Справа № 372/3460/25
Суддя: Рабчун Р. О.
Дата ухвалення: 2025-09-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/3460/25
Провадження № 2-а-84/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2025 року м. Обухів

Обухівський районний суд Київської області

у складі головуючого судді Рабчуна Р.О.,

за участю секретаря судових засідань Редька Н.Н.,

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

24 червня 2025 року ОСОБА_1 , звернувся до Обухівського районного суду Київської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Просив суд скасувати постанову від 29.10.2024 року ББА № 640995 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 09.06.2025 року через застосунок ДІЯ отримав повідомлення про блокування його карткового рахунку на підставі відкритого виконавчого провадження № 78293437 Обухівським ВДВС від 06.06.2025 року, яке ґрунтувалося на постанові Обухівського РУП ГУНП від 29.10.2024 року № 640995 про нібито вчинене позивачем адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП. При ознайомленні з матеріалами справи йому стало відомо, що 29.10.2024 року він фізично не перебував у м. Обухів, його не викликали для розгляду справи, постанова не містила його особистого підпису чи відмітки про отримання копії, а реквізит направлення рекомендованим листом взагалі не заповнений. Позивач категорично не погоджується щодо встановленого адміністративного правопорушення, вважає постанову незаконною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Тому просить дану постанову скасувати.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 14.07.2025 року позивачу поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

23.07.2025 року від відповідача через підсистему «Електронний Суд» до Обухівського районного суду надійшов відзив в якому відповідач, щодо задоволення вимог заперечував в повному обсязі та просив суд відмовити в задоволенні рішення.

Позивач в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заяв, клопотань чи заперечень суду не подав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про таке.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА № 660995 до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, п. 1.9 ПДР зазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Приписами ст. 280 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Таким чином, висновки про наявність чи відсутність у діях позивача, адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена відповідними частинами ст. 126 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання відповідно до покладених на них повноважень.

Предметом судового дослідження у спірних правовідносинах є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачає, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Судом встановлено, що інспектором поліції винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу, що відповідає вимогам Інструкції №1395.

Згідно зі статтею 248 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі також КУпАП) розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Відповідно до частини 1 статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі статтею 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі № 676/752/17, від 21.03.2019 у справі № 489/1004/17, від 30.01.2020 у справах № 308/12552/16-а та № 482/9/17, від 06.02.2020 у справі № 205/7145/16-а зробив такі висновки: «Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

У даному випадку позивач не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, що підтверджується відсутністю у матеріалах доказів належного вручення повідомлення або отримання позивачем інформації про розгляд справи.

При цьому, в самій постанові в якості адреси позивача помилково зазначено адресу місця вчинення адміністративного правопорушення, а не його фактичне місце проживання чи реєстрації. Така помилка унеможливила належне повідомлення позивача та фактично позбавила його можливості реалізувати право на участь у розгляді справи, надання пояснень, доказів та заперечень.

Як вбачається з Витягу з реєстру територіальної громади від 23.09.2025 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , однак в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, уповноваженою посадовою особою не було дотримано вимог щодо порядку повідомлення особи, передбачених законодавством, що є істотним порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Тобто, розгляд справ відбувся за відсутності позивача, якого не було своєчасно сповіщено про розгляд справ, що в силу приписів частини 1 статті 268 КУпАП виключало можливість розгляду справи.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

За таких обставин, ураховуючи зазначені висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови та її скасування.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Недотримання відповідачем приписів законодавства України про адміністративні правопорушення тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови та є підставою для її скасування.

Крім того, ОСОБА_1 не був повідомлений про подальше винесення постанови, про що свідчить відсутність у такій постанові інформації про вручення або відмову від отримання, а також реквізитів поштового направлення.

Водночас, у самій постанові була зазначена невірна адреса місця проживання ОСОБА_1 , що також унеможливило її належне вручення.

Оскарження постанови протягом 10-денного строку, передбаченого ст. 289 КУпАП, пропущено з поважних причин - необізнаності про її винесення та ненадання копії працівниками поліції. Водночас скарга подана пізніше, коли ОСОБА_1 стало відомо про існування постанови та отримання її копії через Обухівський ВДВС.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведені обставини свідчать про істотні порушення порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого нормами КУпАП.

Відсутність належного повідомлення, недотримання вимог щодо вручення копії постанови, неправильне зазначення адреси, а також порушення процесуальних строків є підставами для визнання оскаржуваної постанови незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Статтею 286 КАС України передбачені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП за постановою від 29.10.2024 року ББА №640995 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП від 26.02.2024 року підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.5, 6-11, 77, 121-123, 143, 243-246, 250-251, 286, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову від 29.10.2024 року ББА №640995 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Суддя Р.О. Рабчун