Справа № 200/4052/25
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року Справа№200/4052/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Михайлик А.С. розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність щодо невиплати пенсії за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у розмірі 143183,23 грн.

зобов`язати виплатити пенсію за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у розмірі 143183,23 грн.

За змістом позову позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача. На підставі судового рішення від 13.10.2024 у справі № 200/5898/24 позивачу призначено пенсію з 30.07.2024, однак заборгованість за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн відповідачем не виплачено. Позивач вважає, що невиплата пенсії відповідачем є порушенням гарантованого Конституцією України права на соціальний захист, яке включає, зокрема, право на забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідач надав суду відзив на позов, у якому зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13.10.2024 у справі № 200/5898/24, яке набрало законної сили 02.12.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві призначено позивачу пенсію з 30.07.2024 та визначено суму заборгованості за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 в сумі 143 183,23 грн. Відповідач зазначив, що заборгованість за рішенням суду за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду потребує додаткового фінансування, та буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки покриття витрат Пенсійного фонду на виплату сум, призначених за рішенням судів проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України. Відповідач зауважив, що рішення суду Головним управлінням виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень та нормативно-правового поля.

Також відповідач вказав, що з урахуванням того, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн охоплюється рішенням суду у справі № 200/5898/24 та належить до предмета його виконання, оскільки вищенаведеним рішенням суду зобов`язано відповідача здійснити певні дії, заявлений у цій справі позов фактично спонукає суд адміністративної юрисдикції вдатися до перевірки належності виконання рішення суду в іншій справі, що набрало законної сили, та у випадку встановлення неналежності його виконання повторно зобов`язати відповідача вчинити тотожні дії. Отже, фактичні обставини справи вказують на те, що спір щодо виплати донарахованої пенсії за спірний період вирішено в судовому порядку в межах справи № 200/5898/24, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 09.06.2025 позов залишено без руху. Ухвалою від 23.06.2025 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, як отримувач пенсії за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2024 по справі №200/5898/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Зазначеним рішенням визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 07.08.2024 № 56 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 30.07.2024 із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно ч. 3 ст. 114 Закону № 1058 періоду навчання з 01.09.2000 року до 21.12.2003. Рішення суду набуло законної чинності 02.12.2024.

На виконання вищевказаного рішення суду ГУ ПФУ в м. Києві у лютому 2025 року позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.07.2024.

Листом відповідача від 16.01.2025 № 1426-278/Я-02/8-0500/25 позивача повідомлено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/5898/24 від 03.10.2024, яке набрало законної сили 02.12.2024, з 30.07.2024 позивачу призначено пенсію за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058 періоду навчання з 01.09.2000 по 21.12.2003. Нарахування поточної пенсії, на виконання рішення суду, заплановано на лютий 2025 року, дата виплати 22 число. В листі зазначено, що заборгованість з пенсії, нарахованої за рішенням суду за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у розмірі 143183,23грн, як така, що не передбачена бюджетом Пенсійного фонду та потребує додаткового фінансування, буде фактично виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу, оскільки покриття витрат Пенсійного фонду на виплату сум, призначених за рішенням судів проводиться за рахунок коштів Державного бюджету України.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI ( далі за текстом ЗУ № 1058).

Відповідно статті 5 ЗУ № 1058 цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 3 статті 4 цього Закону встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 47 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 2 статті 46 цього Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на виплати у сфері соціального забезпечення включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16.12.1974 у справі «Міллер проти Австрії», де Європейський Суд з прав людини встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні «Гайгузус проти Австрії» від 16.09.1996, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Підстави для такого висновку суд також вбачає із врахуванням правової позиції Європейського Суду з прав людини, викладеній, крім іншого і у справі "Ілашку та інші проти Молдови та Росії", в якій визначено обов`язок держави, навіть за відсутності належного ефективного контролю над частиною власної території, вжити заходів у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

До цього ж, згідно ч. 1 ст. 117 Цивільного Кодексу України, об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи, пов`язані з правом власності, визнав та утвердив у практиці принцип рівноправності, який випливає зі ст. 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Зокрема, така позиція Суду була закріплена у постанові ЄСПЛ у справі Пайн Веллей Девелоупментс Лтд. та інші проти Ірландії від 29.11.1991 Порушенням мирного володіння майном, яке належить фізичним та юридичним особам, є, по суті, будь-яке втручання у право власності зазначених осіб. Саме таке втручання може мати форму позбавлення можливості використовувати об`єкти, які належать на праві власності зазначеним особам, ненадання передбачених у законодавстві дозволів, інших форм перешкоджання реалізації права власності. Як правило, суб`єктами останніх із форм втручання у право власності є державні органи та посадові особи.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право позивача на отримання пенсії є беззаперечним і забезпечення цього права становить сутність взятих на себе державою зобов`язань, через що суд дійшов висновку про безпідставність невиплати нарахованої позивачу пенсії відповідно до судового рішення у справі № 200/5898/24 за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн.

З приводу доводів відповідача про те, що питання виплати позивачу недоплаченої пенсії з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн охоплюється рішенням суду у справі № 200/5898/24 та належить до предмету його виконання, а спірні у цій справі правовідносини виникли у зв`язку з виконанням відповідачем зазначеного вище судового рішення, що є підставою для закриття провадження у справі, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Водночас, у межах справи № 200/5898/24 відповідачем виступало Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, а не Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як у цій справі, позовні вимоги стосувались правомірності рішення про відмову в призначенні пенсії, суд не зобов`язував пенсійний орган виплатити позивачу пенсію, такі позовні вимоги позивачем не заявлялись.

Відтак, підстави для закриття провадження у цій справі № 200/4052/25 відсутні.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу заборгованості з пенсії за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у сумі 143 183,23 грн та зобов`язання її сплатити є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Пунктом 1 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України негайно виконуються рішення суду про присудження виплати пенсій - у межах суми стягнення за один місяць, з огляду на що рішення про зобов`язання відповідача відновити виплату пенсії та сплатити заборгованість підлягає негайному виконанню в частині виплати пенсії за один місяць.

Відповідно до частини першої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні суду. Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновок суду про задоволення заявлених позивачем вимог повністю, сплачений ним судовий збір за квитанцією від 14.06.2025 № E9BB-B27F-29RE у сумі 1145,46 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи викладене вище, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291, 371 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у розмірі 143 183,23 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області сплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за період з 30.07.2024 по 31.01.2025 у розмірі 143 183 (сто сорок три тисячі сто вісімдесят три) гривні 23 коп.

Рішення суду у межах пенсії за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1145 (одна тисяча сто сорок п`ять) грн 46 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 (позивач) адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (відповідач) адреса: 84122, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, .

Суддя А.С. Михайлик