Справа № 240/11133/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/11133/25

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу в електронній формі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом до Волинської митниці, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.03.2025 №UA205140/2025/000141/2 та картки відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.03.2025 №UA205140/2025/000898, винесені Волинською митницею.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято з порушенням вимог Митного кодексу України, так як воно не містить передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості, обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості. При цьому, позивач не погоджується з обставинами, на які вказує в оскаржуваному рішенні відповідач, оскільки вони жодним чином не спростовують митної вартості, яка визначена позивачем у поданій митній декларації, і не є підставою для здійснення коригування її вартості. З огляду на викладене вважає, що висновок митного органу щодо непідтвердження ФОП ОСОБА_1 числового значення складових митної вартості товару, заявленого за основним методом його визначення, є безпідставним, оскільки позивачем надано всі обов`язкові документи, передбачені Митним кодексом України, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, витребувано у відповідача докази по справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2025 року у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відмовлено.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти позову зазначив, що у митного органа були обґрунтовані підстави вважати, що документи, подані до митного оформлення за №25UA10U5 від 31.03.2025 містили розбіжності, не містили всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар. Крім того відповідач заперечував щодо стягнення з нього судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн, яка є значно завищеною. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

28.03.2024 між ФОП ОСОБА_1 та компанією «JUTA a.s.» (Чеська Республіка) було укладено контракт № 2024/033, згідно умов якого продавець продає, а покупець купує шпагат, без покриття, без оболонки, поліпропіленовий, призначений для пакування: PP twine 2000 tex/2000 m white/ПП шпагат 2000 tex/2000 м білого кольору - 21600,00 кг. Торгівельна марка: JUTA. Виробник: JUTA a.s.» на 24 палетах, згідно зі Специфікацією № 18 до цього контракту, який є його невід`ємною частиною на умовах на умовах FCA Olomouc (Інкотермс 2010), загальною вартістю 38016,00 Євро, вагою нетто 21600 кг (умовно 1,76 Євро за 1 кг товару.

31.03.2025 з метою імпорту товару на територію України декларантом ФОП ОСОБА_1 до Волинської митниці було подано митну декларацію за № №25UA10U5. Також, разом з митною декларацією, на підтвердження заявленої митної вартості, декларантом було надано: пакувальний лист б.н. від 28.03.2025; рахунок-фактура (інвойс) № від 28.03.2025; автотранспортна накладна CMR193833 від 28.03.2025; банківський платіжний документ, що підтверджує вартість товару №360 від 26.03.2025; калькуляція транспортних витрат №31032025-4/1 від 31.03.2025; довідка про транспортні витрати №31032025-4 від 31.03.2025; прейскурант (прайс-лист) виробника товару №2_2025 від 17.02.2025; доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Специфікація №18 від 19.03.2025; зовнішньоекономічний контракт №2024/033 від 28.03.2024у; декларація-інвойс, складена уповноваженим (схваленим) експертом № від 28.03.2025.

Матеріали справи свідчать, що для визначення митної вартості товарів, що імпортувалися на територію України, було обрано основний метод визначення митної вартості - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Після реєстрації поданої декларантом митної декларації спрацювала автоматизована система аналізу правління ризиками (АСАУР) про заниження митної вартості товару.

В подальшому, при перевірці правильності визначення митної вартості, Волинська митниця дійшла висновку, що документи, подані для митного оформлення містять розбіжності та не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Внаслідок вищезазначеного, декларанту надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових документів, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) транспортні (перевізні) документи; 3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями..

31.03.2025 декларант надав до митного органу пояснення з документами, які додатково підтверджували митну вартість товарів, а саме: копію митної декларації країни відправлення від 28.03.2025 №25CZ58000007Q9VWA5; лист від 28.03.2025 №б/н в кількості 2 (дві) штуки; видаткові накладні від 23.07.2024 № 122407578 та від 05.08.2024 № 122408053; постанова по справі від 28.01.2025 № 240/14732/24; лист від 31.03.2025 № 3103-7.

Також у поясненні щодо вартості навантажувальних робіт зазначено, що відповідно до Специфікації № 18 від 19.03.2025 до контракту від 28.03.2024 № 2024/033 сторони погодили, що ціна товару включає, зокрема, вартість навантажувальних робіт на транспорт покупця (перевізника покупця), що повністю узгоджується з умовами поставки «FCA», передбаченими у вищезазначеній специфікації. Щодо зазначених умов доставки (внутрішнє переміщення) в сумі 3500 крон у рахунку-фактурі від 28.03.2025 № зазначено, що відповідно до пояснення постачальника JUTA a.s. вартість внутрішніх перевезень на території Чеської Республіки, що вказана в колонці умов поставки в рахунку-фактурі, є теоретично-статистичною вартістю внутрішніх перевезень на території Чеської Республіки, що зазначається компанією JUTA a.s. виходячи з власних теоретичних розрахунків та може відрізнятись від дійсної вартості перевезення. Така вартість внутрішніх перевезень не підлягає сплаті покупцем та використовується компанією JUTA a.s. виключно для власних митних цілей і є частиною статистичної вартості.

