Справа № 524/11535/25
Суддя: Андрієць Д. Д.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/524/113/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі головуючого судді Андрієць Д.Д., розглянувши у письмовому провадженні в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії AB № 00007172 від 05.08.2025 та закриття провадження по справі, ухвалив таке рішення.

ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА

Позов було обґрунтовано тим, що 05.08.2025 відносно нього була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії AB № 00007172 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. З постановою він не погоджується. Просив врахувати, що фактична маса транспортного засобу, яка була зафіксована приладом не відповідає дійсності, оскільки повна маса транспортного засобу із вантажем, зафіксована в ТТН складала 39740 кг, а отже різниця складає 2460 кг. У зв`язку із цим вважає, що під час вимірювання ваги засобом вимірювальної техніки відбувся збій, що призвів до фіксації неправильних параметрів. Зі слів водія транспортного засобу, такий збій міг бути викликаний внаслідок застосування ним екстреного гальмування з метою уникнення ДТП в зоні вагового контролю. Звертав увагу на те, що вказаний автомобіль проходив ще 5 зон вагового контролю за своїм маршрутом.

В судовому засіданні 10.10.2025 позивач та його представник підтримали позов та просили його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Звертали увагу на те, що вантаж був опломбований, транспортний засіб рухався за маршрутом, на якому неодноразово проходив огляди та зважування.

ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА

В своєму відзиві відповідач вказав, що проти задоволення позову він заперечує.

Просив врахувати, що оскаржуваною постановою встановлено, що 02.08.2025 о 13 год 23 хв., за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська обл., відповідальна оcоба допустила рух транспортного засобу DAF FT XF 105.460, державний номерний знак НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,739% (0.89 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

Повідомив, що технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки.

Вказав, що відсоткове та натуральне значення перевищення вагових параметрів транспортних засобів отримується з урахуванням допустимої похибки вимірювання автоматичного комплексу, яка складає 10% щодо загальної маси та 16% щодо навантаження на осі. Згідно із оскаржуваної постанови фактично зафіксоване навантаження на одиночну вісь 2 транспортного засобу (задня одиночна вісь тягача) становило 14750 кг (14,750 т); навантаження з урахуванням похибки вагового комплексу 12390 кг (12,390 т). Просив враховувати, що на момент фіксації адміністративного правопорушення та розгляду отриманих з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи від автоматичних пунктів метаданих в уповноваженої особи відсутні відомості про товарно-транспортну накладну, на підставі якої здійснюється перевезення та, відповідно, уповноваженій особі об`єктивно невідомо про характер вантажу, що перевозиться.

Зазначив, що відповідно до абзацу 27 глави 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №363 (далі Правила №363), товарно-транспортна накладна не є первинним документом, що підтверджує фактичну масу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться, а використовується виключно для обліку таких товарно-матеріальних цінностей в аспекті підтвердження факту.

Просив врахувати, що в матеріалах справи відсутні будь-які, у тому числі належні та допустимі, докази на підтвердження зважування транспортного засобу в пункті навантаження та технічної справності використаного при цьому вагового обладнання, його сертифікації та проходження періодичної повірки.

Вказав, що згідно з наявних матеріалів фотофіксації виявленого порушення, під час проїзду належного Позивачу транспортного засобу через автоматичний пункт, такий транспортний засіб рухався один та попереду нього не було жодних інших транспортних засобів, які б могли стати причиною для екстреного гальмування.

Просив врахувати висновок Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладений у постанові у справі №803/1540/16 від 24.07.2019, відповідно до якого: «актами законодавства не передбачається можливості звільнення перевізника від відповідальності за порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом у випадку переміщення вантажу у вантажному відсіку автомобіля. Переміщення вантажу під час руху є неприпустимим, оскільки його переміщення спричиняє збільшення динамічної маси транспортного засобу при гальмуванні, а також порушує стійкість транспортного засобу. Вказані негативні переміщення вантажу під час руху можуть призвести до непередбачуваних катастрофічних наслідків та є загрозою для безпеки дорожнього руху

Зазначив, що з огляду на особливість вантажу, цистерни виготовлені таким чином, що розподіл маси по осях, а тим паче загальної маси майже не змінюється під час руху ТЗ. У зв`язку із цим, вважає необґрунтованими доводи позивача.

ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

05.08.2025 головний спеціаліст відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду(контролю) за безпекою на наземному транспорті Шмельов М.В. прийняв постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що 02.08.2025 о 13 год 23 хв., за адресою Н-14, км 232+365, Миколаївська обл., зафіксовано транспортний засіб DAF FT XF 105.460, ДНЗ НОМЕР_1 , відповідальна особа, якого допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених в п. 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 7,739% (0.89 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон.

НОРМАТИВНЕ ОБҐРУНТУВАННЯ

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із п. 22.5 в Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують навантаження на вісь для автомобільних доріг державного значення становить 11,5 тонн; На здвоєні осі, якщо відстань між осями менш як 1 метр - 11,5 тонн; від 1 до 1,3 метра 16 тонн; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 тонн; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 тонн; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 тонни; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 тонн; На строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 тонна; понад 1,3 до 1,4 метра 24 тонни.

Згідно з ч. 2 ст. 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою до ст. 132-1 КУпАП передбачено, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно з ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, у випадках, передбачених статтею 279-7 цього Кодексу.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

ОЦІНКА СУДУ

Суд відзначає, що для належного притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідно: 1) встановити факт порушення; 2) дотриматись процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Оцінюючи наведені позивачем обставини щодо правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності, суд відзначає наступне.

Копіями сертифікатів перевірки типу від 17.06.2021 і від 27.09.2021 та свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №867 від 21.02.2025 підтверджується встановлення елементів системи моніторингу за станом доріг та умовами руху на автодорозі загального користування Н-14 Олександрівка Кропивницький Миколаїв, Миколаївська область, км 232+365, відповідність встановленого приладу для зважування транспортних засобів WIM-Q-Free, застосованим вимогам технічного регламенту та стандартам ДСТУ. Прилад призначений для визначення маси транспортного засобу, навантаження на вісь та на групу осей упродовж його проїзду через вантажоприймальний пристрій ваг.

Свій позов позивач обґрунтував, в тому числі, тим, що зазначена в оскаржуваній постанові загальна маса транспортного засобу, зафіксована засобом вимірювальної техніки не відповідає дійсності, що на його думку свідчить про несправність приладу.

На підтвердження своїх вимог позивач надав суду свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на спеціалізований напівпричіп серії НОМЕР_2 , відповідно до якого повна маса становить 38000 кг, маса без навантаження 5700, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль DAF FT XF 105.460 серії НОМЕР_3 , відповідно до якого повна маса тз становить 18000 кг, маса без навантаження 8335 кг, товаро-транспортну накладну на відпуск нафтопродуктів(нафти) №4503, відповідно до якої об`єм нафтопродукту становив 31451 кг, а маса нафтопродукту 25680 кг, видаткову накладну №0208-38 від 02.08.2025 відповідно до якої фактична маса відпущеного нафтопродукту становить 25,680 т.

Разом із тим, суд відзначає, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності було перевищення максимального навантаження на вісь, а не загальної маси транспортного засобу.

Крім того, як слушно зазначив відповідач, відповідно до абзацу двадцять сьомого глави 1 Наказу міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 «Про затвердження правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні» товарно-транспортна накладна єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені Законом України «Про автомобільний транспорт» та цими Правилами.

Отже, з урахуванням визначення поняття товарно-транспортної накладної та її змісту, зокрема відомостей, які в ній зазначені(масу авто та причіпу, відповідно до задекларованих даних), вказаний документ не може підтвердити фактичне навантаження на кожну вісь відповідного транспортного засобу. Вказані обставини також не може підтвердити і видаткова накладна, оскільки вона є первинним бухгалтерським документом, що підтверджує виключно факт передачі товарно-матеріальних цінностей від постачальника до покупця.

З цих підстав, суд вважає, що в цій справі надані позивачем докази(товаро транспортна накладна та видаткова накладна) не є належними для підтвердження позиції позивача щодо несправності засобу вимірювальної техніки.

Також, суд вважає недоведеним посилання позивача на те, що збільшене навантаження на вісь було викликано екстреним гальмуванням. Так, з доданих до відзиву фотознімків вбачається, що попереду автомобіля DAF FT XF 105.46 інші транспортні засоби відсутні. В удовому засіданні позивач та його представник клопотання про допит водія, як свідка, заявлене в позовній заяві не підтримали. Крім того, суд враховує те, що позивач не надав суду доказів на підтвердження своїх доводів про проведення зважування транспортного засобу на пунктах габаритно-зважувального контролю.

З цих підстав, суд вважає, що факт порушення вимог п. 22.5 ПДР України був зафіксований належним чином. В свою чергу позивач не надав доказів на спростування вказаного факту.

Також, суд враховує те, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, містить усі, передбачені положеннями ст. 283 КУпАП, обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанови, а також інші обов`язкові відомості, визначені ст. 283 КУпАП, крім того постанова містить додаткову інформацію про транспортний засіб, визначену Інструкцією.

За наведених обставин, суд вважає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення знайшов своє підтвердження, а оскаржувана постанова є обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам законодавства.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Діна АНДРІЄЦЬ