Справа № 300/2523/25
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про закриття провадження у справі
"15" жовтня 2025 р. справа № 300/2523/25
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Арабчук В.М.,
представників відповідача Стасіва В.О, Приймак Н.Б.,
третьої особи ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови Богородчанської селищної ради Заремби Ростислава Дмитровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування розпоряджень №18-к від 17.02.2022, № 55-к від 05.05.2023, -
Виклад позицій сторін. Процесуальні дії та рішення суду:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) 13.04.2025 через "Електронний суд" звернулася до суду з адміністративним позовом до Голови Богородчанської селищної ради Заремби Ростислава Дмитровича (далі Відповідач, голова селищної ради), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 (далі третя особа, ОСОБА_2 ), в якому просила суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Богородчанської селищної ради про призначення Андрія Шимонівського на посаду начальника відділу (сектору) державного архітектурно-будівельного контролю.
Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_1 є членом Богородчанської громади. Позивачем після отримання відповідей на запити про доступ до публічної інформації, було встановлено, що ОСОБА_3 є завідувачем сектору державно-будівельного контролю, однак даний сектор не виконує покладених на нього завдань щодо реалізації державної політики з питань державно-архітектурного контролю, не надає послуг з видачі дозволів на будівельні роботи та забезпечення внесення відповідних даних до ЄДЕССБ. Розпорядженням № 18-к від 17.02.2022 голова Богородчанської селищної ради призначив Андрія Шимонівського на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю, а розпорядженням від 05.05.2023 № 55-к перевів на посаду завідувача сектору ДАБК апарату селищної ради, проте селищна рада не приймала рішення про створення відповідного відділу чи сектору державного архітектурно-будівельного контролю, що є порушенням статті 19 Конституції України, статті 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 11 Закону України «Про державний архітектурно-будівельний контроль». Також селищна рада повинна ініціювати процес набуття повноважень і створення відповідного органу за спеціальною процедурою. В протилежного випадку, виділення коштів на функціонування незаконно створеного органу тягне за собою нецільове використання бюджетних коштів. Також, вважає позивач, створення такого відділу/сектору без дотримання відповідної процедури підриває правову основу містобудівної діяльності, порушує права громадян та відкриває шлях до системних зловживань у сфері будівництва.
Ухвалою від 17.04.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення її недоліків.
28.04.2025 позивачем через "Електронний суд" подано заяву на усунення недоліків позовної заяви, згідно якої позивач виклала позовні вимоги в новій редакції: просила суд визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Богородчанської селищної ради № 55-к від 05.05.2023 про переведення ОСОБА_4 на посаду завідувача сектору ДАБК.
Також 28.04.2025 ОСОБА_1 через "Електронний суд" також подано заяву про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування розпорядження № 55-к від 05.05.2023.
Ухвалою від 29.04.2025 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновив такий строк. Також вказаною ухвалою суд: відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відмовивши в задоволенні клопотання позивача від 13.04.2025 про розгляд справи № 300/2523/25 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін; залучив до участі в справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 .
02.05.2025 через "Електронний суд" третьою особою у справі подано письмові пояснення у справі. ОСОБА_2 пояснив, що 27.04.2023 рішенням Богородчанської селищної ради затверджено структуру цієї селищної ради, зокрема й перейменовано відділ державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради у сектор державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради, оскільки зменшився чисельний склад на 1 штатну одиницю. Внаслідок такого рішення ОСОБА_2 переведено з посади начальника вказаного відділу на посаду начальника цього сектору розпорядженням № 55-к від 05.05.2023. Просить в позові відмовити.
05.05.2025 через "Електронний суд" ОСОБА_1 подано заяву про уточнення позовних вимог, згідно якої позивач збільшила позовні вимог та просила суд також визнати незаконним та скасувати розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022 про призначення ОСОБА_4 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю, оскільки така позовна вимога ґрунтується на тих самих підставах та доказах. Так, позивач вказала, що розпорядження 55-к від 05.05.2023 є похідним. Первинним є розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022. Також позивач зазначила, що внаслідок рішення селищної ради від 27.03.2025 № 25/2023 функції та ДАБК не змінився, відбулося лише перейменування з відділу на сектор, а тому розпорядження № 18-к від 17.02.2022 також підлягає скасуванню, позаяк селищна рада не приймала рішення про створення відділу ДАБК та про затвердження положення про даний відділ, як це передбачено ст.ст. 26, 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Також позивач вказала на те, що призначення ОСОБА_2 відбулося без проходження ним обов`язкового конкурсу, та не могло відбутися, оскільки відділ ДАБК не було створено в установленому законом порядку.
09.05.2025 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 від 09.05.2025 про поновлення процесуального строку звернення до суду з позовом в частині вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022 про призначення ОСОБА_4 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю.
14.05.2025 через "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 від 14.05.2025, в якій позивач зазначила, що подана 05.05.2025 додаткова вимога має немайновий характер, пов`язана з першою уточненою вимогою про скасування переведення, не є самостійним предметом спору та стосується одного правовідношення, а тому просила розглянути заяву про доповнення позовних вимог та прийняти її до розгляду. Окрім цього, позивач просила суд перейти до розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.
15.05.2025 через "Електронний суд" надійшов відзив голови Богородчанської селищної ради Заремби Р.Д. від 14.05.2025 на позовну заяву в первинній редакції. У відзиві відповідач вказав на те, що керуючись підпунктом 5 пункту 1 статті 26, статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», постановою Кабінету міністрів України від 19.08.2015 «Деякі питання діяльності органів державного архітектурно-будівельного контролю», з огляду на частину першу статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», селищна рада прийняла рішення від 23.12.2021 № 1032-123/2021 «Про структуру Богородчанської селищної ради», якою введено з 01.01.2022 до структури апарату селищної ради відділ державного архітектурно-будівельного контролю. На підставі вказаного рішення селищним головою прийнято розпорядження від 29.12.2021 № 276-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади». Згідно протоколу конкурсної комісії від 02.02.2022 № 31 переможцем конкурсу визначено ОСОБА_4 . В подальшому ОСОБА_3 пройшов спеціальну перевірку згідно вимог державної служби та перевірку, передбачену Законом України «Про очищення влади». Після таких заходів селищним головою видано розпорядження про призначення Андрія Шимонівського на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради. 22.02.2022 Богородчанської селищної ради направлено лист до Державної інспекції архітектури та містобудування України про початок функціонування відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради. Проте, у зв`язку з повномасштабним вторгнення російської федерації на територію України та введенням воєнного стану з 24.02.2022, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 № 303 призупинено процес передачі повноважень від центральних органів державної влади до органів місцевого самоврядування, припинено проведення заходів державного нагляду (контролю) на період дії воєнного стану. Отже, вказує відповідач, відділ відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради створено та призначено Андрія Шимонівського на посаду начальника відділу створено відповідно до чинного законодавства. Просить в позові відмовити.
19.05.2025 через "Електронний суд" ОСОБА_1 подано відповідь на відзив. Позивач вказала, що відповідач так і не надав доказів створення відділу державного архітектурно-будівельного контролю як виконавчого органу Богородчанської селищної ради та в подальшому сектору, що передбачено статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», оскільки рішення від 23.12.2021 № 1032-123/2021 не є рішенням про створення виконавчого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Також не подано доказів погодження з Державною інспекцією архітектури та містобудування України рішення про створення такого виконавчого органу з питань державного архітектурно-будівельного контролю. Отже, у відповідача не було правових підстав для призначення третьої особи на посаду начальника в орган, який на той момент не міг юридично існувати. Також позивач звернула увагу на те, що позивач не подав жодних доказів у підтвердження проведення процедури конкурсу на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради, в результаті якого відбулося призначення ОСОБА_2 на посаду. Також позивач заперечила законність використання довідки про проходження ОСОБА_2 спецперевірки в 2015 для призначення його на посаду начальника відділу 17.02.2022.
Ухвалою суду від 23.05.2025 суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом в частині вимоги про визнання незаконним та скасування розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022 про призначення ОСОБА_4 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю, та поновити такий строк. Також вказаною ухвалою суд прийняв до розгляду заяву ОСОБА_1 від 05.05.2025 про уточнення позовних вимог в справі № 300/2523/25 та відмовив у задоволенні клопотання від 14.05.2025 про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін (представників). Окрім цього, суд витребував у Богородчанської селищної ради належним чином засвідчені копії: розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022; розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради № 276-к від 29.12.2021; протоколу конкурсної комісії від 02.02.2022 за № 31; заяви ОСОБА_4 про призначення на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю; заяви ОСОБА_4 про переведення на посаду завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю.
26.05.2025 через "Електронний суд" відповідач подав заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що до компетенції ради належить затвердження структури апарату ради та її виконавчих органів, а також утворення інших виконавчих органів ради, натомість Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» не передбачено утворення виконавчих органів апарату ради. Рішенням сесії селищної ради від 23.12.2021 № 1032-13/2021 затверджено структуру селищної ради в новій редакції, згідно якої створено відділ державного архітектурно-будівельного контролю шляхом його введення до штату з 01.01.2022. На виконання вимог частини четвертої статті 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» листом від 22.02.2022 № 46/02-50/41 повідомлено Державну інспекцією архітектури та містобудування України про початок функціонування відділу державного архітектурно-будівельного контролю. Також відповідач пояснив, що переведення ОСОБА_2 на посаду начальника сектору відбулося у зв`язку з тим, що рішенням Богородчанської селищної ради від 27.04.2023 № 1325-25/2023 затверджено в новій редакції структуру селищної ради, згідно якого відділ державного архітектурно-будівельного контролю перетворено в сектор зі зменшенням чисельності з 3 штатних одиниць до 2. Вказав, що довідка про результати спеціальної перевірки від 15.06.2015 щодо ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про очищення влади» є дійсною.
02.06.2025 до суду засобами поштового зв`язку надійшов лист від Богородчанської селищної ради від 28.05.2025 № 5/ДСК, з приміткою для службового користування, примірник 1, яким на виконання вимог ухвали суду від 23.05.2025 в якому надано суду копії: розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради №18-к від 17.02.2022; розпорядження селищного голови Богородчанської селищної ради № 276-к від 29.12.2021; протоколу конкурсної комісії від 02.02.2022 за № 31; заяви ОСОБА_4 про призначення на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю від 06.02.2022; заяви ОСОБА_4 про переведення на посаду завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю від 04.05.2023. Вказані лист від 28.05.2025 № 5/ДСК з додатками службовою діловодства канцелярією суду зареєстровані як документи з обмеженим доступом згідно з приписами пункту 4 розділу І, розділу ХХ-1 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.08.2019 № 814, пункту 125 розділу VI "Перехідні положення" Положення про порядок функціонування окремої підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21, без внесення їх до автоматизованої системи документообігу суду, та приєднані до матеріалів справи № 300/2523/25, з оформленням таких матеріалів справи згідно з розділом VII вказаної Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України.
06.06.2025 через "Електронний суд" надійшов відзив голови Богородчанської селищної ради Заремби Р.Д. від 06.06.2025 на позовну заяву з врахуванням уточнених позовних вимог. Зокрема позивач звернув увагу суду на пропуск позивачем строку звернення до суду.
09.06.2025 через "Електронний суд" надійшло клопотання голови Богородчанської селищної ради Заремби Р.Д. від 06.06.2025 про долучення до матеріалів справи відзиву на уточнену позовну заяву від 06.06.2025.
10.06.2025 через "Електронний суд" надійшла заява ОСОБА_1 від 09.06.2025, в якій позивач просила поновити строк на подання відповіді на відзив у зв`язку з неознайомленням з доказами, які надійшли від Богородчанської селищної ради до суду 02.06.2025 з відміткою ДСК, оскільки такі докази не долучені в системі «Електронний суд». Позивач просила суд не брати до уваги докази подані відповідачем листом від 28.05.2025 № 5/ДСК, оскільки вони подані з порушенням процесуального порядку - не через «Електронний суд», без направлення їх копій позивачу.
Ухвалою від 19.06.2025 суд поновив ОСОБА_1 строк на подання відповіді на відзив голови Богородчанської селищної ради Заремби Р.Д. від 06.06.2025. Також суд, після ознайомлення з письмовими позиціями сторін по суті справи та поданими доказами, враховуючи, що позивач неодноразово письмово клопотала про розгляд справи в судовому засіданні, для забезпечення права позивача на участь в дослідженні доказів, які подані відповідачем, в тому числі поданих з відміткою: «для службового користування», враховуючи також подану такою позивачем заяву від 09.06.2025, дійшов висновку перейти до розгляду справи з проведенням судового засідання. Вказаною ухвалою від 19.06.2025 суд призначив судовий розгляд у справі на "26" червня 2025 р. о 10:30 год.
19.06.2025 від позивача через "Електронний суд" надійшла заява про відвід головуючого судді у справі.
20.06.2025 через "Електронний суд" від позивача надійшла заява про невідкладне приєднання до матеріалів справи документів, до якої долучено копію заяви від 17.06.2025 про фіксацію факту ознайомлення судді з документами обмеженого доступу та визнання недопустимими доказів, поданих з порушенням процесуального порядку, скарги від 19.06.2025, листа за підписом в.о. керівника апарату суду від 12.06.2025 № 300/2523/252742/25.
Ухвалою суду від 23.06.2025 суд розглянув заяву про відвід та дійшов висновку про його безпідставність. Як наслідок суд постановив передати справу для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду.
Ухвалою суду (суддя Гомельчук С.В.) від 25.06.2025 відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді Боршовського Т.І.
24.06.2025 через "Електронний суд" позивачем повторно подано клопотання про невідкладне приєднання документів до матеріалів справи.
Також 24.06.2025 через "Електронний суд" надійшло клопотання від позивача про відкладення судового засідання, призначеного на 26.06.2025.
