Справа № 274/6319/25
Суддя: Вдовиченко Т. М.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 274/6319/25
Рішення

Іменем України

17.10.2025 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судових засідань - Рудич М.О., представника позивача Свінціцької Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення -

в с т а н о в и в :

Позивач, в інтересах якого діє адвокат Свінціцька Г.В., звернувся в суд з вищезазначеним позовом, згідно якого просить скасувати постанову серії ЕНА №5618754 від 01.09.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст. 126 КУпАП. Вимоги позовної заяви обґрунтовано тим, що 01.09.2025 року посадовою особою ГУНП у Житомирській області винесено постанову серії ЕНА №5618754, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено штраф у розмірі 3400 грн. Згідно оскаржуваної постанови, 01.09.202 00:55:00 в с.Троянів по вул.Зарічна 36 водій керував ТЗ не маючи посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не ввімкнув покажчик повороту при маневрі повороту чи розвороту, чим порушив п.2.1.а.ПДР керування Т3 особою, яка не має права керування таким Т3, чим порушив вимоги ч.2 ст.126 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Так, сержант поліції Омельчук С.М. неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки дійсним обставинам, що потягло за собою необґрунтоване застосування стягнення за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова про накладення адміністративного стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.

Працівник поліції дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення лише на припущеннях. Будь-яких доказів щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не надав, так само як і не долучив їх до оскаржуваної постанови.

В спірній постанові наявна інформація про те, що патрульним здійснювалася відеофіксація, зазначено номер технічного приладу 858931. При дослідженні наданого відповідачем відеозапису однозначно вбачатиметься те, що патрульними було зупинено транспортний засіб, з місця водія якого вийшов не позивач, а його брат.

В свою чергу, ОСОБА_1 перебуває на службі у в/ч НОМЕР_1 , має військовооблікову спеціальність Слюсар перевезення автомобільним транспортом (ВОС 790 669), яка надає право керувати автотранспортом у межах службових обов`язків.

Матеріали справи не містять належних доказів керування автомобілем саме позивачем та доказів наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП.

У зв`язку з тим, що на відеозаписах не зображений позивач, вказані докази не містять інформації, що стосується предмета доказування та не є належним доказом в розумінні ст.73 КАС України.

Вважає, що оскільки матеріали справи не містять належних доказів керування автомобілем саме позивачем, тому вона підлягає скасуванню.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду від 11.09.2025 відкрито провадження у справі (а.с.39).

15.09.2025 представником відповідача Яремчуком О.В. подано відзив на позовну заяву. Вказує, що 01.09.2025 о 00 год 02 хв по вул.Зарічна, 36 в с.Троянів Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом не маючи посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не ввімкнув покажчик повороту при маневрі повороту, чим порушив п.2.1. а Правил дорожнього руху України.

В зв`язку з порушенням зазначених норм, поліцейським відділу поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Омельчуком С.М. винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Причиною зупинки ОСОБА_1 стало те, що останній рухався транспортним засобом у комендантську годину, а саме 01.09.2025 о 00 год 55 хв.

Доводи позивача, викладені у позовній заяві щодо непорушення ним норм адміністративного законодавства не відповідають дійсності і надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

ОСОБА_1 до матеріалів позовної заяви не долучено посвідчення водія відповідної категорії, що у свою чергу підтверджує його відсутність.

Доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху є винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеозапис із нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Вважає, що позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні (а.с.48-56).

22.09.2025 від представника позивача - адвоката Свінціцької Г.В. надійшла відповідь на відзив, в якому зазначає, що наявне відео з відеореєстратора працівників поліції не відображає в повній мірі фіксацію правопорушення, яке інкримінують ОСОБА_1 . На відео відсутній запис моменту зупинки транспортного засобу та водія, який був за кермом. Таким чином відео не містить беззаперечних доказів керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 оскільки докази керування ОСОБА_1 відсутні, усі сумніви мають тлумачитися на користь нього (а.с.64-69).

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просив розгляд справи здійснювати у його відсутності. Просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , пояснила, що є дружиною ОСОБА_3 . ОСОБА_1 є рідним братом її чоловіка, на даний час та на час події перебував на військовій службі в Донецькій області. 01.09.2025 року вона з чоловіком ОСОБА_3 були у його батьків в селі, допомагали, вирішили там заночувати, але в них захворіла дитина, тому вони поїхали до дому, думали, що до комендантської години встигнуть доїхати, їх зупинили за 500 метрів від будинку. Поліцейський виписав її чоловікові штраф і заборонив керувати автомобілем. Автомобіль не належить ні її чоловікові, ні позивачу.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідка, дослідивши письмові матеріали справи, відеозаписи, які долучені до відзиву, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА №5818754 від 01.09.2025, винесеної поліцейським відділу поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Омельчуком С.М., 01.09.2025 о 00 год 02 хв по вул.Зарічна, 36 в с.Троянів Житомирського району Житомирської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не ввімкнув покажчик повороту при маневрі повороту, чим порушив п.2.1. а Правил дорожнього руху України - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, чим порушив вимоги ч.2 ст.126 КУпАП. За наслідками розгляду справи до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу в розмір 3400 грн (а.с.14).

Згідно графи 7 постанови серії ЕНА №5818754 від 01.09.2025 до постанови додається відео з портативного відеореєстратора №858931.

Згідно графи 9 постанови, ОСОБА_1 відмовився від підпису та отримання копії постанови.

Згідно військового квитка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 він взятий на військовий облік 02.06.2025 (а.с.16-25).

Як вбачається з довідки командира в/ч НОМЕР_1 від 03.07.2025 №4469 солдат ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 (а.с.26).

Також до матеріалів позовної заяви долучено ксерокопії паспортів позивача ОСОБА_1 та його брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.27-30,70 - 71).

Як вбачається з копії постанови Житомирського районного суду від 23.09.2025 року ( справа № 278/4537/25, провадження № 3/278/2199/25) провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддею встановлено: " що з відеозапису вбачається, що працівниками поліції 01 вересня 2025 року о 00 годин 13 хвилин по вул. Зарічній, 36 у с. Троянів було зупинено автомобіль «ЗАЗ 110557», державний номерний знак НОМЕР_4 . Під час встановлення особи водія, останній назвався ОСОБА_1 та на пропозицію поліціянтів відмовився проходити освідування на визначення стану алкогольного сп`яніння у визначному законом порядку.

Дослідивши вказаний відеозапис та надані адвокатом паспорти громадян України на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , військове посвідчення на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що за кермом вказаного автомобіля перебував не ОСОБА_1 , а його брат ОСОБА_3 ".

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Водночас, стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Також, відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із ч. 1 та ч.2 статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Пункт 2.1(а) ПДР України зобов`язує водія механічного транспортного засобу мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Це основний документ, що підтверджує кваліфікацію водія та надає йому право керувати транспортним засобом певної категорії.

Згідно із частиною другою статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту спірної постанови про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач ОСОБА_1 01.09.2025 о 00 год 02 хв по вул.Зарічна, 36 в с.Троянів Житомирського району Житомирської області керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи посвідчення водія відповідної категорії, при цьому не ввімкнув покажчик повороту при маневрі повороту, чим порушив п.2.1. а Правил дорожнього руху України - керування ТЗ особою, яка не має права керування такими ТЗ. Згідно даної постанови позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.126 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивач ОСОБА_1 заперечує що 01.09.2025 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 по АДРЕСА_2 , оскільки проходить військову службу в в/ч НОМЕР_1 АДРЕСА_1 та в той час знаходився за місцем служби.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Оскаржувана постанова та наявний в матеріалах справах відеозапис з портативного відеореєстратора №858931 не містять доказів, які б свідчили, що поліцейським відділу поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Омельчуком С.М. належним чином було встановлено особу, яка керувала транспортним засобом ЗАЗ 110557 д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Зарічна, 36 в с.Троянів Житомирського району Житомирської області, наявність вони саме позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він притягнутий до відповідальності. Доводи представника позивача ніяким чином не спростовано.

Отже, відповідачем у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття співробітників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП є недоведеним.

Ураховуючи те, що відповідачем не було надано до суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 5,8, 72-79, 211, 220, 241-246,250, 268, 271, 286,293-295 КАС України, суд

у хв а л и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №5618754 від 01.09.2025, винесену поліцейським відділу поліції №1 (м.Житомир) Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області сержантом поліції Омельчуком С.М. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч.2 ст. 126 КУпАП.

Провадження у адміністративній справі закрити.

Апеляційна скарга на постанову суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 17 жовтня 2025 року

Суддя : Т.М. Вдовиченко