Справа № 580/2000/25
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2000/25 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року (справу розглянуто у порядку спрощеного провадження) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» до Черкаської митниці про визнання протиправними і скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2025 року позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль», звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправними та скасувати картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, № UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, № UA902020/2024/000160 від 23.12.2024.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року адміністративний позов задоволено:

Визнано протиправними та скасовано картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Черкаської митниці: № UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, № UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, № UA902020/2024/000160 від 23.12.2024.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач наполягає на тих підставах, які були мотивами для прийняття оскаржуваних рішень.

Апелянт вказує, що на момент переміщення через митний кордон України, товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, та не продається на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, хоча за окремими ознаками, а саме, за відправником, отримувачем, фізичними характеристиками, щільністю, товар підпадає під опис виробу медичного призначення зазначеного у свідоцтві про державну реєстрацію, в той же час, таким не є, так як за сукупними характеристиками є сировиною для його виготовлення, і тільки після додаткової обробки він набуває характеристик медичного виробу та реалізується на території України як виріб медичного призначення.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2025 року відкрито провадження у справі за апеляційною скаргою Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» до Черкаської митниці про визнання протиправними і скасування рішень.

Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 липня 2025 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

29 липня 2025 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль», в якому позивач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, згідно з відомостями ЄДРПОУ позивач зареєстрований як юридична особа. Основний вид діяльності - « 17.22 Виробництво паперових виробів господарсько-побутового та санітарно-гігієнічного призначення».

Між позивачем як покупцем та Компанією «Hubei V-Medical Products Co., Ltd» (Китай) як постачальником укладено зовнішньоекономічний контракт, відповідно до якого постачальник направляє на користь покупця марлю медичну вибілену в рулонах «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення) в асортименті.

05.12.20224 позивач подав відповідачу митні декларації: 24UA50U6 та 24UA352U4, 24UA28U6, 24UA48U5, 24UA72U6 (далі МД).

Відповідно до графи 31 МД (опис товару) до митного оформлення заявлено товар «марля медична вибілена, з бавовни 100%, в рулоні «Білосніжка», полотняного переплетення завширшки 126 см./90см., довжиною 2000м./1000м. 398000м.п./858000м.п./940000м.п./34000м.п./890000, тип 17199/17858/17940/1734/17890 рулонів, завширшки 128 см./126 см., довжиною 2000 м 160000 м.п. /436000 м.п., тип 1780/17218 рулонів, без покриття, без просочення, з поверхневою щільністю 23,20 г/м2, для виготовлення перев`язувальних матеріалів, на упаковці присутній знак належності до товарів медичного призначення. За інформацією графи 33 МД - код товару згідно з УКТЗЕД .

У графі 47 МД зазначено ставку податку на додану вартість ПДВ у розмірі 7%.

За результатами перевірки МД з доданими до них документами відповідач прийняв рішення у формі карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: №UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, №UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, №UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, №UA902020/2024/000160 від 23.12.2024, якими відмовив у прийняті поданих МД.

Обґрунтовуючи зазначив, що митне оформлення товару, заявленого за вказаними вище МД згідно з графами 31, за ставкою ПДВ у розмірі 7% (згідно з графами 47), є неможливим у зв`язку з тим, що сфера дії Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», підп. «в» п.193.1 ст.193 Податкового кодексу України, Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2020 року №753, враховуючи роз`яснення Міністерства охорони здоров`я України від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, не поширюється на вказану продукцію. Зазначений товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем. Така продукція не вводиться в обіг з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням. Отже, сфера дії Технічного регламенту не поширюється на вказану продукцію. Враховуючи зазначене, неможливе оподаткування вказаного товару за ставкою ПДВ у розмірі 7% згідно підп. «в» п. 193.1 cт. 193 Податкового кодексу України. Порушено вимоги п.9 ч.8 ст.257 Митного кодексу України та Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.2012 №651. Роз`яснив, що митне оформлення може бути здійснено із зазначенням ставки ПДВ у розмірі 20%.

У зв`язку з прийняттям карток відмови товар випущено у вільний обіг на території України за МД, в яких у графі 47 ставку ПДВ зазначено у розмірі 20%.

Вважаючи рішення у формі карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення протиправними, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що позивач надав відповідачу документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів та застосування ним 7% ставки ПДВ щодо операції з ввезення на митну територію України вказаного вище товару відповідає вимогам підп. «в» п.193.1 ст.193 ПК України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів регулюються положеннями Митного кодексу України, Податкового кодексу України та інших законів України з питань оподаткування.

Частиною 1 статті 318 Митного кодексу України (далі - МК України) визначено, що усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України, підлягають митному контролю.

Згідно з пунктами 23 та 24 частини 1 статті 4 МК України, митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

За змістом статей 49, 50 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Частинами 1 та 2 статті 51 МК України закріплено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною другою статті 52 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За приписами ч. ч. 1-2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, зокрема, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Приписами ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи.

В силу вимог ч. ч. 5-6 ст. 53 МК України, забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваних карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, № UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, № UA902020/2024/000160 від 23.12.2024 став висновок відповідача про те, що митне оформлення товару (марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» (тканина полотняного переплетення), заявлено за ставкою ПДВ у розмірі 7% - є неможливим, у зв`язку з тим, що сфера дії Технічного Регламенту, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2020 року № 753, не поширюється на вказану продукцію, оскільки, товар не є готовим медичним виробом до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем.

Згідно абзаців 2-3 підпункту «в» пункту 193.1 статті 193 Податкового кодексу України, ставка ПДВ у розмірі 7% встановлена по операціях, зокрема, з постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні; постачання на митній території в Україні та ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та /або медичного обладнання, дозволених для застосування у межах клінічних випробувань, дозвіл на проведення яких надано центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Отже, операції з постачання на митній території України та /або ввезення на митну територію України лікарських засобів, медичних виробів та виробів медичного призначення підлягають оподаткуванню ПДВ за ставкою податку у розмірі 7% відповідно до пп. "в" п. 193,1 ст. 193 ПК України, за умови, що такі: лікарські засоби: дозволені для виробництва і застосування в Україні; внесені до Державного реєстру лікарських засобів; медичні вироби: дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію i застосування в Україні; внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02 жовтня 2013 року № 753 затверджено Технічний регламент щодо медичних виробів (далі - Технічний регламент).

Відповідно до визначення пункту 2 Технічного регламенту №753, медичний виріб - це будь-який інструмент, апарат, прилад, пристрій, програмне забезпечення, матеріал або інший виріб, що застосовується як окремо, так і в поєднанні між собою (включаючи програмне забезпечення, передбачене виробником для застосування спеціально для діагностичних та/або терапевтичних цілей та необхідне для належного функціонування медичного виробу), призначені виробником для застосування з метою забезпечення діагностики, профілактики, моніторингу, лікування або полегшення перебігу хвороби пацієнта в разі захворювання, діагностики, моніторингу, лікування, полегшення стану пацієнта в разі травми чи інвалідності або їх компенсації, дослідження, заміни, видозмінювання або підтримання анатомії чи фізіологічного процесу, контролю процесу запліднення та основна передбачувана дія яких в організмі або на організм людини не досягається за допомогою фармакологічних, імунологічних або метаболічних засобів, але функціонуванню яких такі засоби можуть сприяти.

Пунктом 2 Технічного регламенту №753 передбачено що терміни, що вживаються в цьому Технічному регламенті, мають таке значення: введення в експлуатацію - готовність медичного виробу до першого застосування за призначенням кінцевим користувачем та/або споживачем; введення в обіг - це перша поява медичного виробу, крім медичних виробів, призначених для клінічних досліджень або оцінки характеристик, на ринку України з метою розповсюдження та/або застосування за призначенням незалежно від того, чи є цей медичний виріб новим чи повністю відновленим.

Згідно Закону України від 15.01.2015№124-VIII «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», надання на ринку - будь-яке платне або безоплатне постачання продукції для розповсюдження, споживання та використання на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.

Пунктом 9 Технічного регламенту №753 закріплено, що введення в обіг та/або в експлуатацію медичних виробів дозволяється тільки в разі, коли вони повністю відповідають вимогам цього Технічного регламенту, за умови належного постачання, встановлення, технічного обслуговування та застосування за призначенням.

За приписами пункту 18 Технічного регламенту №753, для нанесення знаку відповідності технічним регламентам на медичні вироби, що відносяться до класу I (крім медичних виробів, виготовлених на замовлення або призначених для клінічних досліджень), виробник повинен дотримуватися процедури, зазначеної в додатку 8, і скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг.

В силу вимог пункту 31 Технічного регламенту №753, будь-який виробник, який під власним іменем вводить медичні вироби в обіг, згідно з процедурами, зазначеними у пунктах 18 і 19 цього Технічного регламенту, зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів. Якщо виробник, який під власним іменем вводить в обіг медичні вироби, зазначені в абзаці першому цього пункту, не є резидентом України, він зобов`язаний призначити одного уповноваженого представника, відповідального за введення в обіг цих виробів на ринку України. Такий представник зобов`язаний повідомити Держлікслужбі щодо свого місцезнаходження і надати перелік та опис відповідних виробів.

Держлікслужба на підставі отриманої від виробників або їх уповноважених представників інформації забезпечує ведення Реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів в обіг.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що для віднесення певного виробу до медичних виробів виробникові або уповноваженому представникові виробника необхідно виконати процедури, встановлені Технічним регламентом №753, та скласти декларацію про відповідність, що є необхідним для введення медичного виробу в обіг в Україні.

Відповідно до підпунктів 5, 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2015 №647, Держлікслужба формує та веде Реєстр осіб, відповідальних за введення в обіг медичних виробів та відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності.

Згідно пункту 1 розділу ІІІ Порядку ведення реєстру осіб, відповідальних за введення медичних виробів, активних медичних виробів, які імплантують, та медичних виробів для діагностики in vitro в обіг, форми повідомлень, переліку відомостей, які зберігаються в ньому, та режиму доступу до них, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 10.02.2017 №122, виключення інформації з Реєстру осіб здійснюється за наявності підстав, визначених у Технічному регламенті щодо медичних виробів.

Матеріали справи свідчать, що ТОВ «Укрмедтестиль» при поданні електронних митних декларацій було також надано Декларацію №9 від 01.11.2019 ТОВ «Укрмедсерт» про відповідність товару «Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка», згідно до процедури оцінки відповідності, передбаченої Технічним регламентом, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №753 від 02.10.2013.

У класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку i торгівлі України від 24.05.2023 №4139, наявний та визначений "Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)" - нестерильний виріб у формі довгої смужки тканого матеріалу, що розтягується та вбирає (бавовни, целюлози), згорнутого в рулон, розроблений для використання в якості первинної пов`язки на рану або бандажа для утримання на місці марлевої подушечки або іншої пов`язки на тілі пацієнта. Призначено для забезпечення компресії без стягування; виріб може бути самоклейким (залишатися на місці при мінімальному використанні клейкої стрічки). Це вироби для одноразового використання. НК 024:2023 призначений для ідентифікації інструментів, апаратів, приладів, пристроїв, матеріалів або інших виробів, що належать до медичних виробів.

Отже, оскільки, у класифікаторі медичних виробів НК 024:2023, наявний та визначений «Рулон марлевий, нестерильний (код 48126)», він належить до медичних виробів та у ньому не зазначено діапазон/межі розмірів рулону марлевого, нестерильного, а тому суд відхиляє посилання відповідача на те, що вищезазначений товар не є медичним виробом для кінцевого споживача, оскільки не реалізується на території України у вигляді, в якому товар був ввезений, так як потребує потребує додаткової обробки/порізки.

Додатково необхідно зазначити, що, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у Реєстрі інформації про медичний виріб містяться відомості про те, що Марля медична вибілена в рулоні «Білосніжка» є медичним виробом (лист Держлікслужби №4835-001.2/006.0/17-24 від 15.05.2024).

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем митному органу були надані всі документи, що підтверджують відповідність товару критеріям до медичних виробів, а тому, застосування позивачем 7% ставки ПДВ по операції з ввезення на митну територію України тканини бавовняної полотняного переплетення цілком відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст.193 ПК України.

Посилання апелянта на роз`яснення Міністерства охорони здоров`я, викладені у листі від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки, як правильно зазначив суд першої інстанції, воно має виключно рекомендаційний характер, та не є нормативно-правовим актом.

Крім того, як вказує позивач та не заперечується відповідачем, лист Міністерства охорони здоров`я від 07.03.2024 №24-04/10300/2-24 не містить вказівки на те, що будь-яка марля медична в рулонах або конкретно марля медична вибілена в рулоні "Білосніжка", не є медичними виробами. Тобто, цей лист не стосується товару, що ввозився позивачем.

Також слід звернути увагу на те, що, відповідно до підпунктів 5, 11 пункту 4 Положення про Державну службу України з лікарських засобів та контролю за наркотиками, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.08.2015 №647, саме Держлікслужба здійснює державний ринковий нагляд у межах сфери своєї відповідальності, формує та веде Реєстр осіб, відповідальних за введення в обіг медичних виробів та виключає інформацію з Реєстру осіб за наявності підстав, визначених у Технічному регламенті щодо медичних виробів.

Разом з тим, станом на час митного оформлення товару інформація щодо відповідності поставленого товару вимогам Технічного регламенту №753 з Реєстру не виключена.

Отже, застосування ТОВ «Укрмедтекстиль» ставки ПДВ 7% по операціях з ввезення на митну територію України марлі медичної вибіленої в рулонах «Білосніжка» цілком відповідає вимогам пп. «в» п. 193.1 ст. 193 ПК України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що картки про відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA902020/2024/000147 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000148 від 05.12.2024, № UA902020/2024/000154 від 10.12.2024, № UA902020/2024/000155 від 11.12.2024, № UA902020/2024/000160 від 23.12.2024 є протиправними та підлягають скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, а відтак не є підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України та судову практику, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедтекстиль» до Черкаської митниці про визнання протиправними і скасування рішень.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н. В. Безименна,

А.Ю. Кучма