25.06.2025 через "Електронний суд" від відповідача надійшли письмові пояснення щодо причин не направлення документів згідно листа від 28.05.2025 № 5/ДСК через "Електронний суд". Відповідач вказав, що надані документи містять інформацію, яка згідно розпорядження селищного голови від 05.02.2025 № 24 містить інформацію з обмеженим доступом, що перебуває у володінні Богородчанської селищної ради, зокрема службову інформацію (про прийняття, призначення, переведення на посади, протоколи засідань конкурсних комісій та протоколи до них, заяви з кадрових питань (пп.15, 19, 29 п.3). До вказаного пояснення долучено копію розпорядження селищного голови від 05.02.2025 № 24 із затвердженим ним Переліком інформації з обмеженим доступом (конфіденційної, таємної, службової), що є у володінні Богородчанської селищної ради.
В судовому засіданні 26.06.2025 суд задовольнив клопотання позивача від 24.06.2025 та відклав розгляд справи на 19.08.2025 на 14 год. 30 хв.
18.08.2025 через "Електронний суд" позивач подала клопотання про долучення до матеріалів справи доказів: листів з відповіддю Богородчанської селищної ради на запити від 22.05.2025 № І3/35-25 з долученим додатком до розпорядження селищного голови від 29.12.2021 № 276-к: оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради; від 22.05.2025 № І3/36-25 про те, що ні відділом державного архітектурно-будівельного контролю, ні сектором Богородчанської селищної ради Богородчанської селищної ради не проводиться реєстрація та розгляд документів дозвільного характеру через призупинення передання повноважень від центральних органів виконавчої влади до органів на місцевому рівні; від 22.05.2025 № ІЗ/37-25 про те, що сектор державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради входить до складу апарату Богородчанської селищної ради; від 30.06.2025 № ІЗ/46-25 до якого долучено копії дипломів про освіту ОСОБА_5 НОМЕР_1 та НОМЕР_2 ; листа в.о. керівника апарату суду від 12.06.2025 № 300/2523/25/2742/25.
18.08.2025 через "Електронний суд" подано позивачем клопотання про долучення до матеріалів справи процесуальних документів, а саме заяв та скарг від 17.06.2025, від 19.06.2025, від 24.06.2025, оскільки вони спрямовані на фіксацію порушень порядку подання та долучення доказів у справі відповідачем та містять вимогу про визнання доказів недопустимими.
19.08.2025 через "Електронний суд" позивачем подано клопотання № 3 щодо належного подання доказів та відкладення розгляду справи. Позивач просила суд зобов`язати відповідача надати документи у встановленому порядку через "Електронний суд" для можливості ознайомлення з ними та підготовки відзиву.
Судове засідання 19.08.2025 не відбулося через несправність технічного засобу фіксування судового процесу, що мали місце через перебої в системі ВКЗ з центральним сервером, про що складено акт за підписом керівника апарату суду Ельвіри Гуркової, керівника регіональної служби підтримки ДП «Інформаційні судові системи» Михайла Бортника та секретаря судового засідання Вікторії Запоточної.
19.08.2025 ОСОБА_1 подано через службу діловодства канцелярію суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Про факт ознайомлення з матеріалами справи позивач поставила підпис на звороті поданого клопотання.
Суд призначив судове засідання у справі на 27.08.2025 о 13 год. 30 хв.
24.08.2025 через "Електронний суд" позивач надала суду відповідь на відзив в якому вказала на таке. Розпорядження селищного голови № 18-к від 17.02.2025 в порушення статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» неоприлюднене, а натомість віднесено до інформації з обмеженим доступом. Після 18.03.2020 Богородчанська селищна рада не могла утворити орган ДАБК селищної ради, оскільки згідно з постановою КМУ від 19.08.2015 № 671 повноваження таких органів здійснює Державна інспекція архітектури та містобудування України, якщо такі виконавчі органи не створені відповідними радами. Селищною радою порушено процедуру призначення Андрія Шимонівського на посаду: не прийнято окремого рішення про створення відділу чи сектору державного архітектурно-будівельного контролю; конкурс на посаду начальника відділу оголошено 29.12.2021, тобто ще до введення в дію нової структури апарату селищної ради (з 01.01.2022); Андрія Шимонівського призначено начальником відділу 17.02.2022, тоді як Положення про відділ ДАБК затверджене 22.02.2022, а посадова інструкція 23.02.2022; попри відсутність правової підстави (затвердженого положення про відділ, посадової інструкції) селищна рада 22.02.2022 звернулася до ДІАМ з проханням надати повноваження відділу; селищна рада рішенням від 27.04.2023 неіснуючий відділ перейменували в сектор, тоді як мала створила новий виконавчий орган ради із статусом юридичної особи та подати відповідний пакет документів до ДІАМ. Як наслідок, не було потреби переводити ОСОБА_5 на посаду начальника сектору; сектор державного архітектурно-будівельного контролю не має статусу виконавчого органу селищної ради, а є лише структурним підрозділом апарату селищної ради, а це свідчить про те, що селищний голова не виконав рішення селищної ради, а видав розпорядження № 17-к від 17.02.2022 з перевищенням своїх повноважень; селищний голова не врахував невідповідність освіти ОСОБА_4 до кваліфікаційних вимог начальника відділу.
26.08.2025 через "Електронний суд" позивач надала суду клопотання про долучення доказів.
27.08.2025 через "Електронний суд" надійшло клопотання від відповідача про відкладення розгляду справи через те, що 25.08.2025 позивачем подано відповідь на відзив у частині збільшених позовних вимог і у відповідача не закінчився п`ятиденний строк на подання заперечення.
В судовому засіданні 27.08.2025 позивач не заперечила проти відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача. Суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи на 09.09.2025 о 14 год. 30 хв.
01.09.2025 через "Електронний суд" від відповідача надійшли заперечення на відповідь позивача на відзив.
09.09.2025 від третьої особи через "Електронний суд" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через неможливість взяти участь в судовому засіданні 09.09.2025 у зв`язку з тим, що 09.09.2025 він буде брати участь у виїзному огляді соціальних об`єктів щодо їх доступності для маломобільних груп населення в складі робочої групи селищної ради.
09.09.2025 через "Електронний суд" надійшло клопотання від позивача про долучення доказів у справі.
В судовому засіданні 09.09.2025 суд визнав поважними причини неявки третьої особи та задовольнив клопотання про відкладення розгляду справи. Суд відклав розгляд справи на 24.09.2025 о 13 год. 30 хв.
В судовому засіданні 24.09.2025 суд розглянув подані до цього позивачем клопотання щодо оцінки наданих відповідачем доказів згідно листа від 28.05.2025 з відміткою для «службового користування» як таких, що надані з безпідставним обмеженням відповідачем доступу до публічної інформації через її віднесення до інформації з обмеженим доступом, та дійшов висновку частково задовольнити таке клопотання: дослідити у відкритому судовому засіданні такі документи як докази, без оголошення конфіденційної інформації (персональних даних особи).
В судовому засіданні 24.09.2025 суд заслухав пояснення учасників справи та дослідив докази у справі.
В судовому засіданні 24.09.2025 позивач заявила усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні для надання письмової заяви про розподіл судових витрат у справі. Суд задовольнив таке клопотання та оголосив перерву до 06.10.2025 на 15 год. 00 хв.
05.10.2025 через "Електронний суд" надійшла заява від позивача про компенсацію судових витрат.
В судовому засіданні 06.10.2025 представники відповідача заявили клопотання про надання часу на ознайомлення з поданою позивачем заявою про розподіл судових витрат у справі у зв`язку з фактичним отриманням такої заяви лише 06.10.2025 та неможливістю підготувати заперечення. Суд задовольнив таке клопотання та оголосив перерву до 15.10.2025 на 13 год. 30 хв.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
Рішення від 23.12.2021 № 1032-123/2021 «Про структуру Богородчанської селищної ради», Богородчанською селищною радою введено з 01.01.2022 до структури апарату Богородчанської селищної ради відділ державного архітектурно-будівельного контролю з штатною кількістю три одиниці: начальник відділу 1, головний спеціаліст 1, головний спеціаліст інспектор 1.

На підставі вказаного рішення селищним головою прийнято розпорядження від 29.12.2021 № 276-к «Про оголошення конкурсу на заміщення вакантної посади». До вказаного розпорядження додатком затверджено оголошення про проведення конкурсу на заміщення вакантної посади начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради з вимогами до кандидатів: вища освіта не нижче ступеня магістра, спеціаліста за освітньо-кваліфікаційним рівнем магістра, спеціаліста за відповідним напрямком професійного спрямування (будівництво та архітектура або право), стажем роботи за фахом на службі в органах місцевого самоврядування та/або державній службі на керівних посадах не менше як три роки або на керівних посадах в іншій сфері не менше як п`ять років, вільне володіння державною мовою, знання чинного законодавства та специфіки функціональних обов`язків. Вказано перелік необхідних документів та строк подачі.

Згідно інформації, наданої відповідачем в листі від 22.05.2025 № ІЗ/35-25, на вказаний вище конкурс документи подано одним кандидатом Шимонівським А.В. Інших кандидатів не було.

Згідно протоколу конкурсної комісії № 31 від 02.02.2022, переможцем конкурсу на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради визначено Шимонівського А.В.

16.02.2022 ОСОБА_2 подано заяву про призначення його на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради як переможця конкурсу.

Розпорядженням Богородчанського селищного голови від 17.02.2022 № 18-к призначено ОСОБА_2 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради з 18.02.2022.

Розпорядженням Богородчанського селищного голови від 22.02.2022 № 22-к затверджено Положення про відділ державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради. За змістом пункту 2.2 розділу 2 вказаного Положення, основним завданням відділу є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудування та архітектури, на території Богородчанської селищної ради.

23.02.2022 розпорядженням Богородчанського селищного голови затверджено посадову інструкцію посадової особи місцевого самоврядування - начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради.

