Справа № 400/8196/25
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 р. № 400/8196/25
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенка В.В., розглянув у порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання адміністративну справу,

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
доГоловного управління ДПС у Миколаївській області, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005, вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,54005
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 13.06.2025 року № 0-1411-UA0091496,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області з вимогами про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС у Миколаївській області №0-1411-UA00091496.

Свої позовні вимоги, ОСОБА_1 обґрунтував тим, що є власником зерносховища, розташованого в АДРЕСА_2 . загальною площею 12662,7 кв.м. (частка власності 2/100, площа 292,9 кв. м) на підставі договору купівлі продажу від 22.07.2002р. №1-52 (копія додається). Відповідно до Технічного паспорту на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленого 24.07.2019 року КП «Баштанське районне бюро технічної інвентаризації», зазначена будівля йменується, як зерносховище (копія додається). Відповідно до Національного класифікатору НК 018:2023 «Класифікатор будівель і споруд», до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271) відносяться будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські сілоси тощо. Таким чином, класифікатор прямо визначає зерносховища, як будівлі класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271). При цьому, зерносховище не здається Позивачем ні в оренду, ні в лізинг, ні в позичку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 406100589 від 01.12.2024 р. ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0119 площею 6,118 га, що підтверджується Витягом з Державного Документ сформований в системі «Електронний суд» 30.07.2025 3 реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2019 р. № 177715367 (копія додається), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 18.07.2019 р. (копія додається), та з кадастровим номером :05:000:0023 площею 6,1645 га, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.08.2019 р. № 177709927 (копія додається), Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-019 від 18.07.2019 р. (копія додається), сільськогосподарського призначення, на яких займається веденням товарного сільськогосподарського виробництва, як одноосібник. Зазначене також підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 406100589 від 01.12.2024 р. (копія додається). Також, у ОСОБА_1 перебувають в оренді ще дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :05:000:0378 площею 4,73 га, що підтверджується Договором оренди землі від 01.12.2010 р., укладеного між Баштанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (копія додається), та з кадастровим номером :05:000:0377 площею 40,78 га, що підтверджується Договором оренди землі від 01.12.2010 р., укладеного між Баштанською районною державною адміністрацією та ОСОБА_1 (копія додається), на яких ОСОБА_1 займається веденням товарного сільськогосподарського виробництва, як одноосібник. На статус сільськогосподарського товаровиробника вказує наявність у позивача у власності земельних ділянок сільськогосподарського призначення, яка не передана в оренду іншим товаровиробникам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму. Діяльність, пов`язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності. Відповідно до ст.7 Закону України «Про особисте селянське господарство» члени особистого селянського господарства мають право: реалізовувати надлишки виробленої продукції на ринках, а також заготівельним, переробним підприємствам та організаціям, іншим юридичним і фізичним особам, надавати послуги з використанням майна особистого селянського господарства. Таким чином, законодавство передбачає сільськогосподарське товарне виробництво не лише у формі підприємницької діяльності, шляхом створення юридичної особи або реєстрації фізичною особою-підприємцем, а і у формі особистого селянського господарства (одноосібники). Отже, ОСОБА_1 наділений статусом сільськогосподарського товаровиробника та використовує належну йому на праві власності нежитлову будівлю як об`єкт сільськогосподарської інфраструктури в межах сільськогосподарських потреб, а саме: в якості зерносховища, також вказана будівля не здається ним ні в оренду, ні в лізинг, ні в позичку, а тому така будівля, в силу приписів п.п. «ж» п.п.266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України, не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно.

Відповідач позов не визнав, надав відзив, в якому просив в задоволенні позову відмовити. Свою позицію аргументував тим, що сама по собі специфіка об`єкта оподаткування, наявність спеціального статусу будівлі, а саме споруди сільськогосподарських товаровиробників, не може бути підставою для звільнення від оподаткування. Законодавець пов`язує звільнення від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не тільки і не стільки із його статусом (придатністю його застосування у сільськогосподарській діяльності), а й з використанням цієї будівлі у сільськогосподарській діяльності. Таким чином, правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі та використання цієї будівлі за її призначенням. Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги у підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України законодавець ключовим критерієм обрав функціональне призначення будівлі, а не належність конкретному суб`єкту - платнику. Отже, до фізичних осіб - сільськогосподарських товаровиробників, з метою визначення об`єкта оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відносять фізичних осіб - підприємців, які займаються виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснюють операції з її постачання. За інформацією баз даних, що знаходяться у користуванні Головного управління ДПС у Миколаївській області, як суб`єкт господарювання, (фізична особа підприємець) з видами діяльності сільськогосподарського товаровиробника, ОСОБА_1 на обліку в податкових органах не перебуває. Податкова декларація про майновий стан та доходи з визначенням сум доходу отриманого від здійснення сільськогосподарської діяльності за 2021 рік не подавалась. Відповідно підтвердження, що ОСОБА_1 є сільськогосподарським товаровиробником відсутні. Враховуючи зазначене, відсутня сукупність умов, за яких зазначений об`єкт нерухомого майна, належний ОСОБА_1 , можливо звільнити від оподаткування відповідно до положень підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу.

