Справа № 580/10025/24
Суддя: Черпак Юрій Кононович
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Черпака Ю.К.,

суддів Файдюка В.В., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Клокол Вікторії Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач/ ОСОБА_1 ) звернулась до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі -відповідач/апелянт/ГУ ПФУ у Волинській області) про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо неврахування під час призначення пенсії за заявою від 06 серпня 2024 року до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року (за виключенням періодів догляду за дітьми до 3-х річного віку з 22 серпня 1986 року до 21 серпня 1989 року та з 18 грудня 1994 року до 17 грудня 1997 року);

- зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06 серпня 2024 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15 липня 1982 року по 21 серпня 1986 року, з 22 серпня 1989 року по 17 грудня 1994 року, з 18 грудня 1997 року по 15 січня 1998 року згідно з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що при призначенні пенсії не було зараховано до страхового стажу період роботи з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року у Первомайському управлінні житлово-комунального господарства виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Первомайськвугілля». Підставою для такого неврахування відповідач визначив неналежне оформлення записів у трудовій книжці. Зазначені формальні недоліки не можуть позбавляти її права на зарахування відповідного періоду до страхового стажу, оскільки вони виникли з вини адміністрації підприємства, на яку законодавством покладено обов`язок ведення та збереження трудових книжок. Крім того, судова практика Верховного Суду підтверджує, що недоліки у веденні трудових книжок не можуть мати негативних наслідків для працівника та не є підставою для відмови у зарахуванні трудового стажу при призначенні пенсії. Факти її роботи у зазначений період підтверджуються трудовою книжкою та іншими документами, а тому відмова Пенсійного фонду є протиправною та такою, що порушує її право на соціальний захист, гарантоване статтею 46 Конституції України та статтею 3 Загальної декларації прав людини.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка обрала неналежний спосіб захисту, оскільки питання зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу вже було предметом розгляду органу Пенсійного фонду, який відмовив у перерахунку пенсії, вказавши на наявність недоліків у заповненні трудової книжки. Суд вказав, що саме такі формальні порушення, як відсутність належного зазначення найменування підприємства, засвідчення записів печаткою УРСР та виправлення у даті народження, унеможливлюють врахування спірного періоду без подання уточнюючої довідки. Позивачка не довела факту порушення її прав саме діями чи бездіяльністю Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, оскільки остаточне рішення щодо перерахунку пенсії приймалося іншим пенсійним органом в межах екстериторіального розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Клокол В.І. просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Скарга обґрунтована посиланням на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про відсутність порушеного права та неналежний спосіб захисту, хоча матеріалами справи підтверджується протилежне. Зокрема, при призначенні пенсії рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 30 серпня 2024 року № 61 позивачці не було зараховано майже 10 років стажу (з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року), що прямо вплинуло на розмір пенсії. Наголосив, що недоліки у веденні трудової книжки (зокрема, завірення печаткою УРСР чи нечитабельність відтиску) не можуть бути підставою для позбавлення особи права на зарахування періоду роботи, адже відповідальність за правильність заповнення трудових документів несе роботодавець. Працівник не може нести негативні наслідки за помилки адміністрації підприємства. Крім того, у скарзі наведені правові позиції Верховного Суду (справи № 490/12392/16-а, № 423/1881/17, № 677/277/17, № 687/975/17, № 120/1089/19-а), де підкреслюється, що формальні недоліки у трудових книжках не спростовують факту трудових відносин та не можуть бути підставою для неврахування страхового стажу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.

Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.

Згідно з частинами першою та другою статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № 7101- від 02 червня 2022 року.

Напередодні досягнення пенсійного віку 06 серпня 2024 року позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком.

30 серпня 2024 року ГУ ПФУ у Волинській області призначено ОСОБА_1 пенсію за віком. Проте під час призначення пенсії до її страхового стажу не враховано період роботи з 15 липня 1982 року до 15 січня 1998 року згідно із записами трудової книжки.

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Черкаській області із заявою № 16787, в якій просила перерахувати пенсію по стажу і врахувати стаж з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року згідно з трудовою книжкою (т. 1, а.с.24).

Заява позивачки від 10 вересня 2024 року про перерахунок пенсії за принципом екстериторіальності розглянута ГУ ПФУ в Одеській області, яке рішенням № 61 від 16 вересня 2024 року відмовило в перерахунку пенсії. В рішенні зазначено, що в ході аналізу наявних в електронній пенсійній справі документів встановлено, що в трудовій книжці від 15 липня 1982 року серія НОМЕР_1 наявне виправлення в місяці народження заявниці. Також запис № 1-4 (з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року) до трудової книжки внесено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58, а саме: відсутня назва організації при прийняті та періоди роботи засвідчено печаткою УРСР. Для зарахування зазначеного періоду до страхового стажу необхідно надати уточнюючу довідку (т. 1, а.с.25).

Позивачка вважала дії відповідача протиправними, тому звернувся до суду з позовом.

Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.

Позивачка обґрунтовано звернулася саме до ГУ ПФУ у Волинській області, оскільки оскаржує первинні дії цього органу, пов`язані з неврахуванням спірного періоду роботи при призначенні пенсії.

Цим управлінням було прийнято перше рішення від 30 серпня 2024 року, в якому викладені ті ж самі мотиви, що й у повторному рішенні ГУ ПФУ в Одеській області.

Тобто підстави для відмови є ідентичними, а відтак позов спрямований на оскарження саме первинних неправомірних дій з визначення періоду страхового стажу, які в подальшому відтворені в рішенні іншого територіального органу Пенсійного фонду.

При цьому ОСОБА_1 не позбавлена можливості оскаржити й повторне рішення органу ПФУ, якщо воно перешкоджатиме правильному обчисленню страхового стажу.

За таких обставин висновок суду першої інстанції про обрання позивачем неналежного способу захисту не відповідає фактичним обставинам справи. Виходячи з цього, колегія суддів переходить до перевірки доводів позову по суті спору.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-ІV (далі -Закон № 1058-ІV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637, визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ та організацій або їх правонаступників, в яких має бути вказано період роботи, що зараховується до спеціального стажу, професія або посада, характер виконуваної роботи, первинні документи за час виконання роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Зі змісту трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , а саме записів № 1-4 (ст.ст. 2-3) вбачається, що вона була прийнята на посаду економіста до Первомайського управління житлово-комунального господарства Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Первомайськвугілля» 15 липня 1982 року. Про це свідчить також відбиток печатки згаданого підприємства при первинному оформленні та заповненні трудової книжки на першій сторінці.

Згідно з записом № 4 трудової книжки 15 січня 1998 року позивачка звільнена з Первомайського управління житлово-комунального господарства Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Первомайськвугілля» за переведенням до ЖКГ Первомайського виконкому. Вказаний запис засвідчений двома печатками - перший відтиск, поставлений Первомайським управлінням житлово-комунального господарства Виробничого об`єднання по видобутку вугілля «Первомайськвугілля», відповідає відтиску, проставленому на 1 сторінці під час заповнення трудової книжки у 1982 році, а другий відтиск печатки зі спливом часу є нечитабельним.

З відкритих джерел вбачається, що державне підприємство «Первомайськвугілля» (), до складу якого входило Первомайське управління житлово-комунального господарства, з 2022 року перереєстроване на підконтрольній Україні території - за адресою: місто Дніпро, Дніпропетровська область.

Відповідна зміна місцезнаходження відображена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб. До повномасштабного вторгнення підприємство було зареєстроване в місті Гірське Луганської області, але зміна адреси відбулася після окупації цієї території у 2022 році.

Таким чином, на момент звернення позивача з заявою про призначення пенсії підприємство має чинну юридичну адресу на підконтрольній території України.

Тому орган Пенсійного фонду не був позбавлений можливості звернутися до підприємства з відповідним запитом про підтвердження відомостей щодо трудового стажу позивачки у порядку частини третьої статті 44 Закону № 1058-IV.

Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2022 року за результатом розгляду справи № 560/3734/22 зазначив, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2020 року у справі № 415/4914/16-а, від 21 травня 2020 року у справі № 550/927/17, від 16 червня 2020 року у справі № 682/967/17 та від 19 червня 2020 року у справі № 359/2076/17.

При цьому, обов`язок належного оформлення документів покладається не на працівника, а на роботодавця чи інших уповноважених осіб.

Верховним Судом у постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 677/277/17 висловлено позицію, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Отже, органи пенсійного фонду зобов`язані діяти виключно в межах і у спосіб, визначених Конституцією та Законом № 1058-IV, а при вирішенні пенсійних питань - повно і неупереджено перевіряти надані документи.

Основним документом для підтвердження стажу є трудова книжка і лише за її відсутності або відсутності в ній потрібних відомостей застосовуються інші докази.

Формальні недоліки чи неточності у заповненні трудової книжки не можуть автоматично позбавляти особу набутого стажу, оскільки обов`язок належного ведення таких документів покладено на роботодавця, а не на працівника.

Отже, відмова у врахуванні спірного періоду роботи без всебічної перевірки та належної мотивації суперечить принципам законності, обґрунтованості та належного урядування і підлягає скасуванню.

Частиною першою статті 58 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та статутом Пенсійного фонду.

Отже, вирішення питання про зарахування певного періоду страхового стажу, призначення пенсії, зокрема, перевірка поданих документів, обрахунок трудового і страхового стажу, є виключною компетенцією Пенсійного фонду.

Згідно з частиною другою статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відтак, належним способом захисту порушеного права позивачки є зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 06 серпня 2024 року із урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

При цьому, повторний розгляд заяви про перерахунок пенсії у випадку скасування судом рішення про відмову має здійснюватися тим територіальним органом Пенсійного фонду України, якого було уповноважено розглядати подану особою заяву вперше.

Тому, саме ГУ ПФУ у Волинській області і має завершити процедуру призначення позивачу пенсії із вирішенням питання щодо зарахування страхового стажу за конкретний період.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права, то відповідно до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення - скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір у розмірі 968, 96 грн.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Клокол Вікторії Іванівни, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 грудня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо незарахування під час призначення пенсії за заявою від 06 серпня 2024 року до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 15 липня 1982 року по 15 січня 1998 року (за виключенням періодів догляду за дітьми до 3-х річного віку з 22 серпня 1986 року до 21 серпня 1989 року та з 18 грудня 1994 року до 17 грудня 1997 року).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 06 серпня 2024 року, зарахувавши до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15 липня 1982 року по 21 серпня 1986 року, з 22 серпня 1989 року по 17 грудня 1994 року, з 18 грудня 1997 року по 15 січня 1998 року згідно з трудовою книжкою серія НОМЕР_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (адреса: 43026, місто Луцьк, вулиця Кравчук, будинок 22в, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 968, 96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.

Судді: Файдюк В.В.

Штульман І.В.