Справа № 200/6745/24
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні заяви про заміну способу та порядку виконання рішення

20 жовтня 2025 року Справа №200/6745/24

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі за позовом

ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправною бездіяльність щодо нарахування та виплати в період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік, на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 20 травня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік, на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

23 грудня 2024 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/6745/24 задоволено частково адміністративний позов: визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 в період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, з визначенням їх розміру, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік, на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік, на відповідні тарифні коефіцієнти та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 21.02.2025 року, виконавчий лист на виконання рішення суду видано 25.04.2025 року.

03 жовтня 2025 року від представника позивача надійшла заява про заміну способу та порядку виконання рішення суду, у якій останній зазначив, що станом на 02.11.2025 року рішення суду ІНФОРМАЦІЯ_3 виконано частково, а саме з його боку здійснено лише перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року. Будь-яких виплат по вищевказаному рішенню ІНФОРМАЦІЯ_3 не проводилось. Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 , викладеної у листі від 27.05.2025 року доплата грошового забезпечення позивача з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року після його перерахунку на виконання рішення суду за спірний період складає 339403, 06 грн. (триста тридцять дев`ять тисяч чотириста три гривні 06 копійок). На сьогоднішній день ці кошти ІНФОРМАЦІЯ_3 не виплачено.

Сторона позивача зазначає, що в період з 21.02.2025 року (дата набрання законної сили рішення суду) по 02.10.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 проведено закупівель товарів та послуг на суму 1770312,80 грн.

На підтвердження викладеного, представником позивача надано до суду копію листа відповідача від 27.05.2025 року № 09/02/845, щодо виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі 200/6745/24 від 23.12.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_2 за вихідним номером 09/02/737 від 19.05.2025 року, направлено заявку розрахунок на фінансування до Центрального фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_5 та у подальшому дублюється щомісяця при наданні основної та додаткової заявки розрахунку, розрахунок буде здійснений після надходження цільового фінансування.

Згідно довідки-розрахунку сума заборгованості становить 339403, 06 грн.

06 жовтня 2025 року ухвалою суду прийнято до розгляду заяву позивача про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі № 200/6745/24, призначено розгляд заяви на 09 год 15 хв 20 жовтня 2025 року; запропоновано сторонам надати до суду додаткові письмові пояснення та докази (за наявності) по суті заяви в строк до 09 год 15 хв 20 жовтня 2025 року з врахуванням часу необхідного на пересилання поштової (електронної) кореспонденції.

13 жовтня 2025 року від відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, згідно яких ІНФОРМАЦІЯ_3 , як державний орган, діє в межах бюджетного фінансування та встановлених процедур, передбачених законодавством. ІНФОРМАЦІЯ_3 вже виконав частину рішення суду, а саме здійснив перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року, про що позивачу було повідомлено листом від 27.05.2025 року. Розмір нарахованої суми становить 339403,06 грн, що підтверджує добросовісність дій відповідача, на його думку. Виплата коштів здійснюється в порядку, визначеному бюджетним законодавством, ІНФОРМАЦІЯ_3 кожного місяця подається заявка на виплату зазначених коштів, остання заявка була подана 08.10.2025 року №09/02/1358 де під №363 зазначений ОСОБА_1 , позивач не надав доказів, що ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно ухиляється від виконання або що існують перешкоди, які роблять виконання неможливим. Термін невиконання (7 місяців 11 днів на дату заяви) не є надмірним з урахуванням складності бюджетних процедур у воєнний час та обмеженості фінансування державних органів. Позивач не використав усі можливі механізми примусового виконання, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», перед зверненням із заявою про зміну способу.

Посилання позивача на закупівлі ІНФОРМАЦІЯ_4 на суму 1770312,80 грн за період з 21.02.2025 року по 02.10.2025 року (з посиланням на сайт https://izi.trade/tenders/companies/08301764) відповідач вважає маніпулятивним, оскільки ці закупівлі стосуються товарів та послуг, необхідних для забезпечення оперативної діяльності територіального центру комплектування та соціальної підтримки, включаючи матеріально-технічне забезпечення, ремонт, транспорт тощо, і фінансуються з окремих бюджетних статей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 378 КАС України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у двадцятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи суть порушеного питання, а також відсутність необхідності витребування у сторін додаткових документів та пояснень, суд застосовуючи приписи Рекомендацій щодо роботи судів в умовах воєнного стану, опублікованих 02.03.2022 року Радою суддів України, задля забезпечення безпеки учасників судового процесу вважає за можливе розглянути заяву в письмовому провадженні без виклику сторін.

Дослідивши доводи сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, установлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року № 4901-VI, виконання рішень суду про зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за якими є державний орган, державне підприємство, юридична особа, здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду, зазначені в частині першій цієї статті, не виконано протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, державний виконавець зобов`язаний звернутися до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення.

Зміна способу і порядку виконання судового рішення це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів суд може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 800/203/17 і від 24.07.2023 у справі № 420/6671/18.

Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті».

Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Суд встановив, що рішення Донецького окружного адміністративного суду у цій справі має зобов`язальний характер.

Слід також зазначити, що грошове забезпечення, нарахування і виплата якої є предметом позову у цій справі, не відноситься до зазначених у нормі ч. 3 ст. 378 КАС України виплат (пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг), невиконання судових рішень щодо яких протягом двох місяців з дня набрання таким рішенням законної сили є самостійною підставою для зміни способу і порядку його виконання.

Водночас, суд при розгляді вказаної справи не вирішував позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів, і, як наслідок, не перевіряв правильність нарахування заборгованості з виплати позивачу грошового забезпечення у спірний період, відтак розрахунок належної позивачу заборгованості при розгляді справи суд не здійснював.

Отже, змінивши спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 200/6745/24 із зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня відповідного календарного року, а саме Законом України Про Державний бюджет України на 2020 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2021 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2022 рік, Законом України Про Державний бюджет України на 2023 рік, на відповідні тарифні коефіцієнти з урахуванням раніше виплачених сум на «стягнення з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму нарахованої доплати грошового забезпечення за період з 29.01.2020 року по 19.05.2023 року в сумі 339 403, 06 грн. (триста тридцять дев`ять тисяч чотириста три гривні 06 копійок)», суд фактично змінить рішення по суті з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питань, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи по суті, що не передбачено статтею 378 КАС України.

Таким чином, оскільки у справі, що розглядається встановлено, що способом відновлення порушеного права позивача у цій справі судом обрано зобов`язання відповідача вчинити певні дії, а стягнення конкретних сум невиплаченого грошового забезпечення не було предметом позовних вимог та способом відновлення порушених прав, то суд дійшов висновку щодо неможливості зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просить сторона позивача, адже запропонований останнім спосіб виконання судового рішення фактично змінює зміст резолютивної частини судового рішення у справі № 200/6745/24.

Аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 28 квітня 2025 року у справі №200/7257/23.

Аналогічної позиції з цього питання також дотримуються Другий апеляційний адміністративний суд у постановах від 01 серпня 2025 року у справі № 440/8762/24, від 31 липня 2025 року у справі № 520/9748/22, від 12 травня 2025 року у справі № 520/27518/24, П`ятий апеляційний адміністративний суд у постановах від 19 травня 2025 року у справі № 400/4471/22, від 29 квітня 2025 року у справі № 400/6248/21, Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25 квітня 2025 року у справі № 140/7684/22.

Виходячи з системного аналізу приписів наведених норм, суд дійшов висновку, що заява про заміну способу та порядку виконання судового рішення у справі задоволенню не підлягає.

Решта доводів та заперечень учасників справи, а також наданих ними доказів, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі викладеного, керуючись статтею 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача про заміну способу та порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 грудня 2024 року у справі № 200/6745/24.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до ст. 297 КАС України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.М. Кониченко