Суд розглянув справу у відкритому судовому засіданні за участі сторін в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (у письмовому провадженні).

Дослідив матеріали справи, вислухав представників сторін, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 2002 року є власником нежитлової будівлі по переробці сільськогосподарської продукції, зерносховище, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 є власником земельних ділянок з кадастровим номером :05:000:0119 площею 6,118 га, та з кадастровим номером :05:000:0023 площею 6,1645 га, сільськогосподарського призначення. Також, у ОСОБА_1 перебувають в оренді ще дві земельні ділянки сільськогосподарського призначення виробництва з кадастровим номером :05:000:0378 площею 4,73 га та з кадастровим номером :05:000:0377 площею 40,78 га.

На зазначених власних та орендованих земельних ділянках ОСОБА_1 займається веденням товарного сільськогосподарського виробництва, як одноосібник.

13.06.2025 уповноваженою особою Головного управління ДПС у Миколаївській області за об`єктом нерухомості зерносховища за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 292,9 кв.м., обраховано податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2024 рік в розмірі 20795 гривень та прийняло відповідне податкове повідомлення-рішення №0-1411-UA00091496.

Відповідно до ст.266 Податкового кодексу України, платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.266.2.1. ст.266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, для застосування пільги, передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, необхідно дотримання двох умов: перше віднесення об`єкту нерухомості до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271), друге платник податків повинен бути сільськогосподарським товаровиробником.

Щодо першої умови, то відповідно до Технічного паспорту на нежитлову будівлю за адресою: м. Баштанка, вул. Заводська, 2-а, виготовленого КП «Баштанське районне бюро технічної інвентаризації», зазначена будівля йменується, як зерносховище.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) відносяться - будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, |наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні |ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси та т. ін. Цей клас не включає:- споруди зоологічних та ботанічних садів (2412).

Таким чином, класифікатор прямо визначає зерносховища, як будівлі класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271).

За таких обставин, суд вважає доведеним наявність першої умови для надання пільги, передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України.

Щодо другої умови, то на статус сільськогосподарського товаровиробника вказує наявність у позивача у власності земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка не передана в оренду іншим товаровиробникам. Відповідно до ст.1 Закону України «Про особисте селянське господарство» особисте селянське господарство - це господарська діяльність, яка проводиться без створення юридичної особи фізичною особою індивідуально або особами, які перебувають у сімейних чи родинних відносинах і спільно проживають, з метою задоволення особистих потреб шляхом виробництва, переробки і споживання сільськогосподарської продукції, реалізації її надлишків та надання послуг з використанням майна особистого селянського господарства, у тому числі й у сфері сільського зеленого туризму.

Діяльність, пов`язана з веденням особистого селянського господарства, не відноситься до підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про особисте селянське господарство» члени особистого селянського господарства мають право: реалізовувати надлишки виробленої продукції на ринках, а також заготівельним, переробним підприємствам та організаціям, іншим юридичним і фізичним особам, надавати послуги з використанням майна особистого селянського господарства.

Таким чином, законодавство передбачає сільськогосподарське товарне виробництво не лише у формі підприємницької діяльності, шляхом створення юридичної особи або реєстрації фізичною особою-підприємцем, а і у формі особистого селянського господарства (одноосібники).

За таких обставин, суд дійшов висновку, що у цьому випадку обидві умови для застосування пільги, передбаченої п.п. «ж» п. 266.2.2. ст.266 ПК України, є в наявності, а тому, позивач мав право на звільнення від сплати податку на нерухомість за зазначеним об`єктом. Позов належить задовольнити у повному обсязі, в спірне податкове повідомлення-рішення необхідно визнати протиправним та скасувати.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 968,96 гривень підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-1411-UA0091496 від 13.06.2025 р. Головного управління ДПС у Миколаївській області, яким ОСОБА_1 визначено грошове зобов`язання з податку на нерухомість в розмірі в розмірі 20795,90 гривень.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Миколаївській області (вул. Героїв Рятувальників, 6,м. Миколаїв,547) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість коп) гривень.

4. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 17.10.2025