Разом з тим, митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів 31.03.2025 №UA205140/2025/000141/2.

У рішенні вказано, що «Митна вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:

- згідно з п. 6.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 28.03.2024 № 2024/033 серед супровідної документації зазначена копія експортної митної декларації, однак даний документ не подано до митного оформлення;

- згідно з рахунком-фактури від 28.03.2025 № наявна інформація про умови доставки в сумі 3500 крон, однак дані витрати не зазначені серед складових витрат митної вартості товару;

- відповідно до прайс-листа від 17.02.2025 №2_2025 зазначена вартість товару, однак згідно довідки від 31.03.2025 №31032025-4 наявна інформація про те, що навантажувально-розвантажувальні роботи включені у вартість товару. При цьому, інформації щодо даних витрат не зазначено в рахунку-фактурі; числового розрахунку для підтвердження складових вартості товару не подано до митного оформлення.

Під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість самостійно. Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України митниця під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язана здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності Вам необхідно згідно зі статтею 53 та статті 54 Митного кодексу України в 10-ти денний термін надати: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) транспортні (перевізні) документи;3) копію митної декларації країни відправлення; 4) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Відповідно до частини 6 статті 53 Митного кодексу України, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Декларантом на вимогу митниці надано: 1) Копію митної декларації країни відправлення від 28.03.2025 № 25CZ58000007Q9VWA5; 2) Лист від 28.023.2025 №б/н в кількості 2 (дві) штуки; 3) Видаткові накладні від 23.07.2024 № 122407578, від 05.08.2024 № 122408053; 4) Постанова по справі від 28.01.2025 № 240/14732/24;5) Лист від 31.03.2025 № 3103-7. Переліку запитуваних митницею документів не надано, листом від 3103-8 повідомлено про відсутність інших додаткових документів. Зазначено, що видаткові накладні від 23.07.2024 № 122407578, від 05.08.2024 № 122408053 та постанова по справі від 28.01.2025 № 240/14732/24 не стосуються даного митного оформлення.

За умови надання, згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України документів, витребуваних митницею, які містять достовірну, об`єктивну інформацію, яка підлягає обчисленню (в тому числі складових митної вартості) і підтверджує правильність обрання методу визначення митної вартості, митну вартість може бути визнано.

У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, Митного кодексу України, також вимогами частини 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах 2-4 статті 53 Митного кодексу України митниця може відмовити у визнанні заявленої декларантом митної вартості. У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 Митного кодексу України) та методу 2б (статті 60 Митного кодексу України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 Митного кодексу України) та методу 2г (статті 63 Митного кодексу України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСУР, митницею відповідно до положень статті 55 та статті 57 Митного кодексу України з декларантом проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару. На виконання вимог Методичних рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 01.07.2021 № 476, митницею проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», а також з рівнем митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено. Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: товар 1 на рівні - 3,52 дол. США/кг (3,2629 євро/кг на дату заявленого декларантом курсу валют) за МД № UA100060/2025/508104 від 28.03.2025, за МД № UA100330/2025/101362 від 28.01.2025. Митницею за основу для коригування взято вартість товару «Шпагат», країна походження Європейський Союз, імпорт товару здійснено згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, з врахуванням обсягу поставки товару. Декларант має право звернутися до митного органу з проханням випустити товари, що декларуються, у вільний обіг за умови надання гарантій відповідно до розділу Х Митного кодексу. Декларант має право оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 Митного кодексу або в судовому порядку.

На підставі вказаного рішення відповідачем прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.03.2025 №UA205140/2025/000898.

Позивач, вважаючи рішення відповідача протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд ураховує, що згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI, з наступними змінами та доповненнями (далі - МК України).

Згідно зі статтею 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Положенням частини першої статті 52 МК України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перші статті 53 МК України).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Відповідно до частини першої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно з п. 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною третьою статті 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (частина третя статті 53 МК України).

Згідно з частиною третьою статті 54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частини шостої статті 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Статтею 58 МК України визначено метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до частини дев`ятої статті 58 МК України розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Згідно з частиною двадцять першою статті 58 МК України використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Частиною другою статті 58 МК України встановлено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України (частина третя статті 54 МК України).

