5 відділу 5 управління ДВКРСБУ.

Отже, беручи до уваги, що посадові та службові особи органів Служби безпеки України відносяться до службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, ця справа не відноситься до малозначних.

Проте, ця обставина автоматично не наділяє цю справу ознаками справи, що має виняткову складність і вимагає її розгляду із застосуванням особливостей загального позовного провадження.

Частиною четвертою статті 257 КАС України визначено, які справи підлягають обов`язковому розгляду в порядку загального позовного провадження.

Частина 2 статті 257 КАС України визначає, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При цьому, згідно з частиною третьою статті 257 КАС України, при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що крім малозначних справ у порядку спрощеного провадження може бути розглянута будь-яка інша справа, за винятком справ, які обов`язково мають бути розглянуті в порядку загального позовного провадження (їх визначено частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України).

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена в постанові Верховного Суду від 03.03.2021 у справі № 340/1916/20 та ухвалі Верховного Суду від 01.06.2023 у справі № 140/5478/22.

Частиною четвертою статті 12 та частиною четвертою статті 257 КАС України передбачено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Спір, що виник між сторонами у даній справі не входить до вищевказаного переліку справ, що розглядаються виключно в загальному позовному провадженні.

Відтак, суд не вбачає підстав для розгляду даної справи за правилами загального позовного провадження та проведення підготовчого засідання у справі.

Крім того суд зазначає, що на теперішній час в країні триває воєнний стан, мають місце ракетні обстріли в багатьох містах, в тому числі в м. Дніпро, зазнають руйнування енергетичні об`єкти, тобто існує реальна загроза життю та здоров`ю учасників процесу, в тому числі й працівників суду, які мають перебувати в адміністративній будівлі для забезпечення умов фіксації судового процесу. Крім того, Державною судовою адміністрацією України всім судам доведено до відома про необхідність економії ресурсів, які виділені для забезпечення роботи судів, а також вжиття необхідних заходів для збереження робочої техніки. Із зазначених підстав суди змушені виважено ставитися до необхідності здійснення відповідних процесуальних дій в межах розгляду конкретної справи.

Отже, необхідність у здійсненні тієї чи іншої процесуальної дії має бути обґрунтована сторонами з урахуванням зазначених обставин, а також того факту, що суд на даний час працює в дистанційному режимі, тому має об`єктивну можливість із збереженням ресурсів та без загрози для життя та здоров`я учасників процесу розгляд справи здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною першою статті 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до частини шостої статті 262 КАС України суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки дана справа не відноситься до категорій справ, зазначених у частині 4 статті 257 КАС України, враховуючи ступінь складності справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Суд звертає увагу, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, ані позивач, ані відповідач, не позбавлені можливості висловлювати свої доводи та заперечення стосовно спірних правовідносин шляхом подання заяв по суті позовних вимог, а також доказів, що надаються на їх підтвердження.

Також слід вказати, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, не позбавляє учасників справи можливості участі у справі, жодним чином не створює будь-яких процесуальних чи практичних перешкод особі в доступі до правосуддя.

За вказаною формою адміністративного судочинства, суд не позбавлений можливості з`ясувати всі фактичні обставини справи та не обмежений у праві вживати визначених законом заходів, необхідних для з`ясування таких обставин.

Окрім цього, представником позивача заявлено в позовній заяві клопотання щодо витребування додаткових доказів по справі.

Частинами першою, другою статті 79 КАС України закріплено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Відповідно до частини четвертої статті 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї (частина перша статті 80 КАС України).

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (частина третя статті 80 КАС України).

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду (частина шоста статті 80 КАС України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 80 КАС України у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Частина четверта статті 9 КАС України закріплює, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

З метою виконання обов`язку, покладеного на суд частиною четвертою статті 9 КАС України, щодо офіційного з`ясування всіх обставин у справі, суд дійшов висновку про необхідність витребування у відповідача письмових доказів, на підставі яких суд має встановити наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують позовні вимоги, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Щодо клопотання представника позивача про витребування доказів, суд зазначає, що деякі документи, які представник позивача просить витребувати, не стосуються предмету спору, тому вказане клопотання підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 80, 160, 161, 171, 241, 243, 248, 257-262 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у справі за позовом адвоката Дашка Юрія Івановича в інтересах ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Служби безпеки України (м. Київ, вул. Володимирська, буд. 33) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Витребувати у Служби безпеки України належним чином засвідчені копії:

- контракту про проходження ОСОБА_1 служби у Службі безпеки України від 17.04.2019;

- наказу Голови Служби безпеки України від 06.12.2024 № 1661-ос/дск (витягу з нього, що стосується позивача);

- наказу начальника ДВКР СБУ № 310 від 12.09.2025 щодо продовження строку перебування у розпорядженні начальника ДВКР (витягу з нього, що стосується позивача) та інших наказів про продовження строків перебування ОСОБА_1 у розпорядженні начальника ДВКР СБУ (витяги з них, що стосуються позивача);

- наказу начальника ДВКР СБУ № 30 ОС/дск від 03.02.2025 (витягу з нього, що стосується позивача);

- наказу начальника ДВКР СБУ щодо внесення змін до наказу начальника ДВКР СБУ № 30-ОС/дск від 03.02.2025 (витягу з нього, що стосується позивача);

- Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України, затвердженої наказом Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/дск, а також:

- довідку про проходження військової служби ОСОБА_1 у Службі безпеки України;

- довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 та його складові на момент зарахування його у розпорядження начальника ДВКР згідно з наказом Голови СБУ від 06.12.2024 № 1661-ос/дск;

- довідку про розмір нарахованого та виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 за вересень та жовтень 2025 року із зазначенням його складових та докази його виплати (у разі виплати);

- всі документи, що були або мали бути взяті до уваги при прийнятті рішень, вчиненні дій, з приводу яких подано позов.

Суд роз`яснює відповідачу, що у випадку наявності грифу секретності на витребуваних судом документах або на деяких з них, це не звільняє останнього від обов`язку надання суду необхідної для розгляду цієї справи інформації, зокрема, шляхом надання таких документів (витягів стосовно позивача) із зазначенням на них відомостей про наявні обмеження, тобто без зазначення інформації, яка містить державну таємницю та/або складення довідки із значенням інформації з витребуваних документів, яка стосується розгляду цієї справи, окрім інформації, яка є таємною.

Витребувані судом документи надати за допомогою підсистеми Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд», у строк протягом 15 календарних днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

У разі заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановити строк для подання відповідної заяви протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

Запропонувати відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі надіслати суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи відзив на позовну заяву (відзив) і всі докази разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів.

Запропонувати позивачу протягом п`яти днів з дня отримання відзиву надіслати суду та відповідачу відповідь на відзив.

Запропонувати відповідачу протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив надіслати суду та позивачу заперечення проти відповіді на відзив.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини одинадцятої статті 44 КАС України якщо позов, апеляційна, касаційна скарга подані до суду в електронній формі, позивач, особа, яка подала скаргу мають подавати до суду заяви по суті справи, клопотання та письмові докази виключно в електронній формі, крім випадків, коли судом буде надано дозвіл на їх подання в паперовій формі.

Роз`яснити учасникам справи, що згідно з частинами другою, четвертою, п`ятою статті 94 КАС України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Попередити учасників справи, що відповідно до частини дев`ятої статті 79 КАС України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Справа розглядатиметься суддею Качанком О.М. одноособово.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи разом з витягом про їхні процесуальні права та обов`язки, встановлені статтями 44, 47 КАС України.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо цієї справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України http://court.gov.ua/fair/sud1270/.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяО.М. Качанок