Справа № 579/572/25
Суддя: Придатко В. М.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/572/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року Кролевецький районний суд Сумської області в складі головуючого судді - Придатка В.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови та закриття провадження у справі,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови серії ЕНА №3738411 від 27.12.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 грудня 2024 року відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕНА №3738411 від 27.12.2024, відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

В оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 27.12.2024 року о 11 годині 42 хвилині по вул. Воїнів Інтернаціоналістів м. Кролевець керував автомобілем MAZDA MPV номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Деснянського районного суду м.Києва №28588/41/4-2023 від 09.01.2024, чим порушив п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126 КУпАП.

Із вказаною постановою він не згоден, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, враховуючи наступне.

Позивач вважає, що він був притягнутий до адміністративної відповідальності незаконно з порушенням норм матеріального та процесуального права з таких підстав:

1) суть адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 126 КупАП у оскаржуваній постанові не вказана;

2) позивачу не повідомляли про час та місце розгляду справи, права не роз`яснювали;

3) копію постанови позивачу не вручали.

Відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області за змістом відзиву заперечував проти задоволення позову, наголосив, що статус водія транспортного засобу накладає підвищену соціальну відповідальність та вимагає додаткової дисципліни і неухильного виконання нормативно-правових актів. Пояснив, що перевірка документів водіїв на територіях, на яких діє режим воєнного стану, належить до заходів, запроваджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року №1455, якою затверджено Порядок встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, і такі повноваження надані у тому числі патрулям поліції. Стверджував, що порушення, допущене позивачем, доведене поза сумнівом, постанова винесена законно. Так, під час несення служби в добовому наряді ГРПП, 27.12.2024 року інспектором СРПП ВП №1 (м. Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області Томоркою Н.В. та Сергієнком О.С. було здійснено несення служби та патрулювання м. Кролевець, у ході якого близько 11:42 години по вулиці 8 березня у м. Кролевець було зупинено автомобіль Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Причиною зупинки слугувало те, що автомобіля не горіли стоп сигнали. В ході перевірки особи водія через систему «АРМОР», було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 12 місяців, про що свідчить постанова Деснянського районного суду м. Києва №28588/41/4-202з| від 09.01.2024. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, і в подальшому поліцейськими було складено оскаржувану постанову за фактом скоєння порушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відеозапис із нагрудної бодікамери поліцейського згідно наказу МВС №1026 зберігався протягом 30 діб після даної події, а оскільки подія сталася у грудні 2024 року, термін зберігання сплив. Від отримання постанови та її підпису позивач відмовився, тому копія постанови серії ЕНА №3738411 від 27.12.2024 була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом №14591 від 31.12.2024 (а.с. 14-26).

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, враховуючи таке.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №3738411 від 27.12.2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 27.12.2024 року о 11 годині 42 хвилині по вул. Воїнів Інтернаціоналістів м. Кролевець керував автомобілем MAZDA MPV номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами постановою Деснянського районного суду м.Києва №28588/41/4-2023 від 09.01.2024, чим порушив п.2.1а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.126 КУпАП, та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. (а.с.5, 19).

Згідно з дослідженими у суді письмовими поясненнями інспектора СРПП ОСОБА_2 , 27.12.2024 року нею було здійснено несення служби та патрулювання м. Кролевець, у ході якого близько 11:42 години по вулиці 8 березня у м. Кролевець було зупинено автомобіль Мазда, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною зупинки слугувало те, що автомобіля не горіли стоп сигнали. В ході перевірки особи водія через систему «АРМОР» було встановлено, що останній позбавлений права керування транспортними засобами терміном на 12 місяців, про що свідчить постанова Деснянського районного суду м. Києва №28588/41/4-202з| від 09.01.2024. ОСОБА_1 було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак від надання пояснень, підписання постанови і отримання її копії останній відмовився. У присутності ОСОБА_1 було складено оскаржувану постанову за фактом скоєння порушення ОСОБА_1 , передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП. Відеозапис із нагрудної бодікамери поліцейського згідно наказу МВС №1026 зберігався протягом 30 діб після даної події, а оскільки подія сталася у грудні 2024 року, термін зберігання сплив і наразі відеозапис не зберігся. Копія постанови серії ЕНА №3738411 від 27.12.2024 була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом №14591 від 31.12.2024 (а.с. 20-21).

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, осіб, які рухаються в кріслах колісних, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху (далі-ПДР), що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Абзацом 2 частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників поліції, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пункт 2.4.а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України) встановлює, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

В пункті 2.1 ПДР України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 126 частиною 4 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зокрема, розгляд справ, передбачених статтею 126 КУпАП, здійснюється, відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП та п.2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що судам слід звернути увагу на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників. Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. Крім того, необхідно зазначити нормативний акт, який передбачає відповідальність за скоєне порушення. У оспорюваній постанові при цьому зазначено, що ОСОБА_1 порушив п.2.1ґ, 2.9в ПДР України, відтак вказана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність допущеного позивачем порушення п. 2.1а ПДР, як зазначено в оскаржуваній постанові, та про наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КпАП України.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи наявні документи та матеріали, які у їх сукупності можуть бути визнані судом, як докази про вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.122, 222, 251, 252, 258, 268, 278-280, 283-285, 288 КУпАП України, ст.ст. 2, 13, 72-73, 79, 90, 132, 139, 241-246, 286, 293 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про скасування постанови та закриття провадження у справі - відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Придатко