Справа № 585/1878/25
Суддя: Євтюшенкова В. І.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 585/1878/25
Номер провадження 2-а/585/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря судового засідання - Зубко К.В.,

Справа № 585/1878/25, провадження № 2-а/585/30/25

Позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянув у залі судових засідань у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні справу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Представник позивача - адвокат Менько Дмитро Дмитрович, який діє на підставі Ордеру на надання правничої допомоги серії ВМ № 1068122 від 17.06.2025.

Представник відповідача - в особі начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 - Дудінов Олександр Миколайович.

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Позовні вимоги мотивує тим, що Постановою по справі про адміністративне правопорушення № 191 від 13.03.2025 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 27.11.2024 він не прибув за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення своїх військово-облікових даних, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП в особливий період. З постановою по справою про адміністративне правопорушення №191 від 13.03.2025 року категорично не погоджується, оскільки вона є незаконною та необґрунтованою, а викладені в ній обставини не відповідають дійсності.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Він не отримував від ІНФОРМАЦІЯ_3 повістки, в якій би було зазначено про необхідність прибути до ТЦК та СП 27.11.2024. На теперішній час він проживає за місцем реєстрації та отримує всю поштову кореспонденцію, яка надходить за цією адресою. Однак, повідомлення про прибуття листа на його ім`я від АТ «Укрпошта» не отримував.

Наявність повістки, зазначеної в оскаржуваній постанові та її надсилання, викликають сумніви.

З вище викладеного вбачається, в його діях відсутня подія та склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за яке мене піддано стягненню у вигляді штрафу.

В оскаржуваній постанові однозначно та чітко зазначено дату в яку він, ніби-то, не прибув за викликом, вказане дає підстави для висновку, що 27.11.2024 є датою вчинення правопорушення та датою його виявлення. Оскаржувана постанова винесена 13.03.2025, тобто поза межами тримісячного строку, встановленого ч.7 ст. 38 КУпАП.

Він не отримував від відповідача повідомлення про дату та час розгляду справи, таким чином був позбавлений права бути присутнім під час її розгляду, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватись правовою допомогою, що є підставою для скасування постанови. Крім цього, у березні він проходив лікування і фізично був позбавлений можливості бути присутнім під час розгляду справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчинені, яка підтверджена належними і допустимими доказами. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Сам по собі протокол не може бути беззаперечним доказом вини особи, відносно якої він складений.

Таким чином, оскаржувану постанову винесено з порушенням, недотриманням процедури здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення, а також за відсутності належних та достатніх доказів, які б підтверджували факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, що с підставою для скасування відповідної постанови із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 191 від 13.03.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 стосовно нього, ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити.

У відзиві на позов сторона відповідача вказує на те, що позовні вимоги безпідставні, необґрунтовані та такі, що задоволенню не підлягають. Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 складено 12.03.2025 посадовою особою ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме командиром 3 відділення взводу охорони молодшим сержантом ОСОБА_3 .. Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 05.02.2025 № 185 (з адміністративно-господарчої діяльності) «Про призначення уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення» призначено уповноваженим на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статті ст. 210, 210-1, 211 КУпАП командира 3 відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_3 молодшого сержанта ОСОБА_3 . Зауважують, що відповідно до Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 3/нм від 01.01.2024 (далі - Інструкція №3/нм) визначено, що уповноважені особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яким надано право на складання протоколів про адміністративні правопорушення (передбачені ст.210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення) визначаються наказами відповідних комплектування та соціальної підтримки. Відповідно до п.4 Розділу ІІ Інструкції № 3/нм під час складання протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, уповноваженою особою, яка складає протокол, доводиться зміст статті 63 Конституції України та роз`яснюються права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі. Протокол підписується уповноваженою посадовою особою, яка його склала та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності. За наявності свідків може бути підписана ними. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності від підписання протоколу уповноважена особа, яка складала протокол робиться запис від надання пояснення по суті правопорушення, викладеного в протоколі, відмовився та засвідчує його своїм підписом із зазначенням дати. Відмова від пояснення та підписання протоколу також може підтверджуватися підписами свідків. Відмова від писання протоколу, а також відсутність свідків не є підставами для припинення складання протоколу. Під час складання протоколу № 190 АП-2025 ОСОБА_1 від надання будь-яких пояснень, підпису протоколу та отримання повідомлення про розгляд адміністративної справи - відмовився. Зазначений протокол відповідає приписам Кодексу України про адміністративні правопорушення та містить всі необхідні реквізити.

В порядку ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності може заявити клопотання про відкладення розгляду справи, проте дане клопотання до ІНФОРМАЦІЯ_3 не надходило, тому справу було розглянуто без участі Позивача. Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

13.03.2025 відбувся розгляд матеріалів адміністративного провадження та прийнято рішення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 , про те що громадянина ОСОБА_1 визнати винним в чинені адміністративного правопорушення передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього штраф у розмірі 17 000 (сімнадцять) тисяч грн. Постанова направлена ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації.

Отже, дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 були здійснені в чіткій відповідності до норм чинного законодавства.

Посилання позивача на обізнаність із наявністю оскаржуваної постанови з моменту ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження лише 09.05.2025, зважаючи на наявність відкритого провадження у справі про адміністративне правопорушення і призначений розгляд справи на 13.03.2025, не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли той почав вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на оскарження рішення суб`єкта владних повноважень про накладення адміністративного стягнення і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду Позивачем не обґрунтовано і не надано доказів на підтвердження неможливості отримання копії оскаржуваної постанови раніше, не зазначено про дії, які ним вживалися для її отримання до 09.05.2025, зважаючи на обізнаність про наявність провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього. Відтак, наведені підстави пропуску процесуального строку не обумовлені об`єктивно непереборними обставинами і не являються такими, що пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами. Дії ОСОБА_1 щодо оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 13.03.2025 № 190 АП-2025, в частині виконання процесуального обов`язку щодо дотримання строку звернення до суду, були вчинені з порушенням вимоги «не зволікаючи та без невиправданих затримок». Таким чином, станом на час звернення (18.05.2025) до Роменського міськрайонного суду Сумської області із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення від 13.03.2025 № 190 сплинув встановлений законодавством процесуальний строк (строк позовної давності), що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.

Сторона відповідача просить залишити без розгляду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення без розгляду у зв`язку з пропущенням строків звернення до суду та у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити у повному обсязі.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

20.05.2025 відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання (а.с.19).

25.09.2025 провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закрито. Закрито підготовче провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Справу призначено до судового розгляду по суті (а.с.65).

Представник позивача надав суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його та його довірителя відсутності (а.с. 71)

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 явку свого представника до суду не забезпечив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.69,70).

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін.

Інші процесуальні дії передбачені п.3 ч.3 ст. 246 КАС України судом не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Постановою №191 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. за порушення вимог законодавства, а саме за те, що ОСОБА_1 з 27.11.2024 не прибув за викликом повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення своїх військово-облікових даних, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період (а.с.8).

Постанова направлена позивачу 13.03.2025 за вих. №1/1901 (а.с.50). Доказів вручення позивачу постанови, стороною відповідача не долучено.

До відзиву відповідачем долучене повідомлення про розгляд адміністративної справи 13.03.2025 о 12 год. 30 хв., яке направлялось ОСОБА_1 , проте докази вручення указаного повідомлення відсутні, на повідомленні наявний запис, що адресат відмовився від отримання, підпис особи, яка зробила указану відмітку, відсутній (а.с.51).

З консультативного висновку лікаря Роменської райполіклініки від 13.03.2025 вбачається, що ОСОБА_1 звертався до лікаря, діагноз - гострий лівобічний зовнішньо-середній отит (а.с.9, 11).

З приводу лікування ОСОБА_1 долучив до матеріалів справи і виписку з медичної картки амбулаторного відділення (а.с.12).

У період з 24.03.2025 по 02.04.2025 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Роменська ЦРЛ» РМР з діагнозом ДОА 1 ст. правого колінного суглобу. Хондромаляція внутрішнього виростку правого стегна та великогомілкової кістки 2-3 ст. (а.с.10).

02.05.2024 за вих. № 42471 на адресу позивача направлено ухвалу про відкриття виконавчого провадження (а.с.13) , яку ОСОБА_1 отримав 09.05.2025 (а.с.14, 15).

За клопотанням представника позивача суд витребовував матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатами яких винесено оскаржувану постанову (а.с.62, 66), проте такі до суду не надходили.

З досліджених доказів та встановлених на їх підставі обставин вбачається, що між сторонами склались правовідносини з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства України.

Норми права, застосовані судом:

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Статтею 7 КАС України визначено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

В свою чергу, згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною 1 статті 7 КУпАП України визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Процес притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягують до такої відповідальності.

Відповідно ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (міського) військового комісаріату для оформлення військово-облікових документів, приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних; проходити медичний огляд та лікування в лікувально-профілактичних закладах згідно з рішеннями комісії з питань приписки, призовної комісії або військово-лікарської комісії районного (міського) військового комісаріату; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до статті 235 КУпАП військові комісаріати розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення військовозобов`язаними чи призовниками законодавства про військовий обов`язок і військову службу, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, , про неявку на виклик у військовий комісаріат, (статті 210, 210-1, 211 - 211-6).

Від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Стаття 210-1 КУпАП, визначає покарання за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідальність за вчинення указаних дій в умовах особливого періоду передбачена ч.3 цієї статі, санкцією якої передбачено накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч.1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно вимог ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Частиною 2 ст. 277 КУпАП передбачено, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, у випадках, якщо особа не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності, розглядаються уповноваженою посадовою особою територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління та регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервiстами, якi перебувають у запасi Служби безпеки України), уповноваженого Головою Служби зовнішньої розвідки України підрозділу Служби зовнішньої розвідки України (у частинi правопорушень, вчинених військовозобов`язаними Служби зовнішньої розвідки України) у триденний строк після надходження відповідної заяви від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ст. 277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

При цьому норма є спеціальною і встановлює строк для повідомлення особи про розгляд справи саме судом, а не іншим органом чи посадовою особою.

Частиною 1 ст.72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Мотиви суду.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, кожного окремо та в сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Судом встановлено, що постановою №191 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. за порушення вимог законодавства, а саме за те, що ОСОБА_1 з 27.11.2024 не прибув за викликом повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 в Сумській області для уточнення своїх військово-облікових даних, тим самим порушив законодавство України про мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП в особливий період (а.с.8).

В постанові ІНФОРМАЦІЯ_3 однозначно та чітко не зазначено в яку саме дату позивач не прибув за викликом. Зазначено «з 27.11.2024 не прибув за викликом повісткою».

Таким чином датою вчинення адмінправопорушення та датою його виявлення слід вважати 27.11.2024 року.

Згідно ч. 7 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

За ч.1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Відповідно до ст.32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку …».

Суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією.

Згідно вимог пункту «b» частини 3 статті 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту.

Таким чином, під час розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 ч.3 КУпАП, процес мав відповідати загальним засадам кримінального провадження, а посадова особа, яка розглядала справу, мала забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягувалась до відповідальності.

Повертаючись до національного законодавства суд зазначає, що положеннями статті 277-2 КУпАП визначено порядок повідомлення про розгляд справи.

Відповідно до вказаної статті повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Європейський суд з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» (№ 12307/16) зазначив, що незважаючи на те, що ч.1 ст. 6 неможливо тлумачити як таку, яка надає заявникові право на отримання особливої форми вручення судових документів, наприклад, зареєстрованою поштою, в інтересах здійснення правосуддя заявника необхідно повідомляти про судове слухання таким чином, щоб йому не лише стало відомо про дату, час і місце слухання, а він мав достатньо часу для підготовки його або її справи і був присутнім під час судового слухання.

У призмі наведеного, враховуючи те, що норми КУпАП не містять положень про повідомлення осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності про розгляд справи уповноваженим органом державної влади, а також мінімального строку на підготовку особи до розгляду справи та реалізації права на захист, суд вважає за можливе застосувати норму статті 277-2 КУпАП за аналогією закону до спірних правовідносин щодо строків повідомлення про розгляд справи районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, протокол про вчинення адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 складений 12.03.2025 року. Під час складання протоколу ОСОБА_1 від будь-яких пояснень, підпису протоколу та отримання повідомлення про розгляд адміністративної справи, відмовився.

Проте вказана обставина відповідачем нічим не підтверджена.

За клопотанням представника позивача суд витребовував матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за результатами яких винесено оскаржувану постанову (а.с.62, 66), проте відповідачем матеріали справи не надані.

Таким чином, у суду відсутні відомості про вжиття відповідачем всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі на отримання правничої допомоги.

Відтак, відповідачем не забезпечено завчасне повідомлення позивача про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яке в розумінні Конвенції є кримінальним обвинуваченням, не надано мінімально встановлений КУпАП строк для підготовки до розгляду справи та не гарантовано позивачу отримання часу і можливості, необхідних для підготовки свого захисту, які регламентовані пунктом «b» частини 3 статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», що свідчить про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з суттєвим порушенням процедури розгляду справи та строків її розгляду (правопорушення виявлене 27.11.2024, а стягнення накладене 13.03.2025), суд вважає, що є підстави для закриття провадження у справі.

Указані прямі порушення вимог КУпАП під час винесення оскаржуваної постанови є підставою для її скасування та визнання протиправною .

Отже, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення ТЦК необхідно скасувати, а провадження у справі закрити.

Інші доводи та заперечення сторін на висновки суду не впливають.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд не вирішує питання щодо відшкодування позивачу судових витрат по справі, оскільки такі вимоги ним не заявлені.

Також судом застосовані норми процесуального права, які регулюють порядок ухвалення рішення: ст. ст. 241-246, 250 КАС України.

Суд вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_6 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення № 191 від 13.03.2025 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 , а провадження у справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається на підставі ч. 4 ст. 286 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження .

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ел. пошта: ІНФОРМАЦІЯ_7 , тел. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. І. Євтюшенкова