Справа № 580/10176/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

17 жовтня 2025 року Справа № 580/10176/25
м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Кульчицький С.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невиготовленні та ненаправленні до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області нової довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року №2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін у грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 у задоволенні заяви позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено. Позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позову шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із цим позовом із зазначенням обґрунтованих підстав для його поновлення та з наданням належних доказів на підтвердження обставин поважності причин його пропуску.

Від предстаника позивача - адвоката Єрьоміної В.А. до суду подано заяву в якій остання просила вважати поважною причину пропуску процесуального строку на подання позову та поновити пропущений з поважних причин строк звернення ОСОБА_1 до суду. Обґрунтовуючи вказану заяву, посилалася на те, що відповідно до статті 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачується за минулий час без обмеження будь-яким строком. Також посилається на постанову Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №580/10781/23. До того ж, посилається на статтю 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка містить строкові обмеження стосовно виплати пенсії за минулий час та має застосуватися судами за аналогією до всіх соціальних спорів. При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави. Відтак, у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, встановлений ч.2 ст.122 КАС України, оскільки це матиме наслідком неможливість реалізувати передбачене Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження строку у визначеному законодавством розмірі. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25.05.2016 у справі №164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, від 09.07.2019 у справі №676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 у справі №635/7878/16, від 30.10.2018 у справі №493/1867/17, від 22.01.2019 у справі №201/9987/17(2- а/201/304/2017) та від 22.11.2019 у справі №1140/3136/18.

Ознайомившись із вказаною заявою, суддя зазначає наступне.

Як вбачається зі змісту заяви, остання не містить доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку звернення, не зважаючи на роз`яснення судом вказаного обов`язку в ухвалі про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач у позовній заяві визнає факт отримання довідок про розмір грошового забезпечення за 2018 рік без додаткових складових грошового забезпечення та перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018. Обставин і фактів щодо звернення до відповідача та/або оскарження таких дій до дати звернення до суду в цій справі позовна заява не містить. Отже, протягом 6 місяців з дати отримання вказаної довідки та перерахунку пенсії з 01.01.2018 позивач мав право звернутися до адміністративного суду з позовними вимогами щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача скласти та направити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нову довідку про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року.

Звертаючись до суду 09.09.2025, позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду. Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо складення та направлення Головному управлінню Пенсійного фонду України в Черкаській області нової довідки про розмір його грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року, позовна заява та заява про поновлення строку звернення до суду не містять.

Посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 08.10.2024 у справі №580/10781/23, суд вважає необгрунтованим, оскільки спір у даній справі не стосується нарахованої заборгованості.

Також, суд не враховує посилання представника позивача на висновки Верховного Суду України викладені у постанові від 25.05.2016 у справі №164/1904/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 у справі №522/2738/17, від 09.07.2019 у справі №676/1557/16-ц, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 15.09.2020 у справі №635/7878/16, від 30.10.2018 у справі №493/1867/17, від 22.01.2019 у справі №201/9987/17(2- а/201/304/2017) та від 22.11.2019 у справі №1140/3136/18 та зазначає, що частиною другою статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Таким чином, положення наведеної норми права регулюють виплату за минулий час уже нарахованих пенсій, однак не виплачених з вини ПФУ. Водночас, спір у даній справі не стосується виплати нарахованих сум пенсії. Тому, доводи заяви про поновлення строку звернення до суду в цій частині суд вважає необгрнтованими.

Право звернення до суду не є абсолютним та підлягає легальним обмеженням, наприклад, застосуванням процесуальних строків, які забезпечують дотримання стабільності правовідносин, які зі спливом стану стали узгодженими.

Позивач не довів, що мав перешкоди своєчасно звернутися до суду та вказані обставини стали перешкодою належному судовому захисту її прав. Викладені у заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо отримання оновленої довідки станом на 1 березня 2018 року для перерахунку та виплати пенсії з 1 січня 2018 року, а отже, не обґрунтовані. Тобто, за змістом не містить посилань на обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду.

В ухвалі про залишення позову без руху суд роз`яснив позивачу щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду зі вказаними вище позовними вимогами та обов`язку надати суду заяву про поновлення порушеного строку, із зазначенням обґрунтованих підстав для його поновлення та з наданням належних доказів на підтвердження обставин поважності причин його пропуску.

Проте, позивач вказані вимоги не виконав.

У заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача не навів поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку та не надав жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду.

Натомість заява полягає виключно в не погодженні з висновками суду та власне, помилкове твердження, що застосування шестимісячного строку звернення до адміністративного суду в цій справі матиме наслідок неможливість реалізувати позивачем право, передбачене статтею 51 ЗУ № 2262-XII на перерахунок пенсії у зв`язку із зміною видів грошового забезпечення.

Викладені в заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, а отже, необґрунтовані. Посилання на надмірний формалізм не обґрунтовані, оскільки мета процесуальних строків забезпечення принципу верховенства права, складовою якого є стабільність правовідносин, які протягом достатньо тривалого часу не піддавалися сумніву його учасниками та стали узгодженими за відсутності поважних причин пасивної поведінки.

Таким чином, за відсутності у матеріалах позову обгрунтованої заяви про поновлення строку звернення до суду з даними вимогами та належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду з цим позовом, суддя дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без наявності на те поважних причин.

У силу частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини 1 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

За таких обставин, позовну заяву належить повернути позивачеві.

Суддя звертає увагу позивача на те, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (частина 8 статті 169 КАС України).

Керуючись ст. ст. 2-20, 122-123, 160-161, 168-171, 243, 248, 259-263 КАС України, суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача адкоката Єрьоміної В.А. про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали, позовної заяви та додані до неї документи направити позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 КАС України .

СуддяСергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