Справа № 340/1887/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1887/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Соловей Л.О.

за участю представників позивача: Усатенко В.Ю., Должикова К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконфернції, в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 в адміністративній справі №340/1887/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Державної податкової служби у Кіровоградській області (надалі - відповідач), у якій просить суд визнати неправомірними і скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Кіровоградській області, якими ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки сплачуваний фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за період з 01.01.2021 по 31.12.2021: від 13.12.2024 №0-1121-UА0014430 у розмірі 199747,00 грн, від 13.12.2024 №0-1121 -UA0014430 у розмірі 63078,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що Головним управлінням ДПС у Кіровоградській області 13.12.2024 винесені податкові повідомлення-рішення №0-1121-UА0014430 та №0-1121-UA0014430, якими визначено йому суми грошового зобов`язання по платежу: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у розмірі 199 747,00 грн та 63 078,00 грн відповідно до підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI за період з 01.01.2021 по 31.12.2021, які позивач отримав засобами поштового зв`язку 26.12.2024.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року вимоги позову задоволено.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач займається виробництвом сільськогосподарської продукції, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання. Для ведення господарської діяльності використовує майно, що належить йому на праві власності чи користування. Відтак, є сільськогосподарським товаровиробником для цілей застосування пільги у вигляді звільнення від оподаткування. Враховуючи те, що правовою підставою для застосування до особи пільги зі сплати податку на нерухоме майно у вигляді звільнення від його сплати є правовий статус будівлі, суд першої інстанції встановивши, що комплекс будівель розташований на орендованій позивачем згідно договору оренди землі від 11.07.2011 земельній ділянці сільськогосподарського призначення загальною площею 4,73 га, у тому числі під господарськими будівлями та дворами 4,73 га погодився з доводами позивача, що належні йому на праві власності будівлі за вимогами ДК 018-2000 віднесені до класу (код 1271) "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства", використовуються ним у межах власної господарської діяльності для виробництва сільськогосподарської продукції згідно функціонального призначення.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, в обґрунтування якої зазначив, що факт наявності у власності позивача будівель, призначених для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, не може свідчити про те, що він є сільськогосподарським товаровиробником.

Колегією суддів з`ясовано, згідно відомостей з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №301372880 від 18.05.2022 на підставі декларації про готовність об`єкта до експлуатації від 24.02.2021 серії КД 75 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області та договору співвласників про зміну часток у праві спільної часткової власності №219 від 03.03.2021, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Цариченко Н.В., позивач 03.03.2021 набув у спільну часткову власність 6/25 комплексу нежитлових будівель загальною площею 10513 кв.м., до якого входять наступні будівлі: вагова літ. Ан та навіс літ. а загальною площею 134,6 кв.м., навіс літ. Б загальною площею 1478,2 кв.м., навіс літ. В загальною площею 5482,7 кв.м., їдальня літ. Г загальною площею 121,2 кв.м., майстерня літ. Д та прибудова літ. д загальною площею 387,7 кв.м., навіс літ Е загальною площею 2397,0 кв.м., прибудова літ. Ж загальною площею 30,2 кв.м., склад літ. Л з відкритою терасою літ. Л1 та котельнею літ. л загальною площею 238,2 кв.м., склад літ. М загальною площею 61,7 кв.м., навіс літ. М1, погріб літ. м, погріб літ м1, гараж літ. Н загальною площею 60,8 кв.м., будинок механізатора літ. Р загальною площею 120,7 кв.м., вбиральня літ. О, вбиральня літ. П, колодязь літ К, ЗАВ-40 літ. З, огорожа літ. №1,4, ворота літ. №2, 3, площадка для зберігання с/г техніки літ. 1, замощення літ. 11 за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 27-29, 32-34).

05.03.2021 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу 19/25 частки комплексу будівель, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Кіровоградської області Цариченко Н.В, згідно якого позивач прийняв у власність 19/25 часток комплексу будівель, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 35-37).

Відтак з 05.03.2025 ОСОБА_1 став єдиним власником таких об`єктів нерухомого майна, який призначений для зберігання та ремонту сільськогосподарської техніки, зберігання та очищення зерна, харчування робітників, зважування грузів, що підтверджується Висновками про технічний стан будівель (споруд), виготовлених Відкритим акціонерним товариством Проектно-вишукувальний інститут Кіровоградагропроект (т.1 а.с. 40-55).

Також, 11.07.2011 між Устинівською районною державною адміністрацією та позивачем укладено договір оренди землі строком на 49 років, згідно якого орендарю передано в користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Криничненської сільської ради Устинівського району Кіровоградської області загальною площею 4,73 га, у тому числі під господарськими будівлями та дворами 4,73 га. У пункті 3 вказаного договору зазначено, що на земельній ділянці знаходяться об`єкти нерухомого майна: нежилі будівлі, які є власністю орендаря згідно свідоцтва про право власності на власність від 17.06.2009 №12/85 (т.1 а.с. 30, 62-68).

Рішенням Криничненської сільської ради №560 від 07.06.2019 установлено ставки податку за об`єкти нерухомості, які набрали чинності з 01.01.2020 (т.1 а.с. 106зв.-111).

Головне управління ДПС у Кіровоградській області на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54, підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України 13.12.2024 прийняло податкові повідомлення-рішення, якими позивача визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період з 03.03.2021 по 31.12.2021 та 05.03.2021 по 31.12.2021, а саме: №0-1121-UА0014430 у розмірі 199747,00 грн та №0-1121-UA0014430 у розмірі 63078,00 грн (т.1 а.с. 16, 17).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 266 ПК України регламентовано елементи податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з пп.266.1.1, 266.1.2 п.266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості. Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

За приписами підпунктів 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Згідно з підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлено пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Тобто, умовою звільнення подібних об`єктів від оподаткування законодавець визначив цільове призначення їх фактичного використання та встановив вичерпний перелік підстав, коли податкова пільга не надається, а саме: у випадках, коли нерухомість здається власниками в оренду, лізинг, позичку.

Встановлена пп. «ж» п. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України пільга стосується діяльності сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для її ведення, зокрема стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Застосування пп. «ж» п. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність таких умов: власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності (що, власне, випливає із обраного законодавцем класу будівель); безпосереднє використання власником (без здачі в оренду лізинг, позичку).

Такий правовий висновок сформував Верховний Суд у постанові від 21 травня 2024 року у справі № 600/5153/23, у постанові від 22 квітня 2020 року у справі №540/2206/19.

Наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17 серпня 2000 року №507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (ДК 018-2000), призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні. Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.

Згідно з ДК 018-2000 до групи (код 127) «Будівлі нежитлові» належить клас (код 1271) «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», який включає будівлі для використання в сільськогосподарській діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, кінні заводи, собачі розплідники, птахофабрики, зерносховища, склади та надвірні будівлі, підвали, винокурні, винні ємності, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

До будівель, споруд сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства», що включає підкласи: 1271.1 «Будівлі для тваринництва»; 1271.2 «Будівлі для птахівництва»; 1271.3 «Будівлі для зберігання зерна»; 1271.4 «Будівлі силосні та сінажні»; 1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства»; 1271.6 «Будівлі тепличного господарства»; 1271.7 «Будівлі рибного господарства»; 1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва»; 1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші».

Визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Отже, згідно з ДК 018-2000 будівлі класифікуються за їх функціональним призначенням.

При цьому, Верховний Суд неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що визначення приналежності будівлі до того чи іншого класу проводиться на підставі документів, що підтверджують право власності, з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Визначення поняття "сільськогосподарського виробника" сформульовані у постановах Верховного Суду, зокрема від 01.04.2021 у справі № 820/6752/16, від 17.02.2021 у справі №820/3707/17, від 24.04.2020 у справі № 540/2206/19, від 10.04.2020 у справі № 823/1751/17, в яких Верховний Суд зазначав, що відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно - правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах та здійснює операції з її постачання.

Таким чином, в розумінні п. п."ж" п. п. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 ПК України право на пільгу зі сплати податку мають юридичні/фізичні особи, які безпосередньо займаються сільськогосподарською діяльністю, тобто, зайняті у процесі виробництва, переробки власновиробленої сільськогосподарської продукції та її подальшої реалізації.

Слід також зазначити, що Національний класифікатор видів економічної діяльності України ДК 009:2010, затверджений наказом Держспоживстандарту України від 11 жовтня 2010 року № 457, до сільськогосподарської діяльності відносить рослинництво і тваринництво.

Отже, сільськогосподарським виробником є фізична або юридична особа, яка здійснює виробництво і самостійну переробку власно виробленої продукції рослинництва і тваринництва. Це визначення пов`язується лише з виробництвом і переробкою сільськогосподарської продукції незалежно від її подальшої долі (використання у власному господарстві або реалізації).

Аналогічну позицію викладено Верховним Судом у постановах від 17.02.2020 № 820/3556/17, від 10.04.2020 № 823/1751/17, від 24.04.2020 № 540/2206/19 від 17.02.2021 № 820/3707/17 та від 22.04.2021 № 822/3289/17.

Верховний Суд у постановах від 21.05.2024 у справі № 600/5153/23-а, від 24.07.2024 у справі №400/2283/20 аналізуючи положення підпункту ж 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України в частині визначення сільськогосподарський товаровиробник, зазначив, що це поняття, яке міститься у підпункті 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України, застосовується для цілей глави розділу ХІV цього Кодексу Спрощена система оподаткування, облік та звітність, тоді як в даному випадку йдеться про сплату податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (розділ ХІІ Податок на майно).

Повертаючись до обставин справи, встановлено, що позивач наполягає на тому, що він займається сільськогосподарською діяльністю і є сільськогосподарським товаровиробником, а тому звільнений від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Матеріалами справи встановлено, що, позивач з 23.04.1997 року зареєстрований фізичною особою-підприємцем з такими видами економічної діяльності: 01.11 вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (основний); 01.45 розведення овець і кіз; 01.61 допоміжна діяльність у рослинництві; 10.71 виробництво хліба та хлібобулочних виробів; виробництво борошняних кондитерських виробів, тортів і тістечок нетривалого зберігання; 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин; 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах. Здійснює діяльність за адресою: 28630, Кіровоградська обл., Устинівський р-н, село Криничне (т.1 а.с. 191-194). Надано документи, що підтверджують наявність земельних ділянок на яких проводиться сільськогосподарська діяльність, документи що підтверджують отримані доходи від сільськогосподарської діяльності, а також документи, що підтверджують наявність основних засобів для проведення сільськогосподарської діяльності та трудових ресурсів.

Зазначене підтверджує, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником.

Комплекс нежитлових будівель та споруд, що перебувають у власності позивача розташовані на земельних ділянках з цільовим призначенням «Для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» та не передані власником в оренду, лізинг, позичку.

Доводи відповідача щодо сумніву у приналежності об`єктів нерухомого майна (код 1271) до будівель сільськогосподарського призначення спростовуються наданими позивачем доказами.

Таким чином, позивач у розумінні діючого законодавства є сільськогосподарським товаровиробником. На праві приватної власності, позивачу належать об`єкти нерухомості, які використовуються позивачем безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, при цьому, такі об`єкти не здаються в оренду, лізинг, позичку. Вказане нерухоме майно використовується безпосередньо позивачем в процесі виробництва, що обумовлює висновок про відсутність підстав для застосування підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 24.07.2024 по справі № 400/2283/20, від 24.07.2024 № 400/2283/20.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що податкові повідомлення-рішення від 13.12.2024 №0-1121-UА0014430 на суму 199747,00 грн та від 13.12.2024 №0-1121-UA0014430 на суму 63078,00 грн. винесені відповідачем з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягають скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують отже не дають правових підстав для його скасування.

Керуючись статтями 241-245, 250, 3101, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 в адміністративній справі №340/1887/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова