Справа № 520/27650/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 р. Справа № 520/27650/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О.) від 05.09.2025 року по справі № 520/27650/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 для здійснення перерахунку пенсії.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2023 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011- XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, станом на 01.01.2023, встановлених за відповідною (аналогічною) посадою (на день звільнення зі служби) для здійснення обчислення та перерахунку пенсії із 01 лютого 2023 року ОСОБА_1 .

- стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1211 грн. 20 коп., сплачену за подачу адміністративного позову.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року по справі № 520/27650/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 , які полягають у не підготовці та не надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01.01.2023р. для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023р. основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 за нормами, чинними станом на 01.01.2023р., для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023р. основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

27.02.2025 року до суду від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/27650/24 та зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 02.12.2024 по справі № 520/27650/24- відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі № 520/27650/24 скасовано. Адміністративну справу № 520/27650/24 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду заяви ОСОБА_1 від 27.02.2025.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення від 02.12.2024 по справі № 520/27650/24- залишено без задоволення.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 520/27650/24 скасовано. Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/27650/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 подати звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 по справі № 520/27650/24 протягом одного місяця до суду першої інстанції.

29.08.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 подав до суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/27650/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 затверджено звіт ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 року по справі № 520/27650/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач, не погодившись з ухвалою суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу; відмовити у прийнятті звіту відповідача; заяву позивача про встановлення судового контролю задовольнити та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, позивач зазначає, що в оскаржуваній ухвалі від 05.09.2025 суд прийняв звіт відповідача, та не надав жодної оцінки довідці, виготовленій на виконання судового рішення, не дослідив чи складена остання з урахуванням підвищеного прожиткового мінімуму.

Відповідач не скористався своїм правом подачі відзиву на апеляційну скаргу.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити частково, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п.3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40).

Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), № 29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами частин 1 та 2 статті 382 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В адміністративних справах з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг за письмовою заявою заявника суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати звіт про виконання судового рішення.

Згідно частини 1-3, 5-6 статті 382-1 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає заяву про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення (крім заяви, передбаченої частиною п`ятою статті 382 цього Кодексу) протягом десяти днів з дня її надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням заявника - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду, не перешкоджає судовому розгляду.

За наслідками розгляду заяви суд постановляє ухвалу про її задоволення або відмову у задоволенні та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Встановлений судом строк для подання звіту про виконання судового рішення має бути достатнім для його підготовки. Достатнім є строк, який становить не менше десяти календарних днів з дня отримання суб`єктом владних повноважень відповідної ухвали та не перевищує трьох місяців.

Ухвалу суду про відмову у задоволенні заяви може бути оскаржено в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції. Постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали є остаточною і оскарженню не підлягає.

Ухвала суду про задоволення заяви та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення є остаточною і оскарженню не підлягає. Заперечення на таку ухвалу включаються до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною 1 статті 382-3цього Кодексу.

За приписами частин 1 та 2 статті 382-2 КАС України, у редакції Закону від 21 листопада 2024 року № 4094-IX який набрав чинності - 19.12.2024, суд розглядає звіт суб`єкта владних повноважень про виконання судового рішення протягом десяти днів з дня його надходження в порядку письмового провадження, а за ініціативою суду чи клопотанням сторін - у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду питання, не перешкоджає судовому розгляду.

За частиною 1-3 статті 382-3 Кодексу, за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини 5 статті 382-1 цього Кодексу.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суд відмовляє у прийнятті звіту, якщо суб`єктом владних повноважень не наведено обґрунтовані обставини, які ускладнюють виконання судового рішення, або заходи, які вживаються ним для виконання судового рішення, на переконання суду, є недостатніми для своєчасного та повного виконання судового рішення.

Суд також відмовляє у прийнятті звіту, якщо звіт подано без додержання вимог частин другої та/або третьої статті 382-2 цього Кодексу.

3. У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Суд зазначає, що судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

З аналізу зазначених норм законодавства слідує, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або неналежне виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Отже, з указаних законодавчих положень вбачається, що суд може вжити заходів реагування в контексті судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду.

Аналогічний висновок викладений Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 30 червня 2022 року у справі № 826/9960/15, а також Верховним Судом в ухвалах від 11 серпня 2020 року у справі № 160/3586/19 та від 17 вересня 2024 року у справі № 200/3958/19-а.

Розглядаючи звіт суб`єкта владних повноважень про виконання рішення, суд повинен перевірити, чи досягнуто мети, задля якої постановлено судове рішення, тобто, чи відбулося фактичне відновлення порушеного права.

Приймаючи звіт відповідача суд першої інстанції зазначив, що відповідач на виконання рішення суду від 02.12.2024 року по справі № 520/27650/24, у межах повноважень, визначених абзацом 5 пункту 2.6 розділу II Інструкції з організації роботи із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.12.2014 № 937 (далі Інструкція) визначив розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 рік та листом від 07.01.2025 № ФХ-109964/3102/с направив довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 № ФХ-109964 від 03.01.2025 та до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

Вказав, що як вже було зазначено в ухвалі від 04.03.2025 року під час ухвалення рішення по адміністративній справі № 520/27650/24 питання щодо складових довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2023 року не вирішувалось. Предметом вказаної адміністративної справи був спір про наявність у позивача права на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023р. для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023р. основного розміру пенсії ОСОБА_1 .

При цьому, як встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі 520/26750/24, у довідці про грошове забезпечення для перерахунку пенсії від 24.06.2021 містяться відомості зокрема про посадовий оклад у розмірі 8460,00 грн, оклад за військове звання 1410,00 грн. Тобто такі складові грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача посадовий оклад, оклад за військове звання тощо лишилися незмінними, що суперечить мотивувальній частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/27650/24.

Водночас, у звіті відповідач посилається на те, що 07.01.2025 № 109964/320/с ним подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області довідку від 03 січня 2025 року № ФХ-109964 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2023.

Відповідно до довідки від 03 січня 2025 року № ФХ-109964:

Посадовий оклад 8460,00 грн.

Оклад за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн.

Надбавка за вислугу років 50% - 4935,00 грн.

Надбавка за особливості проходження служби (65%) - 9623,25 грн.

Надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1269,00 грн.

Премія (140%) 11844,00 грн.

Всього 37541,25 грн.

Підставою для задоволення позову по справі № 520/27650/24 слугували висновки суду першої інстанції про те, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року та похідне від цього зростання розмірів грошового забезпечення, розрахунковою величиною для якого є прожитковий мінімум, у позивача виникло право на отримання оновленої довідки про розмір грошового забезпечення у 2023 році виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою № 704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-XII та право на перерахунок пенсії на їх підставі.

Як вже встановлено постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2025 по справі 520/26750/24 відомості зазначені в довідці від 03 січня 2025 року № ФХ-109964, а саме розмір посадового окладу та окладу за військовим званням, залишилися незмінними в порівнянні з попередніми довідками.

Стосовно посилання суду першої інстанції на висновки викладені в ухвалі від 04.03.2025, колегія суддів зазначає, що ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2025 скасовано постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2025, якою в свою чергу встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/27650/24 встановлено право позивача на отримання довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму. З урахуванням наведеного, незгода позивача із довідкою з підстав не застосування відповідачем прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01.01.2023 не свідчить про наявність нового спору.

Водночас, судом першої інстанції вищевикладене не взято до уваги, не досліджено відомості вказані в довідці та не надано їм належної оцінки.

За таких обставин не можна вважати, що рішення суду у справі № 520/27650/24 виконано, адже сам по собі факт складення довідки ще не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі, суд повинен перевірити чи видана довідка у відповідності до норм, які стали підставою для задоволення рішення по суті.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що наявні підстави для відмови у прийнятті звіту та встановлення нового строку.

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ухвала суду першої інстанції є такою, що підлягає скасуванню та заява про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду першої інстанції підлягає задоволенню.

Відповідно до п. ґ ч. 4 ст. 322 КАС України постанова суду апеляційної інстанції складається з, зокрема резолютивної частини із зазначенням: встановленого судом строку для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 320, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2025 по справі № 520/27650/24 - скасувати.

Відмовити в прийнятті звіту ІНФОРМАЦІЯ_1 про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі № 520/27650/24.

Встановити ІНФОРМАЦІЯ_1 новий строк для подання звіту про повне виконання рішення суду, а саме шляхом зобов`язання подати до Харківського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 у справі 520/27650/24 у місячний строк з дня набрання цією постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верхового Суду.

Головуючий суддя (підпис)І.С. Чалий
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко В.В. Катунов