Справа № 520/3515/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 р. Справа № 520/3515/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 30.04.25 по справі № 520/3515/25

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія"

до Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України

про скасування рішень комісії, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» (далі по тексту ТОВ ім. газети «Ізвєстія», позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту перший відповідач, контролюючий орган, ГУ ДПС у Харківській області), Державної податкової служби України (далі по тексту - другий відповідач, ДПС України), у якому просив суд:

- скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 01.11.2024 № 11995606/31834521 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія»;

- скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія»;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 29.02.2024, подану Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» датою її фактичного подання на реєстрацію -15.03.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 29.02.2024, подану Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» датою її фактичного подання на реєстрацію -15.03.2024.

В обґрунтування позовних вимог послався на протиправність та невмотивованість оскаржуваних рішень ГУ ДПС у Харківській області від 01.11.2024 № 11995606/31834521 та від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, складених на виконання умов договору про надання сільськогосподарських послуг № 01/02-2024П від 01.02.2024 та договору відповідального зберігання № 15/09-2023 від 15.09.2023, за фактами надання послуг, оскільки платником податку на адресу контролюючого органу було надано всі первинні бухгалтерські документи, що підтверджують вчинення господарської операції та настання обставин, з якими закон пов`язує виникнення податкових зобов`язань та права виписки спірних податкових накладних.

Звернув увагу, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі № 520/35950/23 було визнано протиправним та скасовано рішення про відповідність ТОВ ім. газети «Ізвєстія» критеріям ризиковості платника податку від 15.11.2023 № 4080, тобто обставини, які слугували підставою для зупинення реєстрації спірних податкових накладних, перестали існувати.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/3515/25 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети "Ізвєстія" (с. Верхньоводяне, Близнюківський район, Харківська область,64841, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61057, ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8,м. Київ,04053, ) про скасування рішень комісії, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 01.11.2024 № 11995606/31834521 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія»;

Скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія»;

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 4 від 29.02.2024р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» датою її фактичного подання на реєстрацію -15.03.2024 р.;

Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 5 від 29.02.2024р., подану Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія» датою її фактичного подання на реєстрацію -15.03.2024 р.;

Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46,м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н,61057, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети Ізвєстія (, 64841, Харківська обл., Близнюківський р-н., с. Верхньоводяне) сплачений судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Стягнуто з Державної податкової служби України (, 04053, м. Київ, Львівська площа, будинок 8) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю імені газети Ізвєстія (, 64841, Харківська обл., Близнюківський р-н., с. Верхньоводяне) сплачений судовий збір в сумі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 коп.

Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування фактичних обставин справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі № 520/3518/25 за позовом ТОВ ім. газети «Ізвєстія» та прийняти по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про прийняття оскаржуваного рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права, з викладенням в ньому висновків, які не відповідають обставинам справи, що в силу положень статті 317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення та прийняття нового.

Наполягав, що податковий орган не зобов`язаний у квитанції про зупинення реєстрації вказувати перелік документів, який необхідно подати для підтвердження реальності господарської операції, оскільки саме позивач, як активний учасник господарської діяльності на певному сегменті ринку, що обізнаний з всіма тонкощами та має розуміння сутності певних операцій та документів, які зазвичай супроводжують такого роду операції, повинен визначити конкретний перелік документів, який наявний у нього та подати ці документи для реєстрації ПН.

Повідомив, що оскільки позивачем не у повному обсязі було надано додаткові письмові пояснення та документи на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, контролюючим органом правомірно прийнято рішення від 01.11.2024 № 11995606/31834521 та від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024.

Щодо наданих позивачем до суду документів наголошував, що у розумінні позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 21.05.2019 по справі № 0940/1240/18, дослідження тих первинних документів, які не були підставами для прийняття рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та подальшої відмови у реєстрації податкової накладної свідчить про порушення судами вимог принципу офіційного з`ясування обставин справи та безпідставне розширення предмету доказування.

Заперечуючи проти обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача наполягав, що адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Додатково просив врахувати, що Харківською обласною прокуратурою досі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000116 від 04.12.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. З ст. 212 КК України стосовно ТОВ "Планета Молл+", який є контрагентом позивача.

Позивач у надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу заперечував проти викладених у ній доводів, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване.

Наполягав, що позивачем у повному обсязі було надано всі первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій, в свою чергу доводи апеляційної скарги не містять підстав незгоди із рішенням суду першої інстанції та є такими, що суперечать наявним в матеріалах справи доказам.

З посиланням на висновок Верховного Суду, викладений у постановах від 28 червня 2022 року у справі № 380/9411/21 та від 07 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20, стверджував, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Зауважив, що кримінальне провадження № 0000116 від 04.12.2020 не має жодного стосунку до ТОВ ім. газети «Ізвєстія», а твердження першого відповідача про систематичне порушення позивачем норм податкового законодавства та ухилення від сплати податків і про те, що позивач можливо задіяний у схемі ухилення від сплати податку є безпідставним. Крім того, КАС України не містить подібних підстав для скасування судового рішення.

Другий відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачем було сформовано податкові накладні № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024 і направлено їх для реєстрації до Єдиного реєстру податкових накладних.

Реєстрацію вищевказаних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних було зупинено. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/PK для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивачем було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленням про надання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено № 81 від 17.10.2024 та № 84 від 21.10.2024.

Головним управлінням ДПС у Харківській області направлено позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень від 23.10.2024 року № 11952054/31834521 та від 28.10.2024 № 11965447/31834521.

Позивачем було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленнями вих. № 90 від 28.10.2024 року, та вих. № 91 від 31.10.2024 року.

Головним управлінням ДПС у Харківської області прийнято рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 11995606/31834521 від 01.11.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних, № 12016322/31834521 від 06.11.2024 про відмову у реєстрації податкової накладної від 29.02.2024 № 5 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся з даним позовом до суду про визнання їх протиправними та скасування.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки позивачем було надано до контролюючого органу всі необхідні документи, які свідчать про проведення господарських операцій, а тому у контролюючого органу були відсутні правові підстави для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Суд для ефективного захисту прав позивача, вважав за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, подані Товариством з обмеженою відповідальністю імені газети «Ізвєстія», датою їх фактичного подання на реєстрацію - 15.03.2024.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

За змістом підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України (далі за текстом ПК України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацами першим, другим пункту 201.10 статті 201 ПК України встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі за текстом - Порядок № 1246).

Зокрема, пункт 12 Порядку № 1246 передбачає, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що обставини зупинення реєстрації податкових накладних обов`язково підлягають дослідженню, оскільки є юридично значимими та такими, що тягнуть за собою прийняття в подальшому рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову в реєстрації на підставі витребуваних документів у платника податку за результатами зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі за текстом ПН/РК) в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі за текстом ЄРПН, Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації ПН/РК в Реєстрі, права та обов`язки їх членів затверджено Порядком № 1165, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку № 1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Згідно з приписами пункту 7 Порядку № 1165 у разі встановлення за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування відповідності відображених в них операцій хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет (пункт 8 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем за результатами розгляду надісланих податкових накладних отримано ідентичні за змістом квитанції, в яких зазначено, що ПН складена та подана платником податку, який відповідає п. 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Додатково повідомлені показники щодо ПН № 4 від 29.02.2024 "D"=2.0261%, "Рпоточ"=0";

щодо ПН № 5 від 29.02.2024 "D"=2.0261%, "Рпоточ"=0".

Критерії ризиковості платника податку на додану вартість визначені у Додатку № 1 до Порядку № 1165.

Згідно з пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку, останній відповідає такому критерію якщо у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку свідчить про те, що для того, аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку (підпункт 2 пункту 11 Порядку № 1165).

Разом з цим, з досліджених колегією суддів квитанцій встановлено, що перший відповідач, наводячи числові показники «D», «Р», не надає при цьому розрахунку за критерієм підпункту 2 пункту 11 Порядку № 1165, чим позбавляє платника податків можливості визначитися з переліком документів, які слід подати для усунення сумніву контролюючого органу у ризиковості здійснення господарських операцій, зазначених в поданих для реєстрації ПН.

Крім того, колегія суддів враховує, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 по справі № 520/35950/23, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2024, визнано протиправним та скасовано рішення про відповідність ТОВ ім. газети «Ізвєстія» критеріям ризиковості платника податку від 15.11.2023 № 4080, тобто обставини, які слугували підставою для зупинення реєстрації спірних податкових накладних, перестали існувати.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому, як підтверджується змістом пункту 5 Порядку № 520 передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним. В залежності від виду господарської операції, за наслідками якої подається податкова декларація для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, а також відповідних договірних зобов`язань між суб`єктами господарювання, обсяг документів може бути відмінним.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної до реєстрації в ЄРПН прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за вичерпним переліком відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 3 листопада 2021 року у справі № 360/2460/20.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 520 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня.

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії державної податкової служби повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

За результатами аналізу наведених норм Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2021 року у справі № 380/3498/20 зазначив, що чинними нормативно-правовими актами наведено вичерпний перелік обставин, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Така правова позиція вже неодноразово викладалась Верховним Судом у своїх рішеннях, зокрема, у постановах від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 21 травня 2019 року у справі № 0940/1240/18, від 20 серпня 2019 року у справі № 2540/3009/18.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість і вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/1817/18, від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до податкового органу було надано пояснення та копії документів щодо податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, реєстрацію яких зупинено, зокрема копії: договору надання сільськогосподарських послуг № 01/02-2024П від 01.02.2024, акту № TЦ-0224-06 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 29.02.2024, платіжної інструкції № 490 від 18.04.2024, свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_1 на трактор колісний БЕЛАРУС-82.1 реєстраційний № НОМЕР_2 , свідоцтва про реєстрацію машини серія НОМЕР_3 на розкидач МВД-900 заводський № 671, актів приймання-передачі майна від 26.02.2024, акту № l про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин від 29.02.2024, дорожніх листків трактора № 26 від 26.02.2024, № 28 від 27.02.2024, № 30 від 28.02.2024, № 32 від 29.02.2024, податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-й квартал 2024, додатку 1 «Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам за 2 місяць (лютий) кварталу 2024 року, додатку 4ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2 місяць (лютий) 1 кварталу 2024 року, форми 20-ОПП договору поставки нафтопродуктів № 176 від 16.02.2024, видаткової накладної № PH-0001048 від 19.02.2024, TTH на відпуск нафтопродуктів № від 19.02.2024, платіжної інструкції: № 21 від 16.02.2024, платіжної інструкції № 15012124 від 25.03.2024, сертифікатів на пальне, договору відповідального зберігання № 15/09-2023 36 від 15.09.2023, акту здачі-прийняття робіт (надання послуг) № TЦ-0224-07 від 29.02.2024, рахунка-фактури № ТЦ-0224-002 від 29.02.2024, платіжної інструкції № 491 від 18.04.2024, видаткової накладної на відповідальне зберігання № 1509-01 від 15.09.2023, видаткових накладних з відповідального зберігання № 2602-1 від 26.02.2024, № 2702-01 від 27.02.2024, № 2802-01 від 28.02.2024, № 2902-01 від 29.02.2024, листів з відповідального зберігання № 2602-1 від 26.02.2024, № 2702-01 від 27.02.2024, № 2802-01 від 28.02.2024, № 2902-01 від 29.02.2024, актів приймання-передачі майна від 26.02.2024, від 27.02.2024, від 28.02.2024, від 29.02.2024, дорожніх листків трактора № 27 від 26.02.2024, № 29 від 27.02.2024, № 31 від 28.02.2024, № 34 від 29.02.2024, Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за 1-й квартал 2024 року та інші.

Дослідивши вказані документи, колегією суддів встановлено, що між ТОВ ім. газети «Ізвєстія» та ПрАТ «Верхньоводяне» укладено договір надання сільськогосподарських послуг № 01/02-2024П від 01.02.2024, відповідно до пункту 1.1 якого, виконавець зобов`язується на замовлення замовника на свій ризик надати послуги в рослинництві із використанням власної сільськогосподарської техніки за участю обслуговуючого персоналу на полях замовника, загальною площею 364,3 га+/-5%, які розташовані на території Близнюківської територіальної громади, Лозівського району, Харківської області, а саме: внесення мінеральних добрив по озимій пшениці.

Згідно із пунктами 2.2 та 2.4 договору надання сільськогосподарських послуг № 01/02-2024П від 01.02.2024, вартість послуги по внесенню мінеральних добрив 168,24 грн за 1 га у т.ч. ПДВ 20%. Фактична площа визначається в акті виконаних робіт шляхом безготівкового перерахунку на реквізити виконавця, зазначені у пункті 8 даного договору.

Акт виконаних робіт складається виконавцем щомісячно. Та надається замовнику для підписання у строк не пізніше 5-го числа наступного місяця за місяцем виконання робіт. Замовник зобов`язується підписати акт виконаних робіт або направити виконавцю вмотивовану відмову від його підписання.

Так, за фактом надання послуг в рослинництві по внесенню мінеральних добрив по озимій пшениці на площі 364,3 га, що підтверджується актом № ТЦ-0224-06 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.02.2024 на суму 61289,83 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10214,97 грн, позивач, вважаючи, що у нього виникло податкове зобов`язання відповідно до частини 1 статті 187 ПК України (за правилом першої події), керуючись пунктом 201.1 статті 201 ПК України, сформував на адресу контрагента податкову накладну від 29.02.2024 № 4 на загальну суму 61289,83 грн, у тому числі ПДВ 20% - 10214,97 грн та подав її на реєстрацію.

Крім того, між ТОВ ім. газети «Ізвєстія» та ПрАТ «Верхньоводяне» укладено договір відповідального зберігання « 15/09-2023 від 15.09.2023, відповідно до пункту 1.1 якого, поклажодавець зобов`язується передати зберігачу товарно-матеріальні цінності (майно), а саме : мінеральні добрива у строк до 30.09.2023, а зберігач зобов`язується прийняти майно для зберігання на визначених цим договором умовах і у строк до 31.03.2024 повернути майно поклажодавцю.

Згідно із пунктом 1.2 договору відповідального зберігання « 15/09-2023 від 15.09.2023, приймання майна на відповідальне зберігання здійснюється згідно з актами приймання-передачі на відповідальне зберігання або видаткових накладних на відповідальне зберігання. Повернення майна з відповідального зберігання здійснюється згідно з актами приймання-передачі із відповідального зберігання або видаткових накладних із відповідального зберігання.

За фактом надання послуг зі зберігання мінеральних добрив, що підтверджується актом здачі-приймання робіт (надання послуг) № ТЦ-0224-07 від 29.02.2024 на суму 6640 грн, у тому числі ПДВ 20% - 1106,67 грн, позивач сформував та подав на реєстрацію податкову накладну № 5 від 29.02.2024 на загальну суму 6640 грн, у тому числі ПДВ 20% - 1106,67 грн та подав на реєстрацію.

Колегія суддів зазначає, що вказані документи та пояснення стосовно здійсненої господарської операції позивачем були надані до Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що не заперечуються першим відповідачем, однак залишені поза увагою.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що положеннями пункту 9 Порядку № 520 (в редакції, що була чинна на момент прийняття оскаржуваного рішення) контролюючому органу за результатами розгляду пояснень та документів, поданих платником на виконання вимог пункту 5 Порядку № 520, було надано право направити повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та / або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (далі - Повідомлення), за формою згідно з додатком 2 до цього Порядку з пропозицією щодо надання платником податку додаткових пояснень та копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування.

Так, контролюючий орган вважав недостатніми для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних документи, подані позивачем разом з повідомленнями, у зв`язку з чим на виконання вимог пункту 9 Порядку № 520 надіслав ТОВ ім. газети «Ізвєстія» повідомлення про необхідність подання додаткових пояснень та/або документів для прийняття рішення про реєстрацію ПН, зокрема, первинні документи щодо постачання послуг, транспортування продукції, складські документи.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем до контролюючого органу було надано повідомлення про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, зокрема: договір надання сільськогосподарських послуг № 01/02-2024П від 01.02.2024, акт № ТЦ-0224-06 здачі-приймання робіт (надання послуг) від 29.02.2024, калькуляції, платіжні інструкції, акти приймання-передачі майна, акти про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин, дорожні листки трактора, ліцензії на право зберігання пального, форми 20-ОПП, договір відповідального зберігання, рахунки-фактури, видаткові накладні, свідоцтва про реєстрацію машин, навантажувача.

Проте, незважаючи на подані документи, ГУ ДПС у Харківській області прийнято ідентичні за змістом рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН з мотивів ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в ЄРПН, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, платником податку.

У графі «додаткова інформація» прийнятих рішень не конкретизовано, яких саме документів було недостатньо для прийняття позитивних рішень про реєстрацію спірних ПН.

При цьому, колегія суддів враховує, що платником податку разом із повідомленнями надавались документи і щодо постачання послуг та транспортування продукції, і складські документи, що спростовує доводи про їх відсутність.

Колегія суддів зауважує, що неналежна вмотивованість оскаржуваного рішення призводить до правової невизначеності в частині окреслення, що саме розумілося під наданням платником вказаних документів.

Колегія суддів відхиляє доводи контролюючого органу щодо здійснення Харківською обласною прокуратурою досудового розслідування стосовно ТОВ "Планета Молл+", який є контрагентом позивача, оскільки спірні господарські операції вчинені позивачем із ПрАТ «Верхньоводяне», а не із ТОВ "Планета Молл+".

При цьому, контролюючим органом жодним чином не обґрунтовано, яке відношення ТОВ "Планета Молл+" могло мати до спірних господарських операцій позивача з ПрАТ «Верхньоводяне», за наслідками яких сформовано вищевказані податкові накладні.

Також, як зазначив Верховний Суд у постанові від 7 грудня 2022 року у справі № 500/2237/20, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз всіх господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Варто зазначити, що відповідно до пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У постанові Верховного Суду від 28 листопада 2022 року у справі № 826/6029/18 викладено правовий висновок, відповідно до якого у контексті вимог частини другої статті 2 КАС України нормативне обґрунтування прийнятого рішення та його співвідношення з фактичними обставинами не є формальною вимогою, оскільки суд має перевірити чи діяв суб`єкт владних повноважень, у тому числі (…) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

У цій справі Суд також вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини (наприклад, рішення у справі «Suominen v. Finland», заява № 37801/97, пункт 36), відповідно до якої орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень; принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішенням було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Отже, критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2023 у справі № 420/14943/21.

Разом з цим, при прийнятті спірних рішень від 01.11.2024 № 11995606/31834521 та від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, першим відповідачем не надано правової оцінки фактичним обставинам справи (поданим документам, іншим доказам), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону.

Колегія суддів зазначає, що суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

Вказані висновки викладені у постанові Верховного Суду від 19 липня 2023 року у справі № 420/7850/22.

Колегія суддів враховує, що відповідно до сталої практики Верховного Суду в аналогічних спорах, при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.

У постанові від 21 лютого 2023 року по справі № 2240/3271/18 Верховний Суд зауважив на тому, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання податкового органу зареєструвати податкову накладну (у разі скасування рішення Комісії про відмову в реєстрації податкової накладної) мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації.

Такий же підхід продемонстровано Верховним Судом і у постанові від 27 квітня 2023 року по справі № 460/8040/20, у якій Суд висловився про те, що саме лише зазначення про відсутність документів не є достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючим органом повинні бути вказані об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому, обов`язково повинна бути надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

В свою чергу, з настанням першої події, із визначених пунктом 187.1 статті 187 ПК України, зокрема наданням послуг, що підтверджується відповідними актами надання послуг, і було пов`язано складання спірних податкових накладних та подання їх на реєстрацію.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акту індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації ПН/РК, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, ненаведення мотивів прийнятих рішень суб`єктивізує акт державного органу та не дає змогу суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган прийшов саме до таких висновків, надати їм правову оцінку та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Суд також звертає увагу на те, що у випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації ПН платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції прийняття рішення про відмову в реєстрації ПН.

Зупинення реєстрації податкових накладних не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів, дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2020 року у справі № 819/330/18.

Водночас, позивачем своєчасно, за встановленою формою та в повному обсязі, відповідно до приписів пункту 6 Порядку № 1165, пункту 5 Порядку № 520 і підпунктів 201.16.1, 201.16.2. пункту 201.16. статті 201 ПК України подано до ГУ ДПС у Харківській області інформацію та документи, які підтверджують здійснення господарської операції та є достатніми для прийняття рішень про реєстрацію спірних податкових накладних.

Колегія суддів зауважує, що в силу частини 2 статті 2 КАС України будь-які рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, містити конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

ГУ ДПС у Харківській області під час судового розгляду справи не доведено наявності достатніх підстав для зупинення та відмови в реєстрації спірних ПН в ЄРПН.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази колегія суддів вважає, що ГУ ДПС у Харківській області при прийнятті рішень від 01.11.2024 № 11995606/31834521 та від 06.11.2024 № 12016322/31834521 про відмову у реєстрації податкових накладних № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, діяло необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття такого рішення, не на підставі та не у спосіб, що передбачені ПК України, без дотримання вимог частини 2 статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Як установлено пунктами 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Колегія суддів наголошує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких обираючи спосіб захисту порушеного права слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менш, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, ефективний засіб правого захисту в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, умови, за наявності яких контролюючий орган зобов`язаний був зареєструвати спірні податкові накладні були виконані позивачем, а тому у другого відповідача був лише один вид правомірної поведінки зареєструвати такі накладні. За законом у контролюючого органу не було вибору між декількома можливими правомірними рішеннями.

Зважаючи на те, що обставини, які слугували підставами для відмови в реєстрації спірних податкових накладних, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду в суді першої та апеляційної інстанцій, колегія суддів вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ ім. газети «Ізвєстія» № 4 від 29.02.2024 та № 5 від 29.02.2024, датою їх фактичного подання.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 по справі № 520/3515/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко