Справа № 369/5498/23
Суддя: Янченко А. В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/5498/23
Провадження № 2-а/369/23/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21.10.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі: головуючого судді:

Янченко А.В., при секретарі судового засідання Лисяк К.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду у місті Києві адміністративну справу № 369/5498/23 за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляді Києво-Святошинського районного суду Київської області знаходиться адміністративний позов Алексійчука Олексія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому позивач просив суд скасувати постанову серії БАД № 713057 від 26.03.2023 року накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком С.П. відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області (адреса: 08150, Київська область, м. Боярка, вул. Вокзальна 75/30; ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати, які складаються з судового збору, який був сплачений останнім у сумі 547,54 грн.

Позов обґрунтований тим, що 26.03.2023 року Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком Сергієм Петровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 713057.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі

20 400 грн.

Постанова не була вручена на місці оформлення матеріалів, а ні на протязі трьох днів, а також не була надіслана поштою, а лише 10.04.2023 року фактично в приміщенні Відділення поліції №1 Фастівського РУП копія даної постанови була вручена ОСОБА_1 отримана на його вимогу для оскарження. На місці складання адміністративного матеріалу копія постанови не була вручена та повідомлено працівником поліції, що постанова прийде по пошті.

Позивач вважає, що не вручення копії постанови на місці оформлення адміністративного матеріалу або не отримання її поштою являється поважною причиною пропуску строку оскарження постанови Інспектором СРПП ВП№1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області. Строк оскарження позивач вважає рахувати з моменту фактичного отримання постанови від 10.04.2023 року.

Щодо зазначеної постанови позивач категорично не згоден та вважає, що дана постанова винесена при неповному дослідженні всіх обставин справи. При розгляді справи особа, яка розглядала справу не повно з`ясував усі фактичні обставини справи, що потягло за собою необґрунтоване рішення у справі, а тому постанова не відповідає фактичним обставинам справи, незаконною, необґрунтованою, через що підлягає скасуванню.

Згідно постанови серії БАД №713057 : «26.03.2023 року о 13 год. 15 хв. в с. Тарасівка по вул. В. Стуса 31 водій ОСОБА_1 керував а/м VOLKSWAGEN GOLF н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування. Чим порушив ПДР 2.1».

Однак у фабулі не вказано на підставі якого рішення ОСОБА_1 був позбавленим права керування та на який термін. Згідно з даних офіційного сайту Судової влади України ОСОБА_1 31.05.2021 року КиєвоСвятошинським районним судом Київської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді 17 000 тис. грн. штрафу та позбавлення права керування на 1 рік, тобто до 31.05.2022 року. Інших рішень судів щодо позбавлення ОСОБА_1 права керування після цієї дати не виявлено.

Отже, термін позбавлення права керування збіг 31.05.2022 року тому постанова БАД

№ 713057 не відповідає фактичним обставинам та на момент складання постанови ОСОБА_1 не був позбавлений права керування.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 18.04.2023 року (суддя Дубас Т.В.) відкрито провадження у даній справі, розгляду якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно з розпорядженням керівника апарату Києво-Святошинського районного суду Київської області Распутньої Н.О. № 1270 від 30.09.2025 року щодо повторного автоматичного розподілу справи № 369/5498/23 та протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 01.10.2024 року вказану справу передано на розгляд судді Янченку А.В.

Ухвалою суду від 02.10.2024 року (суддя Янченко А.В.) справу № 369/5498/23 за позовом за позовом ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення прийнято до свого провадження, призначено справу до розгляду без виклику сторін.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Крім того, від учасників справи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні не надходили.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті адміністративного позову за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що Постановою від 26.03.2023 року Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком Сергієм Петровичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 713057.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі

20 400 грн.

Згідно постанови серії БАД №713057 : «26.03.2023 року о 13 год. 15 хв. в с. Тарасівка по вул. В. Стуса 31 водій ОСОБА_1 керував а/м VOLKSWAGEN GOLF н.з. НОМЕР_2 будучи позбавленим права керування. Чим порушив ПДР 2.1».

Постановою від 31.05.2021 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на нього стягнення у вигляді 17 000 тис. грн. штрафу та позбавлення права керування на 1 рік, тобто до 31.05.2022 року.

Надаючи правову оцінку встановленим фактам і правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306(далі ПДР України), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі (стаття 283 КУпАП) на місці вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Відповідно до пункту 1.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306(далі ПДР України), ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), мають ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Крім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено неприпустимість ігнорування прав осіб, які притягаються до відповідальності.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

У постанові по справі №357/10134/17 від 23.10.2019 Верховний Суд звернув увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будь-якого доказу, як-то наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Аналіз наведеної норми дає підстави для висновку, що порушення правил дорожнього руху, за що, передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у статті 251 Кодексу.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач не надсилали до суду відзиву на позовну заяву на спростування доводів позивача та не долучали до матеріалів справи доказів, які б підтверджували винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується жодним допустимим доказом, окрім постанови про накладення адміністративного стягнення, складеної Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком С.П. без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. В оскаржуваній постанові серії БАД № 713057 від 26.03.2023 року відсутні посилання на докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, не надано жодних документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності. В матеріалах справи взагалі відсутні будь-які докази, які стверджували б, що на момент винесення постанови позивач керував транспортним засобом VOLKSWAGEN GOLF н.з. НОМЕР_2 .

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Отже, для винесення постанови про накладення стягнення за адміністративне правопорушення відповідна посадова особа на підставі належних та допустимих доказів повинна прийти до переконання як про сам факт вчинення адміністративного правопорушення, так і про його вчинення саме цією особою.

Враховуючи вище вказане, суд встановив, що у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Висновки суду, зазначені в даному рішенні узгоджуються з висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо надання достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, викладеним у постанові від 23.10.2019 року у справі № 357/10134/17 (провадження № К/9901/32368/18).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення, складеної Інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком С.П. без зазначення доказів правомірності винесення даної постанови. В оскаржуваній постанові серії БАД № 713057 від 26.03.2023 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Так, позивачем сплачений судовий збір в сумі 547,54 грн., що підтверджується квитанцією від 14.04.2023 року сплативши зазначену суму посилався на ЗУ «Про судовий збір», зазначаючи необхідність оплати судового збору в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 547,54 грн.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6-9, 139, 242-244, 250, 286, 329 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 713057 від 26.03.2023 складену інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області лейтенантом поліції Фенченком Сергієм Петровичем відносно ОСОБА_1 та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відділу поліції № 1 Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області (адреса: 08150, Київська область, м. Боярка, вул. Вокзальна 75/30; ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 547 (п`ятсот сорок сім гривень) 54 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено: 21.10.2025 року.

Суддя А.В. Янченко