Справа № 332/2654/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 332/2654/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року (суддя Батрак Інна Володимирівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 привести у відповідність данні у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних відносно позивача шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про закриття провадження у справі задоволено. Закрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу, що на підставі ч. 2 ст. 239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1700,00 грн.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити та викласти оскаржувану ухвалу в новій редакції, в якій викласти нові висновки з приводу розподілу між сторонами судових витрат і якою відмовити ОСОБА_1 у стягненні на його користь витрат на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Представником позивача 10.07.2025 подано заяву про компенсацію судових витрат, в якій останній просив стягнути з відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, які складаються з судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 500 грн.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 8 ч.1 ст. 238 КАС України в зв`язку з тим, що оскаржуване порушення (рішення ) суб`єкта владних повноважень було самостійно виправлене останнім, а тому понесені позивачем у цій справі витрати на професійну правничу допомогу фактично мали своїм наслідком вирішення спірних правовідносин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про їх стягнення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що частиною 2 статті 238 КАС України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Загальний порядок розподілу судових витрат визначений статтею 139 КАС України. Разом з тим, вказана норма не передбачає алгоритму розподілу судових витрат у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України.

Натомість частина восьма статті 139 КАС України передбачає, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Отже, за відсутності чіткого правового регулювання процесуальним законом порядку розподілу судових витрат в разі закриття провадження у справі внаслідок самостійного усунення суб`єктом владних повноважень підстав, які передували зверненню до суду, суд має керуватися принципом, за яким судові витрати несе та із сторін, з вини якої такі витрати виникли.

Подібні висновки щодо розподілу витрат на правничу допомогу у випадку закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 КАС України наводились Верховним Судом в постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 260/3162/22, від 05 березня 2025 року у справі № 160/17422/23, від 07 серпня 2025 року у справі № 520/25012/24.

У цій справі на день звернення позивача до суду (21.05.2025) ІНФОРМАЦІЯ_2 не було приведено у відповідність данні у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних відносно ОСОБА_1 шляхом виключення з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів даних про порушення правил військового обліку позивачем.

Відповідач вказує, що ще до відкриття 23.06.2025 Запорізьким окружним адміністративним судом провадження у справі № 332/2654/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 вимоги останнього були задоволені відповідачем 11.06.2025, позивача було знято з розшуку та приведено у відповідність його дані в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг». Вказані обставини позивачем не спростовуються.

З огляду на наведене суд апеляційної інстанції враховує такі доводи відповідача, у зв`язку з чим вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що витрати на професійну правничу допомогу фактично мали своїм наслідком вирішення спірних правовідносин, адже з матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав адміністративний позов лише 20.06.2025 (а.с.30), тоді як на момент відкриття провадження у справі був відсутній предмет спору внаслідок вчинення 11.06.2025 відповідних дій ТЦК.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що правові підстави для стягнення з відповідача судових витрат на користь ОСОБА_1 відсутні.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що ухвалена з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322, Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2025 року в адміністративній справі № 332/2654/25 скасувати в частині стягнення на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1 700,00 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у розподілі судових витрат відмовити.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з 16 жовтня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена з 16 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова