Справа № 444/726/25
Суддя: Мікула В. Є.
Дата ухвалення: 2025-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/726/25
Провадження № 2-а/444/27/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючий суддя Мікула В. Є.,

секретар судового засідання Садова І.З.

розгглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) ( адреса: АДРЕСА_3 ) про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Жовківського районного суду Львівської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 2025 року постановою № 4202 в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

До Позивача перетелефонував дільничий і повідомив що останній знаходитьсяся у розшуку у зв`язку з тим, що вчасно не з`явися в ТЦК по повістці.

17 лютого 2025 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що на його адресу була надіслана повістка № 1841762 від 10.01.2025 року про те, що останній повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.01.2025р. 0 14:00 для уточнення даних.

Під час прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено протокол № 62 від 17.02.2025 року та постанову № 4202 від 17.02.2025 року.

ОСОБА_1 не було повідомлено і ознайомлено з доказами отримання ним зазначеної повістки.

Постанова № 4202 від 17.02.2025 року винесена на підставі протоколу № 62 від 17.02.2025 р. про адміністративне правопорушення складеного головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

26 червня 2024 року ОСОБА_1 було підтверджено всі військово-облікові дані, про що зроблено відмітку у військовому квитку серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Провінції Отців Василіян Найсвятішого Спасителя в Україні від 20.02.2025 року № 132/25 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є монахом і належить до Провінції з 01.01.2004 року є чинним священником з 17.06.2012 року й постійно перебуває в монастирі.

ОСОБА_1 з 18.05.2023 року проживає та служить у монастирі святого Івана Хрестителя у м.Бар Вінницької області.

Такі дані Позивач подав до ТЦК коли підтверджував військово-облікові дані.

09.05.2024 року під час виконання бойового завдання при виконанні службових обв`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації в районі Часів Яр Донецької області зник безвісти його рідний брат ОСОБА_3 .

Тому він отримав відстрочку від проходження військової служби.

Відповідач своїм правом на подання відзиву та доказів не скористався.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАСУ кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 17 лютого 2025 року постановою № 4202 в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

До Позивача перетелефонував дільничий і повідомив що останній знаходитьсяся у розшуку у зв`язку з тим, що вчасно не з`явися в ТЦК по повістці.

17 лютого 2025 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що на його адресу була надіслана повістка № 1841762 від 10.01.2025 року про те, що останній повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.01.2025р. 0 14:00 для уточнення даних.

Під час прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено протокол № 62 від 17.02.2025 року та постанову № 4202 від 17.02.2025 року.

ОСОБА_1 не було повідомлено і ознайомлено з доказами отримання ним зазначеної повістки.

Постанова № 4202 від 17.02.2025 року винесена на підставі протоколу № 62 від 17.02.2025р. про адміністративне правопорушення складеного головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

26 червня 2024 року ОСОБА_1 було підтверджено всі військово облікові дані про що зроблено відмітку у військовому квитку серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Провінції Отців Василіян Найсвятішого Спасителя в Україні від 20.02.2025 року № 132/25 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є монахом і належить до Провінції з 01.01.2004 року є чинним священиком з 17.06.2012 року й постійно перебуває в монастирі.

ОСОБА_1 з 18.05.2023 року проживає та служить у монастирі святого Івана Христиля у м.Бар Вінницької області.

Такі дані Позивач подав до ТЦК, коли підтверджував військово-облікові дані.

09.05.2024 року під час виконання бойового завдання при виконанні службових обв`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації в районі Часів Яр Донецької області зник безвісти його рідний брат ОСОБА_3 . Тому він отримав відстрочку від проходження військової служби.

17 лютого 2025 року постановою № 4202 в справі про адміністративне правопорушення було притягнуто ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, та було накладено адміністративне стягнення

у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

До Позивача перетелефонував дільничий і повідомив що останній знаходитьсяся у розшуку у зв`язку з тим, що вчасно не з`явися в ТЦК по повістці.

17 лютого 2025 року Позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для з`ясування обставин.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що на його адресу була надіслана повістка № 1841762 від 10.01.2025 року про те, що останній повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 26.01.2025р. 0 14:00 для уточнення даних.

Під час прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було вручено протокол № 62 від 17.02.2025 року та постанову № 4202 від 17.02.2025 року.

ОСОБА_1 не було повідомлено і ознайомлено з доказами отримання ним зазначеної повістки.

Постанова № 4202 від 17.02.2025 року винесена на підставі протоколу № 62 від 17.02.2025р. про адміністративне правопорушення складеного головним спеціалістом командування ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

26 червня 2024 року ОСОБА_1 було підтверджено всі військово-облікові дані про що зроблено відмітку у військовому квитку серія НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки Провінції Отців Василіян Найсвятішого Спасителя в Україні від 20.02.2025 року № 132/25 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є монахом і належить до Провінції з 01.01.2004 року є чинним священиком з 17.06.2012 року й постійно перебуває в монастирі.

ОСОБА_1 з 18.05.2023 року проживає та служить у монастирі святого Івана Хрестителя у м.Бар Вінницької області.

Такі дані Позивач подав до ТЦК, коли підтверджував військово-облікові дані.

09.05.2024 року під час виконання бойового завдання при виконанні службових обв`язків по захисту територіальної цілісності та суверенітету України під час агресії російської федерації в районі Часів Яр Донецької області зник безвісти його рідний брат ОСОБА_3 .

Тому він отримав відстрочку від проходження військової служби.

В оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 КУпАП.

Так, частиною першою статті 210 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за Порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, а частиною третьою статті 210-1 КУпАП - вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, тому в постанові повинно бути зазначено норму нормативно-правового акта, яку порушила особа, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається із оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, Позивачу інкриміноване порушення вимог підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487.

Так, відповідно до підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

З наданих суду доказів вбачається, що посадовою особою Львівського ТРЦК у оскаржуваній постанові інкриміновано позивачу неявку за повісткою (викликом) 26.01.2025 року для уточнення даних.

З матеріалів справи, зокрема з оскаржуваної постанови, вбачається, що виклик Позивача до ІНФОРМАЦІЯ_4 був здійснений засобами поштового зв`язку через АТ «Укрпошта» рекомендованим листом 180.

З наданої суду копії конверту про направлення поштового відправлення вбачається, що повісткам ТЦК була направлена на адресу позивача, у розділі «адресат» зазначені прізвище, ім`я, по батькові позивача і його адреса. Будь-які інші дані, які б дали змогу працівникам пошти сповістити ОСОБА_1 про надходження повістки, на конверті відсутні.

При цьому, позивач надав суду докази того, що він вчасно оновив свої дані, зокрема, і щодо номеру мобільного телефону.

Як вбачається з копії конверта наданого суду на якому не зазначено адресата, що конверт повертається нічого не вказано що була здійснена спроба її вручення Позивачу. Згідно з відміткою на поштовому конверті закінчився термін зберігання.

Таким чином, доказів того, що ОСОБА_1 отримав повістку № 1841762 про явку до ТЦК 26.01.2054 матеріали справи не містять.

Суд погоджується із твердженням позивача, що йому нічого не було відомо про згадану вище повістку.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно зі ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Суд наголошує, що згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем не подано до суду доказів та не зазначено обставин, які безсумнівно підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, та які б дозволили вказати на достовірність обставин, викладених у постанові про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини трактуються на користь особи, відносно якої винесена постанова.

Таким чином, враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача оскаржуваного рішення, суд дійшов висновку необхідність скасування оскаржуваної постанови із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 241-243, 246, 286 КАС України

ПОСТАНОВИВ :

Заяву задоволити.

Скасувати Постанову № 4202 від 17.02.2025 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 щодо ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене статтею 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 000 гривень ( сімнадцять тисяч гривень), провадження по справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В. Є. Мікула