22.02.2022 Богородчанської селищної ради направлено лист № 46/02-50/41 до Державної інспекції архітектури та містобудування України з повідомленням про створення відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради. В листі від 02.09.2025 Державна інспекція архітектури та містобудування України повідомила, що лист Богородчанської селищної ради № 46/02-50/41в від 22.02.2022 зареєстрований 18.04.2022 за № 3002/07-22 як такий, що надсилався в порядку інформування, відповідь не надавалася.

Рішенням Богородчанської селищної ради від 27.03.2023 № 1325-25/2023 внесені зміни до рішення селищної ради № 1241-21/2022 від 22.12.2021 «Про структуру Богородчанської селищної ради», а саме: виведено зі структури відділу державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради посаду головного спеціаліста 1 штатну одиницю, та перейменовано вказаний відділ у сектор державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради. Також затверджено структуру та штатну чисельність Богородчанської селищної ради в новій редакції.

04.05.2023 ОСОБА_2 подано заяву Богородчанськомк селищному голові про переведення його на посаду завідувача сектор державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради з 15.05.2023.

Розпорядженням Богородчанського селищного голови № 55-к від 05.05.2023, з огляду на нову структуру та штатну чисельність Богородчанської селищної ради згідно з рішенням Богородчанської селищної ради від 27.03.2023 № 1325-25/2023, ОСОБА_2 переведено з посади начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради на посаду завідувача сектора державного архітектурно-будівельного контролю апарату Богородчанської селищної ради.

Розпорядженням Богородчанського селищного голови від 10.05.2023 № 56 затверджено Положення про сектор державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради. За змістом пункту 2.2 розділу 2 вказаного Положення, основним завданням сектору є реалізація державної політики з питань державного архітектурно-будівельного контролю у сфері містобудування та архітектури, на території Богородчанської селищної ради.

08.05.2023 розпорядженням Богородчанського селищного голови затверджено посадову інструкцію посадової особи місцевого самоврядування - завідувача сектора державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради

При прийнятті судового рішення суд керується такими правовими нормами та мотивами. Висновки суду.

Частиною третьою статті 124 Конституції України (у редакції Закону № 1401-VIII від 02.06.2016) установлено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення.

Виходячи із цієї конституційної формули, суди покликані вирішувати не будь-які питання, які виникають з усіх можливих правовідносин, а функцією суду є розгляд і вирішення юридичних конфліктів, тобто - юридичних спорів. Це свідчить про те, що у випадку відсутності юридичного спору суд не має повноважень вирішувати справу.

Для того, щоб спір став правовим, він повинен володіти такими характерними ознаками:

1) правовий спір виникає лише з таких дій його учасників, що мають юридичні наслідки;

2) правовий спір повинен бути спрямований на реалізацію та захист прав, свобод, законних інтересів, а також виконання обов`язків особи.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Щодо конституційного права особи на захист від порушень з боку органів державної влади, то офіційне тлумачення положень частини другої статті 55 Конституції України міститься, зокрема, у рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011. У цьому рішенні Конституційний Суд України, серед іншого, відзначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина друга статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист. Також зазначено про те, що відносини, які виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами. Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України. Для реалізації кожним конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Згідно частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, або інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами пунктів 1 та 2 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності та спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Пунктом 18 частини першої статті 4 КАС України визначено, що нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Своєю чергою поняття індивідуального акту наведено у пункті 19 частини першої статті 4 цього ж Кодексу, згідно якого це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акту стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, натомість акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія акту застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

В позовній заяві з урахуванням заяви про доповнення позовних вимог від 05.05.2025 ОСОБА_1 оскаржила до адміністративного суду розпорядження Богородчанського селищного голови № 18-к від 17.02.2022 та № 55-к від 05.05.2023.

Так, розпорядженням № 18-к від 17.02.2022 призначено ОСОБА_2 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради, як переможця конкурсу, та встановлено надбавку за стаж служби в органах місцевого самоврядування в розмірі 15% посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг (стаж державної служби 6 років). Факт того, що ОСОБА_2 є переможцем конкурсу на вказану вище посаду підтверджується протоколом конкурсної комісії № 31 від 02.02.2022.

Факт перебування ОСОБА_2 на державній службі, з огляду на вказаний у розпорядженні попередній стаж державної служби, підтверджується довідкою про результати перевірки, передбаченої Законом України «Про очищення влади» від 15.06.2015, складеної Державною архітектурно-будівельною інспекцією України щодо ОСОБА_3 . За посадою головного державного інспектора інспекційного відділу у місті Івано-Франківську Управління Державною архітектурно-будівельною інспекцією в Івано-Франківській області.

Розпорядженням № 55-к від 05.05.2023 переведено ОСОБА_2 з посади начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради на посаду завідувача сектора державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради, зі збереженням раніше присвоєного 13-го рангу посадової особи місцевого самоврядування в межах 6 категорії посад, та надбавки за вислугу років 15 % посадового окладу з урахуванням надбавки за ранг.

Вказані розпорядження мотивовані посиланням на статей 10, 15, 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», статей 21, 24 Кодексу законів про працю України, постановами Кабінету Міністрів України № 229 від 25.06.2016, № 26 від 09.03.2006 (Порядок обчислення стажу державної служби, Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів).

За змістом статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III, який був чинним на час виникнення спірних відносин (далі Закон № 2493-III) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.

Статтею 3 Закону України Закон № 2493-III передбачено, що посадами в органах місцевого самоврядування є:

виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;

виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;

посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Згідно з абзацом п`ятим статті 10 Закону Закон № 2493-III, прийняття на службу в органи місцевого самоврядування здійснюється на посади керівника секретаріату (керуючого справами) районної, обласної ради, керуючого справами виконавчого апарату обласних і районних рад, керівників відділів, управлінь та інших працівників органів місцевого самоврядування шляхом призначення відповідно сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.

Стаття 15 Закону № 2493-III регламентувала встановлення ранків посадових осіб органів місцевого самоврядування. Зокрема передбачено встановлення 15 ранків в межах 7 категорій посад.

Відповідно до статті 22 Закону України до стажу служби в органах місцевого самоврядування зараховується період роботи на посадах, на які поширюється дія цього Закону, а також на посадах і в органах, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.

Стаття 21 Кодексу законів про працю України регламентує поняття трудового договору між працівником та роботодавцем.

Статтею 24 Кодексу законів про працю України передбачено порядок укладення трудового договору. Зокрема частиною четвертою цієї статті встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням роботодавця, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За змістом розпорядження Богородчанського селищного голови № 18-к від 17.02.2022 та № 55-к від 05.05.2023 ОСОБА_2 призначено з 18.02.2022 на посаду начальника відділу державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради з подальшим переведенням з 15.05.2023 на посаду завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради, з поширенням на ОСОБА_2 статусу посадової особи місцевого самоврядування, з зарахуванням йому до вислуги років попереднього стажу державної служби.

Отже, на підставі розпоряджень Богородчанського селищного голови № 18-к від 17.02.2022, № 55-к від 05.05.2023 між ОСОБА_2 та Богородчанської селищної ради виникли трудові відносини особливого характеру служба в органах місцевого самоврядування за посадою начальника відділу з 18.02.2018, а з 15.05.2023 завідувача сектору.

З огляду на наведені вище положення КАС України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-III, встановлені судом обставини дають підстави для висновку, що оскаржувані позивачем розпорядження є актами індивідуальної дії, оскільки:

- видані Богородчанським селищним головою в результаті застосування норм права: статей 10, 15, 22 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», статей 21, 24 Кодексу законів про працю України;

- не містять загальнообов`язкових правил поведінки, а передбачають індивідуалізовані приписи щодо призначення ОСОБА_2 на посади начальника відділу та завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради; адресовані виключно ОСОБА_2 ; не регулюють певний вид суспільних відносин, а спрямовані на виникнення конкретних правовідносин, пов`язаних із призначенням ОСОБА_2 на посади в органі місцевого самоврядування; не розраховані на багаторазове застосування, а вичерпують свою дію після призначення вказаної особи на посади.

Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт виданий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується. Це кореспондується з тим, що захисту адміністративним судом підлягає фактично порушене право особи в публічно-правових відносинах із суб`єктом владних повноважень при здійсненні ним визначених чинним законодавством владних управлінських функцій, а не відновлення законності та правопорядку в публічних правовідносинах.

Подібний правовий висновок з розгляду спорів щодо оскарження актів індивідуальної дії висловлено Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 16.03.2023 у справі № 9901/494/21, від 06.04.2023 у справі № 990/152/22, від 14.09.2023 у справі № 990/73/23, від 17.07.2025 у справі № 990/173/25.

Отже, оскаржувані розпорядження породжують права й обов`язки тільки для того суб`єкта, якому воно адресоване (якого воно стосується). Позивач до кола таких суб`єктів не належить.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 1.12.2004 № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Крім того, законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Однією із цілей таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів, зокрема як у цій справі. І така мета досягається законодавчо встановленим обмеженням, тобто останнє є пропорційним переслідуваній меті.

Незгода позивача з оскарженими в цій справі розпорядженнями Богородчанського селищного голови № 18-к від 17.02.2022 та № 55-к від 05.05.2023 зводиться до таких доводів: селищна рада не приймала рішення про створення відділу чи сектору державного архітектурно-будівельного контролю як виконавчого органу селищної ради, а рішення ради про зміну в структурі селищної ради не є такими рішеннями; селищною радою порушено процедуру призначення ОСОБА_2 на посаду: конкурс на посаду начальника відділу оголошено ще до введення в дію нової структури апарату селищної ради; селищний голова не врахував невідповідність ОСОБА_2 до кваліфікаційних вимог начальника відділу; призначення начальником відділу передувало затвердженню положення про відділ ДАБК та посадової інструкції; попри відсутність правової підстави (рішення ради про створення виконавчого органу ради в сфері державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого положення про відділ, посадової інструкції начальника відділу) селищна рада звернулася до ДІАМ з проханням надати повноваження відділу.

Обґрунтовуючи свої вимоги в частині порушеного права позивач в заяві від 27.04.2025 вказала, що є співвласником земельної ділянки в місті Богородчани, на якій планує побудувати об`єкт громадської забудови. Позивач пояснила, що огляду на її попередній досвід відносин з органами селищної ради, вважає, що завідувач сектору ДАБК, який прийнятий на посаду в незаконний спосіб, може приймати незаконні рішення, оскільки не несе персональної відповідальності за прийняті рішення, а перекладає на колективний орган Богородчанську селищну рада. Якщо при подачі в майбутньому дозвільна або інша містобудівна документація буде підписана особою, призначеною незаконно до органу, який де-юре не існує, виникне правова невизначеність документи можуть бути визнані недійсними, що може призвести до призупинення або анулювання будівництва. Також позивач вказала на порушення правової визначеності та безпеки інвестицій, оскільки як забудівник не може гарантувати правомірність та сталість свого будівництва, що знижує інвестиційну привабливість проекту, ускладнює співпрацю з фінансовими установами, інвесторами та партнерами. Також позивач вказує, що як підприємець та член громади сплачує податки, які йдуть на фінансування посадової особи, призначеної в незаконний спосіб, з прямим порушенням її майнового інтересу; нелегітимне призначення керівника органу контролю створює ризики для зловживання владою; порушено її право на участь в формуванні місцевої політики на місцевому рівні; як активний учасник економічного життя громади позивач має право розраховувати, що владні рішення будуть прийняті з дотримання закону, прозоро та в інтересах громади.

В підтвердження вказаних доводів позивач надала суду копії витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221646029 від 27.08.2020 про набуття ОСОБА_6 права власності на земельну ділянку в місті Богородчани, площею 0,0398 га, містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта: нове будівництво громадської будівлі (торгового центру) на АДРЕСА_1 , замовник: ОСОБА_6 , виготовленого ФОП ОСОБА_7 , 2021р.; свідоцтва про народження НОМЕР_3 ОСОБА_8 , та свідоцтва про одруження НОМЕР_4 від 17.07.1997, між ОСОБА_8 та ОСОБА_6 .

