Справа № 200/2694/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року справа №200/2694/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., при секретарі судового засідання Марко В.О., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Сенникова А.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконферннції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 200/2694/25 (головуючий І інстанції Михайлик А.С.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області, в якому, із врахуванням заяви про зміну предмету позову від 29.05.2025, просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення:

№0-0516-UA0011148 від 17.10.2023 року, яким визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 13 206,00 грн,

№0-0516-UA0011148 від 17.10.2023 року, яким визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 14 306,50 грн;

№0-0516-UA0011148 від 02.05.2024 року, яким визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінневід земельної ділянки за 2023 рік в сумі 14 746,70 грн в частині нарахованого податку за період з 01.01.2023 по 30.04.2023 (4 місяці) на суму в розмірі 4 915,57 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що оскаржувані податкові повідомлення -рішення, якими їй визначено податкові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне за звітні податкові періоди 2021-2023 роки, прийняті із порушенням положень Податкового кодексу України.

За змістом позову в період з квітня 2022 року по травень 2023 року пункт 69.22 підрозділу Х Розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції Закону України №2142-ІХ від 24.03.2022 визначав звільнення особи від сплати податку за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки, за об`єкти житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб та розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії. Посилаючись на розташування належного їй будинку на території Покровської міської ради, яку Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 року №309 віднесено до територій на яких ведуться (велися) бойові дії з 24.02.2022 року з початку введення на території України військового стану позивач зауважила на відсутності підстав для нарахування їй податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

В обґрунтування протиправності нарахування зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік позивач зазначила, що редакцію п. 69.22 підрозділу Х Розділу ХХ Податкового кодексу України, що встановлює звільнення платника від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за житлові об`єкти нерухомості, що розташовані на території активних бойових дій визначено Законом № 3050-ІХ, який набрав чинності з 06.05.2023, а тому, в силу незворотності дії законів у часі положення цього пункту не можуть застосовуватися до відносин, що передували набранню ним чинності. Отже, позивач вважає, що в період з січня по квітень 2023 року податковий орган мав визначати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно позивачу із врахуванням редакції пункту 69.22 підрозділу Х розділу ХХ Податкового кодексу України, що діяла до 06.05.2024 та визначали звільнення від сплати податку об`єкти житлової нерухомості, що розташовані на території, на яких ведуться (велися) бойові дії. Таким чином, визначення відповідачем податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно за період з січня по квітень 2023 року на підставі п. 69.22 підрозділу Х розділу ХХ Податкового кодексу України, чинній з 06.05.2023 позивач вважає протиправним.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 200/2694/25 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №0-0516-UA0011148 від 17.10.2023, яким визначено ОСОБА_1 зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 13 206,00 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Донецькій області №0-0516-UA0011148 від 17.10.2023, яким визначено ОСОБА_1 зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 14 306,50 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 . Позивач є внутрішньо-переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.11.2024 № 3005-, копія якої наявна в матеріалах справи.

Позивач є власником житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1 (реєстровий номер 20934638) на земельній ділянці Красноармійської (Покровської) міської ради, що підтверджується договором купівлі продажу від 01.12.2007, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Богатовою І.О., зареєстрованого в реєстрі за № 10664.

17.10.2023 Головним управлінням ДПС у Донецькій області, що є відповідачем у справі, сформовані податкові повідомлення - рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2021рік - № 0-0516- UA0011148 на суму 13 206,00 грн, за 2022рік - № 0-0516-UA0011148 на суму 14306,50 грн.

02.05.2024 Головним управлінням ДПС у Донецькій області сформовано податкове повідомлення - рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2023 рік № 0-0516-UA00111 на суму 14746,70грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення 29.07.2024. Відправлення було повернуто поштовим відділенням 14.08.2024 з відміткою про невручення платнику (повернення за закінченням терміну зберігання).

Надаючи правову оцінку встанолвеним обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пп. 4.1.1 п. 4.1 статті 4 ПК України кожна особа зобов`язана сплачувати встановлені цим Кодексом, законами з питань митної справи податки та збори, платником яких вона є згідно з положеннями цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України встановлений обов`язок платника податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку та строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 ПК України).

Статтею 266 ПК України визначено порядок нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. (п.п. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 ПК України).

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 ПК України).

Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (п.п. 266.6.1, п. 266.5 ст. 266 ПК України).

Відповідно до п.п. 266.7 ст. 266 ПК України визначено порядок обчислення суми податку, а саме: обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 з подальшим продовженням його терміну відповідними Указами, затверджений Верховною Радою України.

За статтею 1 Закону України Про правовий режим воєнного стану воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Верховною Радою України 24.03.2022 прийнято Закон України № 2142-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства в період дії воєнного стану, що набрав чинності з 05.04.2022, яким пункт 69 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України був доповнений, зокрема, підпунктом 69.22, який визначав особливості застосування ст. 266 Податкового кодексу України, а саме:

Тимчасово положення статті 266 цього Кодексу застосовуються з урахуванням таких особливостей:

за 2021 та 2022 податкові (звітні) роки не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності юридичних осіб, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, та за об`єкти житлової нерухомості, що стала непридатною для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

тимчасово, на період з 01.03.2022 по 31 грудня року, в якому припинено або скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за об`єкти нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що розташовані на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії, або на територіях, тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації. При цьому платники податку - юридичні особи протягом шести календарних місяців після місяця, в якому припинено чи скасовано воєнний стан, введений Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, мають право подати уточнюючу податкову декларацію, в якій відображаються зміни розміру податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за відповідний податковий період. Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання за період з 1 січня по 01.03.2022.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії та територій тимчасово окупованих збройними формуваннями Російської Федерації, визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядок визнання об`єктів житлової нерухомості такими, що непридатні для проживання у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначається Кабінетом Міністрів України..

Законом України від 11.04.2023 № 3050-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо звільнення від сплати екологічного податку, плати за землю та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за знищене чи пошкоджене нерухоме майно, що набрав чинності з 06.05.2023, пункт 69.22 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України викладено в новій редакції, а саме:

… Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується:

1) за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України:

за 2021 та 2022 роки - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних осіб;

за період з 01.03.2022 по 31.12.2022 - за об`єкти житлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності юридичних осіб, та за об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб.

Починаючи з 01.01.2023 за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Дати початку та завершення активних бойових дій або тимчасової окупації визначаються відповідно до даних Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначається у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку […]

Для платників податку - фізичних осіб контролюючий орган самостійно обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 та 2022 роки у строк до 31.12.2023, за винятком податкових зобов`язань за об`єкти нежитлової нерухомості, розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, по яких контролюючий орган обчислює податкове зобов`язання та надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення за податкові (звітні) періоди 2021 рік та січень - лютий 2022 року, не пізніше першого числа місяця, що настає через шість місяців після дати завершення активних бойових дій або тимчасової окупації.

При цьому річна сума платежу по об`єктах нерухомого майна, визначених цим підпунктом, визначається пропорційно до кількості місяців, коли такі об`єкти нерухомого майна підлягали оподаткуванню податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно із статтею 266 цього Кодексу, по об`єктах нерухомого майна, визначених у цьому підпункті, по яких не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - анулюванню..

Згідно з пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 за № 1364 Деякі питання формування переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією (у редакцій, чинній на момент прийняття податковим органом спірних податкових повідомлень-рішень ), до територій, на яких ведуться (велися) бойові дії, включаються території можливих бойових дій, території активних бойових дій та території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси.

Міністерством з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій виданий наказ від 22.12.2022 № 309 (зареєстрований в Міністерстві Юстиції України 23.12.2022 №1668/39004, далі - Перелік територій), яким відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 06.12.2022 № 1364 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. Згідно з зазначеним переліком території Покровської міської громади (UA0011148) віднесено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії (території можливих бойових дій) (п. 1.2 підрозділу Території можливих бойових дій розділу 1 Території, на яких ведуться (велися) бойові дії) в період з 24.02.2022 по 22.08.2024 та до території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси (п. 3.2. підрозділу Території активних бойових дій, на яких функціонують державні електронні інформаційні ресурси) з 23.08.2024.

Аналіз підпункту 69.22 пункту 69 підрозділу 10 Інші перехідні положення розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України в редакції Закону України № 2142-ІХ Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства в період дії воєнного стану, що був чинним з 05.04.2022 по 06.05.2023 свідчить про звільнення платника податку від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 та 2022 роки, за об`єкти житлової та нежитлової нерухомості, у тому числі їх частки, які перебувають у власності фізичних осіб, що розташовані, зокрема, на територіях, на яких ведуться (велися) бойові дії.

Протягом періоду дії Закону № 2142-ІХ був чинним Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10.12.2022, шо був затверджений Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25.04.2022 № 75, підпункт 11 пункту 8 Розділу 1 якого включав Покровську міську територіальну громаду.

Оскільки житловий об`єкт нерухомості, що належить позивачу, розташований на території Покровської міської громади, що відносилася протягом періоду з 24.02.2022 по 22.08.2024 до території можливих бойових дій (на яких ведуться (велися) бойові дії), позивач звільнявся від обов`язку щодо сплати податку на нерухомо майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 та 2022 роки згідно з п. 69.22. Підрозділу Х Інші перехідні положення Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України в редакції Закону № 2142-ІХ, що був чинним в період з 05.04.2022 по 06.05.2023.

Суд зауважує, що зазначена редакція п. 69.22 підрозділу Х Інші перехідні положення Розділу ХХ Перехідні положення надавала позивачу легітимні очкування на звільнення від сплати податку на нерухоме майно за звітні податкові періоди 2021 та 2022 роки на підставі пп. 69.22 п. 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України (в редакції Закону № 2120).

При цьому, підстави для звільнення позивача на підставі пункту 69.22 наведеної редакції від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік відсутні, оскільки зазначеним пунктом визначено особливості щодо звітних податкових періодів - 2021-2022 роки, за які платник звільняється від сплати зазначеного податку, будь яких особливостей застосування ст. 266 Податкового кодексу України, якою визначені засади сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітний податковий період 2023 рік, зазначеним пунктом не встановлювалося.

З 06.05.2023 особливості застосування ст. 266 Податкового кодексу України змінилися у зв`язку із набранням чинності Законом № 3050-ІХ, яким змінено редакцію підпункту 69.22 Підрозділу Х Інші перехідні положення Податкового кодексу України. Пункт 1 частини 3 пункту 69.22 в зазначеній редакції встановлює звільнення особи на період дії воєнного стану від обов`язку нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельні ділянки за 2021 - 2022 роки за об`єкти житлової нерухомості, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України та належать фізичним особам. Окремо в зазначеному пункті встановлено, що з 01.01.2023 за об`єкти житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та/або юридичних осіб, що розташовані на територіях активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України, які включені до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Тобто, новою редакцією пункту змінено умови звільнення фізичної особи від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021-2022 роки, до цього передумовою такого звільнення було розташування об`єкту житлової нерухомості, що належить фізичній особі на території, якій велися /ведуться бойові дії, з 06.05.2023 - на території активних бойових дій.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі Сєрков проти України (заява № 39766/05) від 07.07.2011, яке набуло статусу остаточного 07.10.2011, ведучи мову, зокрема про якість закону, зазначив:

33. Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу в мирне володіння майном повинно бути законним. Так, друге речення пункту 1 передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, а пункт 2 визнає, що держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення в дію законів. Більше того, верховенство права, один з основоположних принципів демократичного суспільства, притаманне всім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності та не було свавільним (див. рішення у справі Ятрідіс проти Греції (Iatridis v. Greece) [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

34. Ведучи мову про закон, стаття 1 Першого протоколу до Конвенції посилається на ту саму концепцію, що міститься в інших положеннях Конвенції (див. рішення у справі Шпачек s.r.o. проти Чеської Республіки (Љpaиek s.r.o. v. the Czech Republic), заява № 26449/95, п. 54, від 9 листопада 1999 року). Ця концепція вимагає, перш за все, щоб такі заходи мали підстави в національному законодавстві. Вона також відсилає до якості такого законодавства, вимагаючи, щоб воно було доступним для заінтересованих осіб, чітким і передбачуваним у застосуванні (див. рішення у справі Беєлер проти Італії (Beyeler v. Italy), [ВП], заява № 33202/96, п. 109, ECHR 2000-I).

35. Коло застосування концепції передбачуваності значною мірою залежить від змісту відповідного документа, сфери призначення, кількості та статусу тих, до кого він застосовується. Сам факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що вона не відповідає вимозі передбачуваності у контексті Конвенції. Завдання здійснення правосуддя, що є повноваженням судів, полягає саме у розсіюванні тих сумнівів щодо тлумачення, які залишаються враховуючи зміни у повсякденній практиці (див. рішення у справі Горжелік та інші проти Польщі (Gorzelik and Others v. Poland) [ВП], заява № 44158/98, п. 65, від 17 лютого 2004 року). […]

36. Суд визнає, що тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатись у тому, що спосіб, у який тлумачиться та застосовується національне законодавство, приводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі Скордіно проти Італії (№ 1) (Scordino v. Italy) (№ 1)) [ВП], заява № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V).[…]

42. Відповідно, на думку Суду, відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з такого важливого фіскального питання, яка призводила до його суперечливого тлумачення судом, порушує вимоги Конвенції щодо якості закону..

При вирішенні питання щодо звільнення позивача від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні податкові періоди 2021-2022 роки суд виходить із того, що не зважаючи на зміну передумови звільнення платника від обов`язку щодо сплати податку на нерухоме майно за 2021-2022 роки пункт 69.22 підрозділу Х Розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції, чинній з 06.05.2023 не пов`язує таке звільнення із датою початку ведення активних бойових дій щодо звітних податкових періодів до 01.01.2023.

Крім цього, пунктом 69.22 підрозділу Х Розділу ХХ Податкового кодексу України в редакції, чинній з 06.05.2023 також встановлено, що складені, надіслані (вручені) у 2022 та 2023 роках податкові повідомлення-рішення про сплату сум податку, обчисленого згідно із статтею 266 цього Кодексу, по об`єктах нерухомого майна, визначених у цьому підпункті, по яких не нараховується та не сплачується податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, підлягають скасуванню (відкликанню), а грошові зобов`язання та податковий борг, визначені контролюючим органом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, - анулюванню.

Тобто, віднесення протягом воєнного стану території, на якій розташований об`єкт оподаткування житловий будинок, що належить фізичній особі до територій активних бойових дій або на тимчасово окупованих Російською Федерацією територіях України є підставою для звільнення платника такого податку від обов`язку щодо сплати податку за 2021- 2022 звітні податкові періоди.

Враховуючи віднесення Покровської міської територіальної громади до території активних бойових дій з серпня 2024 року під час воєнного стану, в позивача відсутній обов`язок щодо сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за житловий будинок, розташований на території Покровської міської громади за звітні податкові періоди 2021-2022 роки.

Прийняті відповідачем податкові повідомлення рішення від 17.10.2023 №№0-0516-UA0011148, яким визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021 рік в сумі 13 206,00 грн та № 0-0516-UA0011148, яким визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022 рік в сумі 14 306,50 грн підлягають скасуванню, а позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню.

Під час вирішення питання правомірності нарахування позивачу зобов`язань податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік суд виходить із того, що пункт 69.22 розділу Х Інші перехідні положення Розділу ХХ Перехідні положення Податкового кодексу України визначає, що після 01.01.2023 податок не нараховується та не сплачується за період з першого числа місяця, в якому було визначено щодо відповідних територій дату початку активних бойових дій або тимчасової окупації, до останнього числа місяця, у якому завершено бойові дії або тимчасову окупацію на відповідній території.

Враховуючи віднесення Покровської міської територіальної громади до території активних бойових дій у серпні 2024 року, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за звітні податковий період 2023 рік визначено податковим органом правомірно.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 200/2694/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 липня 2025 року у справі № 200/2694/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко