Справа № 538/1751/25
Суддя: Кунець М. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 538/1751/25
Провадження по справі № 2-а/538/45/25
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

20 жовтня 2025 року м.Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г., дослідивши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України матеріали справи за позовною заявою ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бондарець Денис Іванович,до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

15 вересня 2025 року до Лохвицького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач), інтереси якого представляє, адвокат Бондарець Денис Іванович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі-відповідач) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі-відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2025 вказану адміністративну справу було розподілено судді Лохвицького районного суду Полтавської області Кунець М.Г.

Ухвалою суду від 19 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, а також позивачу поновлено пропущений процесуальний строк звернення до суду.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2025 року позовну заяву було залишено без руху, визнано неповажними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 до судута надано позивачу строк для усунення недоліків шляхом подання обґрунтованої заяви про поновлення строків для звернення до суду.

Через канцелярію суду 09 жовтня 2025 року від представника позивача, через систему «Електронний суд», надійшла заява про поновлення процесуального строку поновлення пропущеного строку звернення до суду у справі № 538/1751/25.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні створено систему адміністративних судів.

Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає Кодекс адміністративного судочинства (далі по тексту - КАС України), частиною першою статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За приписами статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною першою статті 168 КАС України встановлено, що позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з пунктами 3, 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Положеннями статей 160 та 161 КАС України визначено форму та зміст позовної заяви, а також визначено документи, що до неї додаються.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Частиною тринадцятою статті 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Відповідно до положень статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

До того ж, згідно зі статтею 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В

разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Згідно вимог частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частиною першою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

В заяві про поновлення строку звернення до суду, яка надійшла від представника позивача, на виконання вимог ухвали суду від 06 жовтня 2025 року про залишення позовної заяви без руху, останній вказує на те, що позивачу було відомо про час та місце розгляду протоколу, саме 25 серпня 2025 року.

Одначе, зважаючи на характер його роботи - вахтовий метод, позивач працював упродовж 22-27 серпня 2025 року, в зв`язку з чим не зміг бути присутнім під час розгляду відносно нього відповідного протоколу відповідачем.

Тому, позивачу не було відомо про результати розгляду протоколу, тобто він не був обізнаний про суть постанови, чи притягнуто останнього до адміністративної відповідальності або навпаки закрито провадження у справі.

Про результати розгляду протоколу позивач довідався лише 06 вересня 2025 року, отримавши лист відповідача за № 625.

Копія постанови у справі була направлена позивачу поштою лише 01 вересня 2025 року. У цьому випадку добросовісність використання позивачем процесуального права «дізнатися про прийняте відповідачем рішення та його наслідки для нього» напряму кореспондується з виконанням відповідачем обов`язку доведення до відому особи прийнятого ним рішення. Указаний обов`язок відповідача, передбачений статтею 285 КУпАП. Відповідно до вимог статті 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі. Відповідачем направлено копію постанови позивачу лише на сьомий день після її винесення 01 вересня 2025 року, позивачем отримана 06 вересня 2025 року, а 15 вересня 2025 року останній звернувся до суду з відповідним позовом, в межах десятиденного терміну для її оскарження. А тому вважає, що наведені вище причини пропущення строку на звернення позивача до суду є поважними.

Розглянувши вказану заяву представника позивача про поновлення строку на звернення до суду щодо оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25.08.2025 № 1477 у справі № 538/1751/25, з огляду на викладене, суд зазначає наступне.

За приписами статті 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу встановлюються статтями 279-1-279-9 цього Кодексу.

Частиною першою статті 279-9 КУпАП передбачено, що у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Із частини десятої статті 285 КУпАП вбачається, що по справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення може направлятися особі, щодо якої її винесено, у порядку, визначеному статтею 279-9 цього Кодексу.

З огляду на це та із системного аналізу вимог чинного законодавства, суд критично ставиться до наведених представником позивача обґрунтувань та наданих доказів щодо поважності причин пропуску строків звернення позивача до суду з наступних підстав.

Так, оскаржувану постанову було прийнято ІНФОРМАЦІЯ_3 25 серпня 2025 року за № 1477.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та доданих до неї матеріалів відео фіксації, позивач ОСОБА_1 13 серпня 2025 року був присутнім при складанні відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, також був ознайомлений зі змістом протоколу, правами, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, в тому числі правом скористатися правовою допомогою адвоката та надати зауваження та/або пояснення до змісту протоколу, крім цього позивача неодноразово було повідомлено, безпосередньо, коли він ознайомлювався з протоколом, шляхом усного інформування уповноваженим представником відповідача, про місце, дату та час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення.

Клопотань про відкладення розгляду вказаної справи з причини неможливості з`явитися позивача на вказану дату та час для розгляду зазначеного протоколу відносно нього, останнім відповідачу не надавалося.

Позивач скористатися декларованими правами не виявив бажання, від отримання другого примірнику протоколу, про що необхідно було проставити підпис у графі протоколу «другий примірник протоколу отримав» позивач відмовився.

Тобто, позивачу достеменно було відомо про дату, час та місце розгляду відносно нього протоколу № 1477 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме 25 серпня 2025 року начальником

ІНФОРМАЦІЯ_1 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за місцем виявлення правопорушення, ба більше, будь яких клопотань щодо відкладення розгляду вказаної справи з причини неможливості з`явитися позивача на вказану дату та час для розгляду зазначеного протоколу відносно нього, останнім відповідачу не надавалося.

Тому, із врахуванням викладеного, перебіг строку для оскарження вказаної постанови у позивача виникло з 26 серпня 2025 року по 04 вересня 2025 року включно.

Однак, позивачем позов подано до суду лише 15 вересня 2025 року, після спливу строків, визначених частиною другою статті 286 КАС України для оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Поза тим, із наданої представником позивача довідки, виданої Товариством з обмеженою відповідальністю «СІЛЬПО-ФУД» (ТОВ СІЛЬПО-ФУД), від 08 жовтня 2025 № 374 вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «СІЛЬПО-ФУД» за професією підсобний робітник, відділ відбирання товару, розподільчий центр № 1, офіс операційної складської логістики, управління логістики, з 18 березня 2025 року (наказ про прийняття на роботу від 17.03.2025 № 234/РЦ1-к/тр).

Поряд з цим, суд не бере до уваги наданий представником позивача, так званий графік роботи позивача в період з 22 по 27 серпня 2025 року, оскільки з нього не вбачається за можливе встановити достеменно, що саме з 22 по 27 серпня 2025 року позивач перебував на вказаній роботі, так як, у вказаному графіку не відображається місяць та рік на який він складений, тривалість робочих годин, а також відсутні відомості про те, ким він складений та ким і коли затверджений. До того ж, відсутнє розшифрування відповідних позначень, що зазначені у вказаному графіку.

Отже, з огляду на це, суд вважає, що вказані представником позивача підстави для поновлення вказаного строку на звернення позивача до суду щодо оскарження постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 25 серпня 2025 року № 1477 у справі № 538/1751/25 є неповажними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Верховний Суд неодноразово вказував (зокрема, у постановах від 15.04.2020 року у справі №15/2973/18, від 22.04.2020 року у справі № 811/1664/18), що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства.

Чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, до спірних правовідносин належить застосовувати десятиденний строк звернення до суду з позовом, який обраховується з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

За змістом частин третьої та четвертої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, у розумінні статті 123 КАС України передумовою настання відповідних наслідків для позивача у вигляді залишення позову без розгляду через пропуск встановленого процесуальним законом строку звернення до суду з позовом, - є надання останньому можливості скористатись правом подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші підстави для поновлення строку, аніж ті, які були зазначені ним в первинній заяві про поновлення строку, у разі визнання таких судом неповажними.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (п. 6, 7 ч. 5 цієї статті).

Отже, наведеними нормами чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо дотримання строку звернення до суду.

Для цього учасник справи як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, повинна вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені чинним законодавством.

Окрім цього, пунктом 2 частини третьої статті 2 КАС України рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом віднесено до основних засад (принципів) адміністративного судочинства, зміст якого розкриває стаття 8 цього Кодексу, й визначає, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Такі положення наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображення і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Законодавче обмеження строку оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Установлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Згідно частини першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, по заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження відповідного рішення у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку оскарження з поважних причин.

З огляду на викладене, суд вважає зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку на звернення до суду неповажними.

За приписами пункту 8 частини першої статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 120,121, 123, 240, 286 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

1.Позовну заяву ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Бондарець Денис Іванович,до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення- залишити без розгляду.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3.Ухвала суду може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Мирослава КУНЕЦЬ