Справа № 505/1846/25
Суддя: Ващук О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 505/1846/25>

№ 2-а/505/113/2025

16 жовтня 2025 року м. Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Ващук О.В.,

за участі секретаря судового засідання Федорцової І.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Гусєвої О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представника позивача - адвокат Гусєва О.Д., звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 №20788 від 14 грудня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 14 грудня 2024 року відповідачем було винесено оскаржувану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., яка на думку позивача, є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.

Позивач зауважує, що згідно змісту постанови, підставою для застосування стягнення була його відсутність за повідомленим ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання під час направлення повістки про виклик, що призвело до його неявки до зазначеної установи.

Також ОСОБА_1 зазначив, що він є військозобов`язаним з правом на відстрочку у зв`язку із бронюванням до 26 вересня 2025 року, 16 липня 2024 року уточнив свої дані та 26 червня 2024 року пройшов військову лікарську комісію, про що міститься інформація у застосунку «Резерв+», де зазначив адресу проживання АДРЕСА_1 та засоби зв`язку у вигляді номеру телефону та адреси електронної пошти.

Про те, що притягнуто до адміністративної відповідальності позивач дізнався 07 травня 2025 року, коли у застосунку «Дія» отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат, про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника, про стягнення виконавчого збору, датовані 07.05.2025 року, винесені державним виконавцем Савранського відділу ДВС Зорівчак А.В. Шляхом поштового зв`язку постанову про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з нього подвійної суми штрафу 34000 грн. отримав 13 травня 2025 року.

13 травня 2025 року від ІНФОРМАЦІЯ_2 отримано копії протоколу №327 про адміністративне правопорушення від 13.12.2024 року та постанови №20788 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 14.12.2024 року. Із зазначених документів вбачається, що засобами Укрпошти на мою адресу направлено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 11 годину 15.10.2024 року, але лист повернуто поштою без вручення з поміткою: «адресат відсутній за вказаною адресою», що призвело до порушення вимог 4.1, ч.3, ч.5 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з притягненням до адміністративної відповідальності., при цьому, ані в протоколі, ані в постанові не вказано, коли саме повістку направлено на його адресу та коли повернуто.

ОСОБА_1 в позовній заяві стверджує, що немає іншого місця проживання, окрім того, що зазначено під час уточнення даних. Будинок, в якому проживаю разом з дружиною та дітьми, належить йому на праві власності. Враховуючи особливості його служби, оскільки є сержантом служби цивільного захисту 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій, який знаходиться поза межами міста Ананьїв у селі Жеребкове, Подільського району, Одеської області, в період часу з 7 години ранку до 18 години 30 хвилин 5 днів на тиждень, потім повертається до свого житла. Повідомлення за телефоном не отримував, абонентська поштова скринька у приміщенні відділення зв`язку на умовах оренди відсутня, тому вважає, що не був належним чином повідомлений про надходження повістки.

Наведені обставини, на переконання позивача, свідчать про протиправність постанови та наявність підстав для її скасування.

Ухвалою судді Подільського міськрайонного суду Одеської області від 05 червня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення йому пропущеного строку звернення до суду та залишено без руху зазначений адміністративний позов, позивачу надано строк для усунення недоліків, а саме для подачі до суду заяви про поновлення строку звернення з позовом до суду із належним обґрунтуванням причин поважності пропуску такого строку та надання доказів на підтвердження відповідних обставин.

13 червня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Подільського міськрайонного суду, Одеської області від 18 червня 2025 року поновлено строк на звернення до суду та відкрито провадження по справі та витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали справи, які стали підставою прийняття постанови №20788 від 14 грудня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

20 серпня 2025 року ухвалою Подільського міськрайонного суду Одеської області поновлено позивачу строк для подання доказів, долучено до матеріалів справи надані позивачем відповідні докази, а також задоволено клопотання про виклик в судове засідання та допит в якості свідка ОСОБА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Гусєва О.Д. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Крім того, стосовно свідка повідомили, що ОСОБА_2 змінила місце роботи, і не може прибути до суду, у зв`язку з чим просили суд розглядати справу за відсутності свідка, без врахування його показів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання, згідно якого останній просив залишити позов без розгляду у зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду з вказаним позовом. Крім того, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 18 березня 2025 року відмовився від отримання конверту з постановою, про що свідчить довідка Ф.20 про причини повернення конверту з постановою та надав докази на підтвердження зазначеного.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно ч.2 ст. 286 КУпАП, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст. 287 КУпАП передбачено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Отже, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду у даних спірних правовідносинах, законодавець пов`язує з днем, ухвалення оскаржуваного рішення (постанови).

Судом встановлено, що предметом позову в даній справі є права та інтереси ОСОБА_1 , що були, на його думку, порушені оскаржуваною постановою, які полягають зокрема в тому, що він не вчиняв інкримінованого йому порушення, оскільки повістку про виклик його до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ОСОБА_3 ) для звірки даних не отримував у встановленому законом порядку.

З дослідженого в судовому засіданні протоколу № 327 про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2024 року, встановлено що ОСОБА_1 13 грудня 2024 року близько 08 год. 30 хв. прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі працівників поліції, який в присутності двох свідків відмовився від надання пояснень та від підписання вказаного протоколу, а також відмовився від отримання другого примірника протоколу. Як вбачається зі змісту вказаного протоколу датою розгляду адміністративної справи було зазначено 14 грудня 2024 року о 16 год. 00 хв.

Крім того, як вбачається з копії постанови № 20788 за справою про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП від 14 грудня 2024 року, копію вказаної постанови було направлено поштою, зазначене також підтверджується наданими ІНФОРМАЦІЯ_3 , копіями супровідного листа від 10 березня 2025 року №630 та конверту з відміткою про причини його повернення, а саме «адресат відмовився» 18 березня 2025 року. Зазначений конверт був адресований ОСОБА_1 та зазначено адресу: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтвердив факт, що йому було відомо про те, що стосовно нього складено протокол № 327 про адміністративне правопорушення від 13 грудня 2024 року та підстави його складення (не з`явлення за повісткою), зокрема, оскільки того дня він був у ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також підтвердив той факт, що у березні місяці 2025 року він відмовився отримувати конверт, надісланий відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що позовну заяву подано до суду 02 червня 2025 року, тобто з пропуском визначеного ч.2 ст. 286 КУпАП строку її оскарження.

Доводи позивача про те, що строки оскарження постанови слід обчислювати з часу коли він дізнався про оскаржувану постанову, а саме 07 травня 2025 року вже на стадії її примусового виконання, суд до уваги не бере, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП №20788 від 14 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що 15 жовтня 2024 року ОСОБА_1 не прибув за викликом у визначений повісткою №343404 від 05.10.2024 р. день та час (15.10.2024 р. 11 год. 00 хв.) до ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив ч. 1, 3, 5 ст. 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", вчинено в особливий період. Вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч.ч.4-6 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Обґрунтовуючи позицію пропуску строку звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на те, про притягнення його до адміністративної відповідальності дізнався лише 07 травня 2025 року, коли в застосунку «Дія» він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження. Також як зазначив позивач в своїй заяві від 02 червня 2025 року, що його не було повідомлено про час та місце розгляду справи, адже протокол №327 про адміністративне правопорушення після його складення йому вручено не було, він не був присутній під час винесення постанови, копію якої не отримував, а лише отримав його захисник 13 травня 2025 року на підставі відповідного адвокатського запиту.

З урахуванням досліджених судом доказів та наданих в судовому засіданні позивачем пояснень, суд приходить до переконання, що перевіряючи дотримання позивачем строків звернення до суду, слід врахувати факт його обізнаності про те, що стосовно нього складено протокол про адміністративне правопорушення, наслідком розгляду якого є постановлення стосовно позивача оскаржуваної постанови та факт відмови 18 березня 2025 року від отримання конверту з копією постанови.

Відповідні факти і обставини є предметом доказування щодо дотримання строків (ст. 73 ч. 3 КАС України) в даній справі.

В силу вимог ч.4 ст. 77 КАС України, в судовому засіданні суд пропонував стороні позивачу надати такі докази.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що твердження позивача про те, що про оскаржувану постанову він дізнався лише 07 травня 2025 року є непереконливими та спростовуються, зокрема, його поясненнями, наданими в судовому засіданні та наявними в матеріалах справи доказами.

Суд також не бере до уваги, доводи позивача про те, що строки оскарження постанови слід обчислювати з часу отримання його представником оскаржуваної постанови 13 травня 2025 року, виходячи з наступного.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

При цьому посилання позивача, як на обставину поважності причин пропуску оскарження постанови, щодо звернення з адвокатським запитом, суд не знаходить поважними з огляду на таке.

Умовами застосування наслідків пропуску строку звернення до суду є насамперед його пропуск та відсутність поважних причин його пропуску.

Поважними причинами пропущення строку є причини, які не залежать від волі позивача та виключають (ускладнюють) можливість його звернення до суду з адміністративним позовом у визначений законом строк.

Будь-яких причин, що об`єктивно, всупереч волі позивача перешкоджали йому вчасно звернутися до суду з адміністративним позовом, ним не наведено, і матеріали справи не свідчать про наявність таких. При цьому підстави вказані позивачем у позовній заяві та заяві від 02 червня 2025 року з посилання на те, що позивач дізнався про накладення адміністративного стягнення лише 07 травня 2025 року, коли в застосунку «Дія» він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, та необхідність звернення за допомогою до адвоката, не свідчать про поважність пропуску ним строку звернення до суду з адміністративним позовом про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що твердження ОСОБА_1 та його представника про поважність пропуску ним строку оскарження постанови, не заслуговують на увагу. При цьому суд вважає, що звернення до суду з пропуском визначеного ч.2 ст.286 КУпАП строку без достатності обґрунтування поважності причин такого пропуску, є суттєвим порушенням норм процесуального права.

Згідно частини 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно частини 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

До того ж, суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення у справах «Deweer v. Belgium», «Golder v. the United Kingdom»).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовна заява подана після закінчення строків, установлених законом, при цьому, матеріали адміністративної справи не містять будь-яких доказів, які підтверджують поважність причини пропуску строків звернення до суду.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, у зв`язку з чим подана позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позовну заяву без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

При цьому, у відповідності до частини четвертої цієї статті 240 КАС України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Текст ухвали складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Ващук