Також позивач, в підтвердження доводів щодо попереднього досвіду відносин з органами селищної ради, вказала на рішення у справах № 300/2130/24, № 300/8538/23, № 300/4583/23, де вона брала участь як представник позивача, третя особа.

В судовому засіданні 24.09.2025 позивач надала пояснення в яких підтвердила, що порушення своїх прав оскарженими розпорядженнями вважає те, що як співвласник майна земельної ділянки на якій разом з чоловіком ОСОБА_6 мають намір здійснити будівництво нежитлової комерційної будівлі. Проте в майбутньому можливі рішення, які прийматиме ОСОБА_9 , як незаконно призначений завідувач сектору державного архітектурно-будівельного контролю, можуть призвести до негативних правових наслідків для позивача. Також позивач вказала на те, що як член громади має право розраховувати, що владні рішення будуть прийняті з дотримання закону, сплачені нею податки до місцевого бюджету витрачатимуся на легітимні цілі, а не фінансування незаконно призначених посадових осіб селищної ради.

В підтвердження незаконності діяльності ОСОБА_9 на посаді завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю селищної ради та порушення її прав як члена громади на належне функціонування органу місцевого самоврядування, фінансування лише легітимних органів селищної ради, позивач надала відеофайл, датований 08.01.2025, бесіди ОСОБА_1 з Богородчанським селищним головою, де ОСОБА_1 , як член Богородчанської селищної громади, просила надати пояснення щодо законності діяльності, зокрема, які функції після призначення на посаду виконує ОСОБА_9 , як завідувач сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанскої селищної ради, та відповіді селищного голови на згадані запитання.

Даючи оцінку доводам позивача про можливе в майбутньому порушення її прав з боку завідувач сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради, як посадової особи призначеної на посаду з порушенням закону, в разі здійснення нею наміру здійснити спільно з чоловіком будівництво нежитлової комерційної будівлі, що потягне негативні правові наслідки для позивача, то суд зазначає, що в судовій практиці сформована усталена позиція про те, що судовому захисту підлягає саме порушене право. В спірному випадку як встановив суд вище, позивач не є учасником спірних відносин, а, отже, оскаржені в цій справі розпорядження щодо призначення третьої особи на посаду не породжують для неї жодних прав та обов`язків, тобто між сторонами відсутній правовий спір. Доводи щодо порушення в майбутньому прав позивача, пов`язаних з будівництвом об`єкта містобудування на належній її чоловікові земельній ділянці, фактично є припущеннями щодо можливих порушень в майбутньому з боку третьої особи, а не підтвердженням порушення фактично наявних прав на час винесення оскаржених позивачем розпоряджень.

Перелічені судом вище доводи позивача щодо порушення її прав фактично зводяться до обґрунтування наявності в ОСОБА_1 законного інтересу, як члена громади, на належне, прозоре та законне функціонування органів селищної ради, щодо законності витрачання її коштів як платника податків на фінансування діяльності таких органів.

З огляду на вимоги статей 2, 5 КАС України, об`єктом судового захисту в адміністративному судочинстві є не будь-який законний інтерес, а порушений суб`єктом владних повноважень.

Для визначення інтересу як об`єкту судового захисту в порядку адміністративного судочинства, окрім загальних ознак інтересу, він повинен містити спеціальні, визначені КАС України. Якщо перша група ознак необхідна для віднесення тієї чи іншої категорії до інтересу, то друга - дозволяє кваліфікувати такий інтерес як об`єкт судового захисту в адміністративному судочинстві.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:

(а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;

(б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;

(в) є визначеним. Благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;

(г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»);

(д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.

Обставинами, що свідчать про очевидну відсутність у позивача законного інтересу (а, отже, й матеріально-правової заінтересованості), є:

(а) незаконність інтересу - його суперечність Конституції, законам України, принципам права;

(б) не правовий характер вимог - вимоги не породжують правових наслідків для позивача. Це виключає можливість віднесення спору до «юридичного» відповідно до частини другої статті 124 Конституції України;

(в) встановлена законом заборона пред`явлення позову на захист певного інтересу (наприклад, заборона оскаржувати рішення дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя особою, яка подала скаргу на суддю);

(г) коло осіб, які можуть бути позивачами, прямо визначено законом, і позивач до їх числа не належить (це свідчить про відсутність матеріальної правоздатності);

(д) позивач звернувся за захистом інтересів інших осіб - держави, громади, фізичної або юридичної особи без відповідних правових підстав або в інтересах невизначеного кола осіб.

В спірному випадку з пояснень сторін та досліджених доказів суд встановив, що ОСОБА_1 не брала участь в конкурсі та не претендувала на посади начальника відділу та завідувача сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанської селищної ради.

Також судом встановлено, що позивач не заявляла клопотань про участь в роботі конкурсної комісії як представник громадськості та член територіальної громади селища Богородчани.

Безпосередньо позивач не є потерпілою від оскаржуваних розпоряджень, оскільки вони не спричинило негативного впливу саме на позивача і вона не зазнала жодної реальної, конкретно визначеної правової шкоди. Тобто у позивача немає законного інтересу - інтересу, що має правовий характер.

Також суду не подано жодного доказу того, що між ОСОБА_10 , як завідувачем сектору державного архітектурно-будівельного контролю Богородчанскої селищної ради та ОСОБА_1 існують чи були в минулому правовідносини, пов`язані з його діяльністю на згаданій посаді.

Щодо послання ОСОБА_1 на її попередній негативний досвід відносин з органами селищної ради, що зокрема підтверджується судовими рішеннями в адміністративних справах, де ОСОБА_1 була представником позивача чи третьою особою на стороні позивача, то судом встановлено, що судові рішення у адміністративних справах: від 24.07.2024 у справі № 300/2130/24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120780442), від 13.11.2024 у справі № 300/8538/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123339584), від 22.09.2023 у справі № 300/4583/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113659548) стосуються правомірності дій та бездіяльності сектору архітектури та містобудування Богородчанської селищної ради щодо ОСОБА_6 , тобто правомірності поведінки іншого органу селищної ради та її посадової особи. Отже, такий негативний досвід, на який посилається позивач, не свідчить про існування законного інтересу позивача щодо фактично наявного її майнового чи немайнового блага, а фактично зводяться, як наслідок, до інтересу щодо законності діяльності інших органів та посадових осіб селищної ради.

Щодо пояснень позивача та поданих доказів (витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 221646029 від 27.08.2020, містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта: нове будівництво громадської будівлі (торгового центру) на АДРЕСА_1 , виготовленим ФОП ОСОБА_7 , 2021р.) про те, що ОСОБА_1 разом з чоловіком - ОСОБА_6 мають намір здійснити будівництво нежитлової комерційної будівлі, а рішення, які можливо будуть прийняті щодо вказаного будівництва ОСОБА_9 як завідувачем сектору державного архітектурно-будівельного контролю, який незаконно призначений на посаду, можуть призвести до негативних правових наслідків для позивача, то суд вважає такі доводи такими, що не свідчать про наявність правового, конкретно-визначеного законного інтересу позивача, а лише про суб`єктивне припущення ОСОБА_1 про можливе в майбутньому порушення її прав у разі здійснення будівництва вказаного вище об`єкта.

Щодо решти доводів позивача, з огляду на досліджені судом докази, то вони фактично зводяться, як наслідок, до інтересу ОСОБА_1 щодо законності діяльності органів та посадових осіб селищної ради. При цьому в цій частині доводи є абстрактними, не містять жодного обґрунтування негативного впливу оскаржуваного рішення на конкретні реальні індивідуально виражені права, свободи чи інтереси позивача. Позивач не обґрунтувала та довела поданими доказами свій особистий, безпосередній, індивідуальний інтерес, а покликається на порушення інтересу територіальної громади, частиною якої вона є, і для якої цей інтерес має значення.

ЄСПЛ у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі Перетяка та Шереметьєв проти України, пункт 53 рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2010 року у справі Меньшакова проти України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 990/73/23 (провадження № 11-118заі23) зазначила, що законодавчі обмеження стосовно можливості оскарження актів індивідуальної дії не шкодять самій суті права на доступ до суду, оскільки ці акти можуть бути оскаржені в суді їхніми адресатами, тобто суб`єктами, для яких відповідні акти створюють права та/чи обов`язки. Однією із цілей таких обмежень є недопущення розгляду в судах позовів третіх осіб в інтересах (або всупереч інтересам) адресатів індивідуальних актів, зокрема як у цій справі. І така мета досягається законодавчо встановленим обмеженням, тобто останнє є пропорційним переслідуваній меті.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

При цьому у вищевказаній постанові від 14 вересня 2023 року у справі № 990/73/23 (провадження № 11-118заі23) Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду, а також спорів, стосовно яких законом установлені імперативні вимоги щодо суб`єктного складу, у зв`язку із чим Велика Палата Верховного Суду не зазначає, до юрисдикції якого суду належить вирішення заявлених у цій справі позовних вимог.

Відповідно до частини другої статі 45 Закону України Про судоустрій і статус суддів Велика Палата Верховного Суду, серед іншого, у визначених законом випадках здійснює перегляд судових рішень у касаційному порядку з метою забезпечення однакового застосування судами норм права; аналізує судову статистику та вивчає судову практику, здійснює узагальнення судової практики.

За ієрархічною структурою Велика Палата Верховного Суду є найвищою ланкою судової системи, а тому правові висновки ВП ВС підлягають першочерговому врахуванню.

З урахуванням викладеного, оскільки за результатами судового розгляду Суд дійшов висновку, що переданий на розгляд в цій справі спір перебуває поза межами не лише юрисдикції адміністративних судів, а й не належить до юрисдикції жодного іншого суду, то провадження у справі підлягає закриттю. При цьому підстав для роз`яснення позивачеві до суду якої юрисдикції належить його вирішення немає.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Позивачем сплачено судовий збір за звернення до суду: платіжною інструкцією № 0.0..1 від 14.04.2025 в розмірі 967 грн. та платіжною інструкцією № 0.0..1 від 28.05.2025 в розмірі 967 грн., всього 1934 грн.

Також позивач заявою від 05.10.2025 просила відшкодувати їй рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати на правничу допомогу в розмірі 17250 грн. та витрати на прибуття в судові засідання у справі у вигляді понесених витрат на купівлю пального в розмірі 823 грн., всього 18073 грн. В підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач до заяви долучила копії договору про надання правничої допомоги від 01.04.2025, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Поповичем М.М., ордеру серії АТ № 1115238 від 01.04.2025, акту приймання наданих послуг від 03.10.2025, калькуляції вартості наданих послуг від 03.10.2025 до договору про надання правничої допомоги від 01.04.2025, квитанції серії ААС № 093919 від 03.10.2025. В підтвердження витрат, пов`язаних з участю в судових засіданнях позивач надала копію технічного паспорта на транспортний засіб автомобіль RENAULT KANGOO, CХТ № НОМЕР_5 , фото транспортного засобу, датовані 19.08.2025, 09.09.2025, 24.09.2025, дані з мережі інтернет щодо відстані між селищем Богородчани та містом Івано-Франківськ, середньої вартості дизельного пального за 03.10.2025.

Відповідачем не подано доказів понесення судових витрат у справі.

Суд, керуючись приписами статей 132, 134, 135, 139-143 КАС України, з огляду на закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу, та пов`язані з прибуттям позивача до суду, покладаються на позивача.

Щодо витрат позивача по сплаті судового збору за подання позову до адміністративного суду в цій справі в розмірі 1934 грн., то відповідно до пункту 5 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу. Для повернення сплачених коштів судового збору позивачу необхідно подати до суду відповідну заяву.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 143, 241, 243, 250, 256, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Голови Богородчанської селищної ради Заремби Ростислава Дмитровича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування розпоряджень № 18-к від 17.02.2022, № 55-к від 05.05.2023.

Ухвалу суду може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Ухвала складена в повному обсязі (повна ухвала) 20.10.2025.