Справа № 620/9400/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/9400/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

визнати неправомірною відмову військової частини НОМЕР_1 у зарахуванні часу навчання у Чернігівському лілеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до його вислуги років військової служби;

зобов`язана військову частину НОМЕР_1 зарахувати до його вислуги років військової служби час навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24.08.1997 року по 17.06.2000 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно не враховано в його вислугу років військової служби час навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24.08.1997 по 17.06.2000.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі та зазначає, що Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою не є військовим навчальним закладом в розумінні Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» та навчання у такому ліцеї не можна вважати одним із видів військової служби, перелічених у статті 2 вказаного Закону, а тому строк навчання позивача у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не може бути зараховано у загальний строк військової служби.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до наказу начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 14 серпня 1997 року № 119 позивач з 24 серпня 1996 року був зарахований до списку ліцеїстів 1-го курсу Чернігівського ліцею з посиленою військово фізичною підготовкою (а.с.8).

Відповідно до наказу начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 17 червня 2000 року № 49, у зв`язку з закінченням навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою, позивача направлено для подальшого проходження навчання до вищого закладу освіти Міністерства оборони України (а.с.9).

Як слідує з довідки Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 29 квітня 2025 року № 235 позивач навчався у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24 серпня 1997 року по 17 червня 2000 року (а.с.12).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 25 листопада 2024 року № 356 позивача з 25 листопада 2024 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення. Зокрема, у вказаному наказі зазначено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України становить: календарна - 24 роки 00 місяців, загальна 27 років 08 місяців (а.с.7).

22.05.2025 позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив повідомити чи було зараховано при виключенні позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та підрахунку вислуги років при звільненні час навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до вислуги років позивача. Якщо час навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до вислуги років зарахований не був, позивач просив здійснити перерахунок його вислуги років та зарахувати до вислуги років час його навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до вислуги років (а.с.13).

Листом від 26.06.2025 №1433/2/1/8466 відповідач повідомив позивача, що ліцей, в якому навчався позивач в період з 24.08.1997 по 17.06.2000 не є військовим навчальним закладом в розумінні положень Закону №2232-ХІІ, а тому строк його навчання не може бути зараховано у загальний строк військової служби (а.с.15).

Вважаючи вказану відмову відповідача неправомірною, позивач звернувся до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на таке.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Чернігівський ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою створено на базі Чернігівського вищого військового авіаційного училища льотчиків відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №490 від 19 серпня 1992 року. Це навчальний заклад інтернатного типу для учнів ІІІ ступеня, який забезпечує повну середню освіту та проводить допрофесійну підготовку з військово-фізичною складовою.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про загальний військовий обов`язок і військову службу" (в редакції від 25.03.1992) початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового училища), а закінченням перебування на військовій службі вважається день з якого військовослужбовець облікований у військкоматі у зв`язку із закінченням навчального закладу, але не пізніше строку вказаного в приписі.

Дане положення дублювалося Тимчасовим положенням про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, що затверджено Указом Президента від 13.05.93 року №174/93 (пункт 4).

Відповідно до Директиви Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України від 02.08.2006 року № 226/1/3055, при нарахуванні вислуги років військовослужбовцям які навчались у військових навчальних закладах, необхідно керуватися нормами Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» в редакції Закону від 25.03.1992.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

З урахуванням норм ст. 58 Конституції України до спірних правовідносин підпадає застосуванню Закон України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону від 25 березня 1992 року.

Відповідно до практики тлумачення Конституційним Судом України принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (Рішення від 5 квітня 2001 року у справі № 1-16/2001 та Рішення від 2 липня 2002 року у справі № 1- 8/2002 тощо) дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 9.02.1999 року № 1-рп/99, до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Стаття 5 Цивільного кодексу України встановлює, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військового навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

За приписом ст. 25 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами. Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

Суд зазначає, що при нарахуванні вислуги років військовослужбовцям, які в період з 25 березня 1992 року по 31 липня 1999 року навчались у військових ліцеях, необхідно керуватись нормами Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» в редакції Закону від 25 березня 1992 року.

Відповідно до Тимчасового положення про проходження військової служби громадянами України, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 №174/93 початком перебування на військовій службі вважався день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом - для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.

Відповідно до ст. 24 Конституції України рівність громадян, в тому числі і військовослужбовців, перед законом полягає у їх рівному праві на соціальний та правовий захист гарантований ст. ст. 17, 46 Конституції України, а тому військовослужбовці, які проходили військову службу однакової тривалості повинні користуватися ідентичними правами.

Відповідно до статті 22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод конституційні гарантії у повному обсязі і без будь-яких обмежень поширюються і на права такої категорії громадян, як військовослужбовці, до якої саме належить позивач.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що у розрахунок вислуги років, повинен бути включений період навчання позивача у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24 серпня 1997 року по 17 червня 2000 року.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01.12.2020 у справі № 820/1445/17.

Таким чином, на підставі зібраних та досліджених доказів, аналізу чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови позивачу у зарахуванні періоду навчання у Чернігівському лілеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до його вислуги років військової служби; зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 зарахувати позивачу до вислуги років військової служби період навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24.08.1997 по 17.06.2000.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання неправомірною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні періоду навчання у Чернігівському лілеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до його вислуги років військової служби.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років військової служби період навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою з 24.08.1997 по 17.06.2000.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повне судове рішення складено 16.10.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО