Справа № 520/20774/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

17.10.2025 р. справа №520/20774/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі за текстом - відповідач, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації)
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги: 1) Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зменшення в довідці від 07 жовтня 2024 року № ФХ-106624 станом на 01 січня 2023 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі № 520/19665/24 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії у відсотковому розмірі; 2) Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024 року у справі № 520/19665/24, скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом станом на 01 січня 2023 року, в яких на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року № 260, в яких включити надбавку за особливості проходження військової служби в розмірі 65 відсотків від розміру посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років та щомісячну премію у середніх розмірах у відсотках, що фактично виплачені за місяць у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію, обчислених з урахуванням розмірів встановлених окладів станом на 2023 рік та розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених статтями 7 законів України про Державний бюджет України, відповідно 2023 рік, для здійснення перерахунку пенсії з 01 лютого 2023 року.

Аргументуючи ці вимоги, зазначив, що відповідач протиправно відмовив у видачі оновленої довідки про складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Відповідач із поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення проти позову зазначав, що збільшення відсоткового розміру окремих видів грошового забезпечення військовослужбовців за посадою аналогічною тій, яку займав позивач на час звільнення зі служби, зокрема, надбавки за особливості проходження служби та премії, на підставі розпорядчих документів уповноваженого органу, не є тотожним підвищенню грошового забезпечення на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, а тому таку зміну розміру грошового забезпечення за окремою посадою не можна розглядати як підвищення грошового забезпечення в цілому.

Суд, дослідивши доводи усіх наявних у справі процесуальних документів, повно виконавши процесуальний обов`язок із збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, з`ясувавши обставини фактичної дійсності, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник отримує від ГУ ПФУ у Харківські області пенсію у порядку Закону України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Оскільки заявник є пенсіонером по лінії Міністерства оборони України, то обов`язок з приводу видачі довідки про розмір та структуру підвищеного грошового забезпечення діючого військовослужбовця за тією ж самою посадою у штаті, котру обіймав заявник до звільнення зі служби у відставку чи прирівняною посадою у цілях перерахунку (обчислення нового розміру) раніше вже призначеної пенсії покладений на ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 було визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови Позивачу у підготовці і наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 року для перерахунку його пенсії. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 провести перерахунок розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці для перерахунку пенсії позивача , з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, оформити і надіслати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року, відповідно до ст. ст. 43. 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12. 13, 14 до вказаної постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 для проведення перерахунку основного розміру пенсії з 01.02.2023 року.

07.10.2024р. відповідачем відносно заявника із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у розрізі складових компонентів: 1) оклад за посадою 6.230,00грн., 2) оклад за військовим званням 2.040,00грн., 3) надбавка за вислугу років (45) 3.721,50грн., 4) надбавка за особливості проходження служби (у середніх розмірах) 5.117,78грн., 5) надбавка за службу в умовах режимних обмежень (10%) 623,00грн., 6) премія (у середніх розмірах) 6.872,00 грн., а загалом 24.604,28грн. (довідка від 07.10.2024р. №ФХ-106624).

Стверджуючи про невідповідність закону владного управлінського волевиявлення субєкта владних повноважень з приводу визначення відсоткових розмірів окремих видів грошового забезпечення, включених до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р., заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Право громадян на соціальний захист проголошено ст.46 Конституції України, а п.6 ч.1 ст.92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України і з 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України від 05.11.1991р. №1799-ХІІ "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст. 4 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України від 09.04.1992р. №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі за текстом - Закон України №2262-ХІІ).

Отже, порядок соціального захисту у формі пенсійного забезпечення військовослужбовців, звільнених зі служби у відставку, унормовано, насамперед, приписами Закону України №2262-XII.

Водночас із цим, оскільки за приписами ч.1 ст.11 Закону України №2262-ХІІ законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів, то суд вважає, що застосування положень Закону України №2262-ХІІ не повинно порушувати окреслених у ст.7 Закону України від 09.07.2003р. №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" принципів загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Суд відмічає, положеннями Закону України №2262-ХІІ запроваджено дві окремі, самостійні і незалежні одна від одної процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії особи, а саме: 1) за ст.43 Закону України №2262-ХІІ - у випадку призначення пенсії вперше та 2) за ст.63 Закону України №2262-ХІІ - у випадку збільшення розміру вже призначеної пенсії за подією збільшення розміру оплати праці працівника на аналогічній (прирівняній) посаді.

При цьому, ст.43 Закону України №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру пенсії у разі її призначення вперше і саме у цій процедурі базовою розрахунковою величиною є виплати (як винагорода за працю), одержані саме особою-пенсіонером під час проходження служби (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення самого працівника (службовця) - власна винагорода особи за працю).

Натомість, ст.63 Закону №2262-ХІІ визначено порядок обчислення розміру вже призначеної пенсії шляхом її перерахунку у залежності від тих виплат (як винагорода за працю), котрі одержані третьою сторонньою особою - іншим працівником, який обіймає цю ж саму чи прирівняну посаду (тобто юридичне значення у даному випадку мають складові елементи грошового забезпечення іншого працівника - діючого службовця за аналогічною (прирівняною) посадою - винагорода третьої сторонньої особи за працю).

У силу правового висновку постанови Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019р. по зразковій справі №240/5401/18 процедури призначення пенсії (ст.43 Закону №2262-XII) та перерахунку пенсії (ст.63 Закону №2262-XII) є різними як за змістом, так і за механізмом проведення.

Також і у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 16.04.2024р. у справі №240/1996/23 аналіз положень ст.ст. 43, 63 Закону України №2262-ХІІ засвідчує, що при перерахунку пенсії на підставі ч.3 ст.63 Закону України №2262-ХІІ враховуються лише ті додаткові види грошового забезпечення у межах переліків, які на момент здійснення такого перерахунку виплачуються особам, котрі працюють на аналогічних посадах. Водночас, перелік додаткових видів грошового забезпечення саме для обрахунку пенсії при її призначенні відповідно до ст.43 Закону України №2262-ХІІ законодавством не обмежується.

З огляду на викладені вище міркування, суд не знаходить жодних підстав для одночасного поєднання цих процедур (обчислення розміру пенсії під час призначення вперше та обчислення розміру пенсії під час перерахунку у зв"язку із зростанням поточного грошового забезпечення) за будь-якими компонентами (за винятком визначення загальної структури грошового забезпечення як бази обчислення розміру пенсії), адже збереження структури та розмірів власного грошового забезпечення, котре майбутній пенсіонер отримував під час служби та приєднання до цієї величини оплати праці (служби) нових виплат, проведених на користь третьої сторонньої особи - діючого публічного службовця, котрий обіймає ту ж саму або аналогічну штатну посаду, із невідворотною неминучістю призводить до обчислення пенсії із використанням штучно створеного (тобто взагалі не існуючого в умовах фактичної дійсності) арифметичного показника розміру оплати праці (служби) конкретного учасника суспільних відносин, що є порушенням запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права в частині таких невід"ємних складових як справедливість та юридична визначеність.

Суд вважає, що слушність саме такого тлумачення змісту ст.63 Закону України №2262-ХІІ в частині правової природи перерахунку пенсії є відсутність як у нормах Закону України №2262-ХІІ, так і у нормах суміжного законодавства правових підстав для обчислення пенсії з суми "умовно" підвищеного грошового забезпечення, котра фактично не отримується конкретним діючим публічним службовцем.

При цьому, за змістом ст.63 Закону України №2262-ХІІ право громадянина на проведення перерахунку (тобто обчислення нового розміру раніше вже призначеної пенсії) пов`язано з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (як у формі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення, так і у формі введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

Відтак, згідно з ч.2 ст.73 КАС України до предмету доказування у такому спорі входять обставини розміру грошового забезпечення діючого публічного службовця, обчисленого у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 та реально отриманого станом на конкретну календарну дату.

Суд відмічає, що відповідно до ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Суспільні відносини з винагороди за працю військовослужбовця додатково деталізовані приписами ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з ч.2 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

За правилом ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

На подальший розвиток положень ч.4 ст.9 Закону України від 20.12.1991р. №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" відносини з приводу виплати грошового забезпечення військовослужбовцям були деталізовані нормами постанови КМУ від 07.11.2007р. №1294 (01.01.2008р.-28.02.2018р.) та постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 (01.03.2018р.-до теперішнього часу) і приписами Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (затверджений наказом Міністерство оборони України від 07.06.2018р. №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018р. за №745/32197; далі за текстом - Порядок №260).

Згідно з ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Уряду України і урегульовано у положеннях Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (затверджено постановою КМУ від 13.02.2008р. №45, далі за текстом - Порядок №45).

Суд повторює, що за змістом ч.3 ст.51 та ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ правовою підставою для перерахунку пенсії є виключно подія підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (зростання розміру виду грошового забезпечення чи введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення).

З огляду на правові позиції, сформульовані у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23, суд виходить із того, що право заявника на обчислення грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 з метою проведення перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії із використанням прожиткового мінімуму для працездатної особи у розмірі - "2.684,00грн." встановлено рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24.

У межах даної справи спірним є питання відповідності закону управлінських волевиявлень суб`єкта владних повноважень виключно з приводу визначення відсоткового показника арифметичного значення таких видів грошового забезпечення як: надбавка за особливості проходження служби, а не конкретної суми цих платежів.

Згідно з ч.3 ст.291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

У силу правових висновків постанови Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23: 1) у довідці про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії щодо зазначення розміру надбавки за особливості проходження служби та премії (розмір яких є предметом спору у цій справі) належить указувати їх середній розмір, що фактично виплачений за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у тому державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію; 2) аналогічну правову позицію щодо необхідності зазначення у відповідних довідках для перерахунку пенсій розміру премії, визначеного у середньому розмірі, що фактично виплачений за відповідною посадою, викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 802/2196/17-а (Пз/9901/1/18) (провадження № 11-308заі18); 3) розміри надбавки за особливості проходження служби та премії мали бути визначені у довідках про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2020р., 01.01.2021р., 01.01.2022р. у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою, з якої відбулось звільнення на пенсію, тобто надбавка за особливості проходження служби - 65 % посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та премія - 35 % посадового окладу.

Тому суд доходить до переконання про те, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23 не спростовують права заявника на включення до довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 виду грошового забезпечення - надбавка за особливості несення служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років.

Суд погоджується із доводами сторони відповідача про те, що згідно з п.5 Порядку №45 у редакції до внесення змін постановою КМУ від 21.02.2018р. №103 розмір такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості несення служби під час складання довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у цілях перерахунку розміру раніше вже призначеної пенсії у порядку ст.63 Закону №2262-ХІІ повинен обчислюватись з урахуванням середнього значення за усіма однаковими (ідентичними, прирівняними) посадами державної служби.

У межах спірних правовідносин з урахуванням викладених вище мотивів суду арифметичний абсолютний показник такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості несення служби у грошовому вимірі повинен обчислюватись із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.684,00грн.".

Під час розгляду справи у порядку ч.2 ст.77 КАС України суб"єктом владних повноважень не подано взагалі жодних доказів на підвтердження того, що станом на 01.01.2023р. відсоткове значення такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості несення служби було зменшено порівняно із відсотковим значенням такого виду грошового забезпечення як надбавка за особливості несення служби станом на 01.01.2022р., мінімальний розмір якого складав саме - 65%.

Суд зауважує, що критерії законності управлінського волевиявлення (як у формі рішення, так і у формі діяння) суб`єкта владних повноважень викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України.

Обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений у першу чергу саме на субєкта владних повноважень ч.2 ст.77 КАС України і повинен виконуватись шляхом подання до суду доказів на спростування вимог приватної особи та зазначення у процесуальних документах належних аргументів відповідності закону реально вчиненого субєктом владних повноважень управлінського волевиявлення.

Водночас із цим, за змістом правових позицій постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020р. по справі №520/2261/19 та постанови Великої Палати Верховного Суду від 21.06.2023р. у справі №916/3027/21 обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного ч.1 ст.77 КАС України обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зміст цієї норми процесуального закону було розтлумачено у постанові Верховного Суду від 07.11.2019р. по справі № 826/1647/16 (адміністративне провадження № К/9901/16112/18), де указано, що обов`язковою умовою визнання протиправним управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень є доведеність приватною особою факту порушення власних прав (інтересів) та доведеність факту невідповідності закону оскарженого управлінського волевиявлення.

Кваліфікуючи реально вчинене у спірних правовідносинах управлінське волевиявлення суб`єкта владних повноважень, суд виходить із того, що за загальним правилом під рішенням суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмовий акт, під дією суб`єкта владних повноважень слід розуміти вчинок посадової/службової особи, під бездіяльністю суб`єкта владних повноважень слід розуміти невиконання обов`язків, під відмовою суб`єкта владних повноважень слід розуміти письмово зафіксоване діяння з приводу незадоволення звернення приватної особи.

За змістом правових позицій постанови Верховного Суду від 03.06.2020р. у справі №464/5990/16-а та постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.09.2022р. у справі №9901/276/19 протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень є зовнішня форма поведінки (діяння) органу/посадової особи у вигляді неприйняття рішення (нездійснення юридично значимих дій) у межах компетенції за наявності фізичної змоги реалізувати управлінську функцію.

Суд відмічає, що у спірних правовідносинах субєктом владних повноважень було одночасно вчинено і управлінське волевиявлення у формі бездіяльності з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення надбавка за особливості несення служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років; і управлінське волевиявлення з приводу включення до складеної відносно заявника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення надбавка за особливості несення служби у середньому розмірі посадового окладу, що фактично виплачується за відповідною посадою, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-77, 90, 211 КАС України, суд констатує, що у ході розгляду справи суб`єктом владних повноважень не було доведено дотримання у даному конкретному випадку ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України з огляду на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2024р. у зразковій справі №380/19324/23.

Тому позов належить задовольнити частково у спосіб обтяження субєкта владних повноважень обов`язком скласти відносно заявника довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у порядку постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 із включенням до згаданої довідки виду грошового забезпечення надбавка за особливості несення служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, обчисленого із використання показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.684,00грн.".

Разом із тим, суд не знаходить підстав для обтяження суб`єкта владних повноважень обовязком скласти відносно заявника довідку про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. із визначенням виду грошового забезпечення - премія у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою, позаяк матеріалами справи не підтверджено факту порушення прав заявника за цим епізодом.

Відповідачем відносно заявника із використанням положень постанови КМУ від 30.08.2017р. №704 було складено довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. у розрізі складових компонентів виду грошового забезпечення - премія (у середніх розмірах) 6.872,00 грн (довідка від 07.10.2024р. №ФХ-106624).

Тому позов за даним епізодом до задоволення не підлягає у звязку із відсутністю порушеного права як належного обєкта судового захисту у розумінні ч.1 ст.2 КАС України.

Стосовно доводів відповідача про тотожність позовних вимог у цій справі з вимогами, заявленими позивачем у межах справи №520/19665/24, суд зазначає, що, відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11 квітня 2018 року у справі №9901/431/18, позови визнаються тотожними лише у разі збігу сторін, предмета та підстав, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

У справі №520/19665/24 предметом оскарження були дії відповідача щодо відмови у виготовленні та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідки про розмір грошового забезпечення заявника, розрахованого відповідно до вимог ст. 9, 43 та 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» і положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704. У довідці зазначалися посадовий оклад та оклад за військове (спеціальне) звання, розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб на відповідний тарифний коефіцієнт (додатки 1, 14 до Постанови №704), а також надбавки, доплати та премії, встановлені для відповідної категорії військовослужбовців станом на 2023 рік, для перерахунку пенсії з 1 лютого 2023 року з включенням процентної надбавки за вислугу років, та з урахуванням премії (35%), надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65%, відповідно до рішення Верховного Суду від 05.03.2024 № Пз/990/6/23 (№ 380/19324/23) - щодо розміру надбавки за особливості проходження служби та премії, які зазначаються у довідках про грошове забезпечення військовослужбовців, які видаються особам.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 позов було задоволено частково.

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача зазначити відомості про розміри усіх основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за аналогічною посадою, яку позивач займав на час звільнення із служби а саме: надбавки за вислугу років, та з урахуванням премії (35%), надбавку за особливості проходження служби в мінімальному розмірі - 65% суд зазначив, що: "Визначення конкретного розміру суми премії грошового забезпечення належить до виключної компетенції відповідача і суд не має повноважень самостійно здійснювати розрахунки суми пенсії. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини. У даній справі таке нарахування відповідачем не здійснено. Отже, нарахування премії та інших складових грошового забезпечення та суми такого нарахування належить до повноважень відповідача, які є дискреційними. Таким чином суд відмовляє в задоволенні цих вимог."

Отже, у зазначеній справі суд розглядав лише право позивача на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії з 01.02.2023, без спору щодо порядку (алгоритму) розрахунку основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Матеріали справи свідчать, що на виконання рішення суду від 05.09.2024 у справі №520/19665/24 відповідач виготовив довідку про розмір грошового забезпечення станом на 2023 рік, у якій зазначено вид грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у середніх розмірах, що фактично виплачується за відповідною посадою.

Отже, оскільки судовим рішенням у справі №520/19665/24 відповідач не був зобов`язаний підготувати та надати до Пенсійного фонду довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 із зазначенням конкретних складових грошового забезпечення та в задоволенні позову в цій частині відмовив за передчасністю, то між позивачем та відповідачем виникли нові правовідносини з приводу правомірності розмірів щомісячних основних та додаткових видів грошового забезпечення та премії, тобто відносини, які не розглядалися у справі №52019665/24.

Відтак, суд не знаходить правових підстав для прийняття процесуального рішення з приводу закриття провадження у справі.

При розв`язанні спору, суд, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії"), вичерпно реалізував усі діючі механізми з`ясування об`єктивної істини; надав оцінку усім юридично значимим факторам та нормам закону, котрі здатні вплинути на правильне вирішення спору; дослухався до усіх ясно і чітко сформульованих та здатних вплинути на результат вирішення спору аргументів сторін; повно та детально виклав власні висновки та міркування як з приводу тлумачення належних норм права, так і з приводу усіх слушних доводів поданих учасниками спору процесуальних документів.

Розгорнуті і детальні мотиви та висновки суду з приводу юридично значимих аргументів, доводів учасників справи та обставин справи викладені у тексті судового акту.

Решта доводів сторін окремій оцінці у тексті судового акту не підлягає, позаяк не впливає на правильність розв`язання спору по суті.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір підлягав сплаті у розмірі 968,96 грн, проте позивачем було сплачено 1211,20 грн.

Суми судового збору, зайво сплачені позивачем при поданні позовної заяви, можуть бути повернуті за заявою позивача.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4-12, 72-77, 211, 241-244, 246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з приводу зазначення у складеній відносно ОСОБА_1 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 довідки про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. виду грошового забезпечення - надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, обчисленого із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.684,00грн.".

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2024р. у справі №520/19665/24 скласти відносно ОСОБА_1 та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про грошове забезпечення станом на 01.01.2023р. із включенням виду грошового забезпечення надбавка за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу, окладу за військове звання, надбавки за вислугу років, обчисленого із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб - "2.684,00грн.".

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання - АДРЕСА_2 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) 484,48 грн (чотириста вісімдесят чотири гривні 48 копійок) у якості компенсації витрат на оплату судового збору.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду); підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя А.В. Сліденко