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Крім цього, обов`язок доведення митної вартості ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу щодо застосування судом статей 53, 54 МК України у подібних правовідносинах, зокрема у постанові від 23.10.2021 у справі №815/4821/16 та від 14.09.2023 у справі № 817/1799/16.

Матеріалами справи встановлено, що під час здійснення контролю митної вартості за митною декларацією від 31.03.2025 №25UA10U5 відповідач дійшов висновку, що надані до митного оформлення документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, що обраний позивачем. В наданих документах було виявлено непідтвердження усіх складових митної вартості товару.

Щодо зауважень митного органу про те, що відповідно п. 6.3 контракту продавець передає покупцю супровідну документацію, в т.ч. копію митної декларації країни відправлення, яка не подана до митного оформлення.

Частиною другою статті 53 МК України визначено перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Митна декларація країни відправлення в розумінні частини другої статті 53 МК України не є обов`язковим документом, який підтверджує митну вартість товарів. Така декларація країни відправлення підтверджує проходження товару (вантажем) митного оформлення в країні відправлення, однак не підтверджує чи спростовує числове значення заявленої митної вартості товару.

Разом з цим судом встановлено, що митна декларація країни відправлення надавалась позивачем митному органу разом з листом від 31.03.2025 №3103-7.

Щодо зауважень митного органу про те, що згідно з рахунком-фактурою від 28.03.2025 № наявна інформація про умови доставки в сумі 3500 крон, однак дані витрати не зазначені серед складових витрат митної вартості товару та відповідно прайс-листа від 17.02.2025 №2_2025 зазначена вартість товару, однак згідно довідки від 31.03.2025 №31032025-4 наявна інформація про те, що навантажувально-розвантажувальні роботи включені у вартість товару. При цьому, інформації щодо даних витрат не зазначено в рахунку-фактурі; числового розрахунку для підтвердження складових вартості товару не подано до митного оформлення, суд зазначає наступне.

Як свідчить контракт від 28.03.2024 поставка товару здійснюється на умовах FCA (Інкотермс 2010), базис поставки товару визначається в додатку (інвойсі) до нього.

Відповідно до інвойсу від 28.03.2025, поставка товару здійснюється на умовах FCA Olomouc.

Зі змісту наявної в матеріалах справи копії накладної від 28.03.2025, поставка (передача) товару здійснювалася за адресою: JUTA a.s. Сладковського,49, 77900, Оломоуц, тобто на території постачальника товару.

Суд наголошує, що поставка товару на умовах FCA (Інкотермс 2010) означає, окрім іншого, що постачальник несе відповідальність за навантажувальні роботи на своїй території (підприємства, оптового складу, тощо), а на іншій території таку відповідальність несе покупець.

Крім того компанією JUTA a.s. надано лист від 28.03.2025, який міститься в матеріалах справи, в якому зазначено, що вони підтверджують, що вартість перевезень на території Чеської Республіки, що вказана в колонці умов поставки в рахунку-фактурі, є теоретично-статистичною вартістю внутрішніх перевезень на території Чеської Республіки, що зазначається компанією JUTA a.s. виходячи з власних теоретичних розрахунків та може відрізнятись від дійсної вартості перевезень. Така вартість внутрішніх перевезень не підлягає сплаті покупцем та використовується компанією JUTA a.s. виключно для власних митних цілей і є частиною статистичної вартості.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність у позивача підстав для віднесення до митної вартості товару вартість розвантажувальних та навантажувальних робіт в м. Оломоуц (Чеська Республіка), так як поставка товару здійснювалися на території постачальника в місті Оломоуц у відповідності до домовленостей між сторонами.

Також суд зазначає стосовно безпідставності доводів відповідача щодо невключення позивачем до митної вартості товару витрат на доставку товару в сумі 3500 крон, про наявність яких зазначено в митній декларації країни відправлення, оскільки умови FCA (Інкотермс 2010) означають, окрім іншого, що постачальник (продавець) власним коштом і під свою відповідальність постачає товар в місце поставки, яке вказується після трьох латинських літер FCA.

Як вже зазналося судом, згідно Інвойсу від 28.03.2025 поставка товару здійснювалася на умовах FCA Olomouc, тобто за адресою: JUTA a.s. Сладковського,49, 77900, Оломоуц.

Зазначене свідчить, що відповідно до умов FCA (Інкотермс 2010) ті чи інші витрати з доставки до м. Оломоуц здійснюються постачальником (продавцем) власним коштом і під свою відповідальність, а тому не є витратами позивача як покупця такого товару.

В даному випадку позивачем надано відповідачу для митного оформлення імпортованого товару документи, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України. Подані документи містили достовірні числові дані, які підтверджували митну вартість товарів за ціною договору (38016,00 Євро) згідно з вимогами частин четвертої п`ятої статті 58 Митного кодексу України.

Більш того, слід врахувати, що в частині сьомій статті 54 Митного кодексу України прямо зазначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Таким чином, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару та відмови в митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.

Зазначене свідчить, що ціна товару визначена сторонами в конкретній сумі (38016,00 Євро) і охоплює всі витрати по доставці товару зі складу Продавця ( JUTA a.s. Сладковського,49, 77900, Оломоуц) до митної території України.

При цьому, судом враховано ту обставину, що у разі наявності у Волинської митниці сумнівів щодо дійсної вартості транспортних послуг, Волинська митниця має перевірити заявлену вартість транспортування товару та, в разі незгоди з нею, коригувати лише вартість транспортних послуг, без коригування вартості самого товару.

Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, відповідно до змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 31.03.2025 №UA205140/2025/000141/2, у ньому зазначено лише про неможливість застосування методу 2а (статті 59 МКУ) та методу 2б (стаття 60 МКУ) з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні товари), та методу 2г (стаття 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанту, що не дає підстав вважати таке рішення обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2020 у справі № 813/5405/15, від 31.01.2020 у справі №804/7761/16 та відповідно до положень частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України підлягає обов`язковому врахуванню судом при виборі та застосуванні норм права до спірних правовідносин в даній справі.

Всупереч вказаним вимогам відповідачем не обґрунтовано підстави незастосування другого-п`ятого методів при визначенні митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу, оскільки не надано доказів, що підтверджують проведення посадовою особою Митниці консультацій з позивачем щодо наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як того вимагають положення частини четвертої статті 57 МК України; а також відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі (3,2629 Євро за кг) внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом.

Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджені Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (графа 33 "Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості", зобов`язують Відповідача зазначити причини, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме:

- неподання основних документів, які підтверджують відомості про заявлену митну вартість товарів (згідно з переліком та відповідно до умов, наведених у статті 53 Кодексу);

- невірно проведений розрахунок митної вартості;

- невідповідність обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 розділу ІІІ Кодексу;

- надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Натомість в оскаржуваному рішенні не зазначено жодної із перелічених причин, через які митна вартість імпортованого товару не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Відповідно до вимог частини восьмої статті 55 Митного кодексу України протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

Саме відповідно до вимог частини восьмої статті 55 Митного кодексу України позивачем, 31.03.2025, було подане відповідне звернення, до якого долучені документи.

За наведених обставин, суд доходить висновку, що позивачем подано до митниці повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.

У відповідача були наявні всі підстави для проведення митного оформлення товару на підставі електронної митної декларації №25UA10U5, в якій була заявлена ціна відповідно до договору.

Адміністративні суди у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (частина друга статі 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних суд доходить висновку, що спірне рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 31.03.2025 №UA205140/2025/000141/2 не відповідає критеріям, визначеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, адже прийняте не на підставі, не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а також необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а відтак порушує права та законні інтереси позивача, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, оскільки вищевказане рішення про коригування митної вартості стало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.03.2025 №UA205140/2025/000898, тому позовна вимога про її скасування є похідною та також підлягає задоволенню.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивачем у цій справі сплачено судовий збір у розмірі 5825,80 грн.

Водночас за змістом частини третьої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Станом на 01 січня 2025 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 3028,00 грн.

Оскільки позовну заяву було подано до суду через підсистему «Електронний суд», сплаті підлягав судовий збір в сумі 3357,36 грн (279780,46 грн х 1,5% х 0,8), відповідно, кошти в сумі 2468,44 грн є надмірно сплаченими і не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративногосудочинства України.

Суд зауважує, що надмірно сплачені суми судового збору можуть бути повернуті відповідним судом на підставі клопотання позивача, як це передбачено статтею 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

Отже, загальна сума судових витрат по сплаті судового збору, яка підлягає розподілу у цій справі, становить 3357,36 грн, тому за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 3357,36 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Волинської митниці (вул. Призалізнична, 13, с. Римачі, Волинська обл., Ковельський р-н, 44350, ) про визнання протиправними, скасування рішення та картки відмови задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 31.03.2025 №UA205140/2025/000141/2 та картку відмови у митному оформленні від 31.03.2025 №UA205140/2025/000898, прийняті Волинською митницею Державної митної служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці Державної митної служби України на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 3357 (три тисячі триста п`ятдесят сім) гривень 36 копійок судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 20 жовтня 2025 р.

Суддя Т.О. Шувалова