Справа № 520/13827/25
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

17.10.2025 № 520/13827/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просить суд стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 , Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 в розмірі 159 040 грн 36 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення повернуто позивачу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2025 по справі № 520/13827/25 скасовано. Адміністративну справу № 520/13827/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2025 справа № 520/13827/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення грошового забезпечення повернулася до Харківського окружного адміністративного суду 01.08.2025, що підтверджується відтиском штампу канцелярії суду, передана на розгляд судді - 04.08.2025 згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду.

Ухвалою від 19.08.2025 відкрито спрощене провадження у справі в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України. Запропонувано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі подати до суду відзив на адміністративний позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачам - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про закриття провадження у справі в частині позовних вимог на підставі наступного.

Перевіривши матеріали позову суд установив, що до уточнення позовних вимог позивачем було заявлено позовні вимоги до Військової частини НОМЕР_1 про стягнення грошового забезпечення.

У своїх позовних вимогах (з урахуванням уточнень, поданих 15.09.2025) позивач просить суд стягнути солідарно з військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_4 , Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 нараховане грошове забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , у розмірі 159 040 грн 36 коп.

При цьому, в якості відповідачів за даним позовом позивачем визначено - Військову частину НОМЕР_1 , Військову частину НОМЕР_2 , Оперативне командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ) та Міністерство оборони України.

З матеріалів справи та пояснень позивача, викладених у позовній заяві, судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №520/23732/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення (посадового окладу окладу за військове звання, надбавки за вислугу років за лютий 2023, за період з березня 2023 по 12.06.2023; надбавку за вислугу років за період з квітня по листопад 2022 року; надбавку за особливості проходження військової служби за березень-листопад 2022 року) грошову компенсацію за дні невикористаних відпусток за 2022 рік та грошову компенсацію за невикористану відпустку пропорційно відпрацьованим дням у 2023 році; одноразову грошову допомогу при звільненні; індексацію грошового забезпечення за період з 01.04.2022 по 31.12.2022; грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно при звільненні. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 подати на розгляд відповідної комісії матеріали щодо встановлення статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України» від 20.08.2014 №413. Зобов?язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України скласти та видати ОСОБА_1 уточнену (виправлену) довідку про розміри його грошового забезпечення. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 21.04.2023 року про видачу довідки про обставини травми та прийняти відповідне рішення. Зобов?язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України призначити і провести розслідування за фактами перебування ОСОБА_1 на стаціонарнму лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Північного регіону, з 06.03.2023 до 13.03.2023, з 14.03.2023 до 22.03.2023.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 по справі №520/23732/23 в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо зменшення розміру окладу за військове звання за березень-липень 2022 року; не нарахування та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби за березень-червень 2023 року, щомісячної премії за березень-червень 2023 року, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць у період з 21.05.2022 - 31.05.2022 скасовано. Прийнято в цій частині нову постанову про задоволення даної частини позовних вимог. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 надбавку за особливості проходження служби за березень-12.06.2023 року; щомісячну премію за березень-12.06.2023 року; оклад за військове звання за березень-липень 2022 року; передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період з 21.05.2022 - 31.05.2022.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У позовній заяві позивачем зазначено, що 04.09.2024 Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи по справі № 520/23732/23, що 17.09.2024 були пред`явлені до органів державної виконавчої служби з метою забезпечення їх примусового виконання. 19.09.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шаровою Д. В. було відкрито ряд виконавчих проваджень, у тому числі за № 76083327 та № 76084274. Також, 09.10.2024 уповноваженими службовими особами Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження № 0000373 щодо вчинення посадовими особами військової частини НОМЕР_1 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 382 КК України, досудове розслідування на даний час триває.

Військовою частиною НОМЕР_1 Міністерства оборони України на виконання вищевказаних рішень самостійно проведено нарахування суми заборгованості грошового забезпечення ОСОБА_1 , що складає 159 040,36 грн (до виплати). Однак, уже протягом тривалого часу, незважаючи на відкриті виконавчі та кримінальне провадження, подані численні скарги до Міністерства оборони України посадовими особами військової частини НОМЕР_1 не виконується рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 по справі № 520/23732/23, в частині виплат грошового забезпечення, оскільки на виконання вказаних вище судових рішень було лише нараховано, однак не виплачено заборгованість по виплаті грошового забезпечення в розмірі 159 040 грн 36 коп, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом задля стягнення в судовому порядку нарахованої суми заборгованості.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку з невиконанням в повному обсязі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23.

Дослідивши матеріали справи та позовні вимоги позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частин 1-3 статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрім того стаття 2 та частина 4 статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно із положеннями частини 1 статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині 1 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм убачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Суд зазначає, що ст. 382 КАС України визначені спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Суд зазначає, що вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення у цій справі.

Наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення (стаття 382-1 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (стаття 383 КАС України).

Таку позицію підтримано Верховним Судом у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18), в якій звернуто увагу на те, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечити належне виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Суд наголошує, що судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Так, заявлені в цій справі позовні вимоги позивач обґрунтовує виключно бездіяльністю відповідачів щодо виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23.

Суд звертає увагу, що з аналізу наведених у позовній заяві доводів убачається, що спір у цій справі спрямований на виконання судових рішень, ухвалених в іншій справі (рішення Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2023 та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 21.06.2024 у справі №520/23732/23), а предметом цього позову є фактична незгода позивача з бездіяльністю відповідачів щодо невиконання зазначених рішень, що полягає в невиплаті йому нарахованої та невиплаченої на даний час заборгованості в сумі 159 040,00 грн, що власне нарахована відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_1 на виконання зазначених судових рішень, що й стало підставою для звернення позивача до суду з окремим позовом.

За приписами частини 5 статті 383 КАС України розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Відповідно до частини 6 статті 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

За вказаних обставин, суд зазначає, що позивач у цій справі обрав спосіб захисту шляхом подання позову про стягнення коштів, нарахованих позивачу на виконання судового рішення в іншій справі. Проте, спірні правовідносини між сторонами вже вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 29.07.2021 у справі №460/350/19.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно, якщо позивач вважає протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення суду у справі № 520/23732/23, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України з заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі №522/10140/17, від 21.11.2019 у справі № 802/1933/18-а та від 17.05.2023 у справі №580/5096/22.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Зазначена підстава для закриття провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Відтак суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі №520/13827/25 у частині позовних вимог до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в розмірі 159040 грн 36 коп, оскільки судовими рішеннями в межах справи № 520/23732/23 вирішувалося питання щодо перерахунку складових грошового забезпечення позивача Військовою частиною НОМЕР_1 , якою було перераховане відповідне грошове забезпечення позивача та нараховано спірну заборгованість. У подальшому, на стадії виконання судового рішення ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2025 у справі № 520/23732/23 замінено боржника військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України у виконавчих провадженнях № 76083327 від 19.09.2024 та 76084274 від 19.09.2024 на його правонаступника військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України, у зв`язку з тим, що військова частина НОМЕР_1 реформована з 21.07.2025 та її правонаступником визначена військова частина НОМЕР_2 .

Зазначені обставини визнаються відповідачем - Військовою частиною НОМЕР_2 згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву, в якому Військова частина НОМЕР_2 зазначила, що з метою виконання рішень суду у справі № 520/23732/23 посадовими особами військової частини НОМЕР_2 вчиняються відповідні дії, а саме неодноразово направлялися до Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_2 заявки на замовлення коштів, необхідних для виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 (вих. №18992/11 від 08.11.2024, №18992/12 від 07.12.2024, №18992/1 від 08.01.2025, №18992/02 від 08.02.2025, №18992/03 від 08.03.2025, №18992/4 від 08.04.2025.

Отже, судом встановлено наявність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог позивача до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, під час розгляду справи суд дійшов висновку про відсутність підстав для закриття провадження в частині позовних вимог до інших визначених позивачем відповідачів за позовом - Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_4 ), Міністерства оборони України, оскільки правовідносини між позивачем та зазначеними відповідачами не досліджувалися в межах справи № 520/23732/23.

Згідно частиною 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України в разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На підставі викладеного та керуючись статтями 238, 243, 248, 256 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " - Військова частина НОМЕР_3 Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , Міністерства оборони України про стягнення солідарно грошового забезпечення в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 та Військової частини НОМЕР_2 про стягнення на користь ОСОБА_1 нарахованого грошового забезпечення за час проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , в розмірі 159 040 грн 36 коп.

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН