Справа № 607/18411/25
Суддя: Воробель Н. П.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.10.2025 Справа №607/18411/25 Провадження №2-а/607/710/2025
м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Воробель Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Ходань С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

за участі:

представника відповідача Лобач М.В.,

встановив:

04.09.2025 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, у якому просить: позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5587707 від 27.08.2025; провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що: постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №5587707 від 27.08.2025, на вул. Лесі Українки 18, його, ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за те, що начебто він 27.08.2025 керував автомобілем з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби. Зазначає, що перед початком руху він перевірив справність зовнішніх світлових приладів автомобіля, зокрема фар ближнього світла, та пересвідчився, що на момент виїзду усі фари працювали справно. У ході руху транспортного засобу в темний час доби жодних зупинок не було здійснено, тому він не мав можливості візуально виявити несправність фари під час кермування автомобілем. Вважає, що у його діях відсутній склад правопорушення, оскільки несправність виникла вже в час руху, без його вини та можливості оперативного виявлення. Він повідомив працівника поліції, що фара вийшла з ладу під час руху транспортного засобу, але незважаючи на вказані пояснення, працівник поліції склав відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Притягнення його до адміністративної відповідальності вважає безпідставним та необґрунтованим, а дії поліцейського УПП в Тернопільській області капрала поліції Лозіцького А.В. такими, що суперечать чинному законодавству України. Вищевказана постанова є незаконною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з грубим порушенням чинного законодавства, оскільки в його діях не було ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 КУпАП. Крім того, інспектором було порушено процедуру розгляду справи, зокрема, не було роз`яснено права згідно з ст. 268 та ст. 63 Конституції України та не встановлено всіх обставин даного правопорушення.

08.09.2025 позовна заява залишена без руху та позивачеві наданий строк для усунення недоліків позовної заяви.

17.09.2025 позивач усунув недоліки позовної заяви.

18.09.2025 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

23.09.2025 представником відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Лобач М.В. подано відзив, зі змісту якого вбачається, що відповідач позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Як вбачається з оскаржуваної постанови, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови в справі про адміністративне правопорушення ЕНА № 5587707 від 27.08.2025 було встановлено, що позивач 27.08.2025 о 22:20 керував автомобілем OPEL VIVARO, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3 в) ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції підтверджується той факт, що працівники поліції після зупинки позивача представились йому та повідомили про підставу його зупинки, ознайомили його з його правами, передбаченими ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та з`ясували, чи все позивачу зрозуміло, на що отримали ствердну відповідь, що зрозуміло. Таким чином, відеозаписом спростовуються доводи позивача про не роз`яснення позивачу прав. Відтак позивачем не надано належних, достатніх та достовірних доказів, які б спростували факти, викладені в оскаржуваній постанові, та факт відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

29.09.2025 розгляд справи було відкладено на 13.10.2025 о 16:30, у зв`язку з технічною несправністю підсистеми «ВКЗ».

07.10.2025 на електронну пошту суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити повністю.

У судовому засіданні 13.10.2025 представник відповідача Лобач М.В. заперечила проти позовних вимог та просила суд відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Заслухавши доводи представника відповідача, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд доходить такого висновку:

частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що 27.08.2025 поліцейським 1 взводу 4 роти 1 батальйону УПП в Тернопільській області капралом поліції Лозіцьким А.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5587707, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 27.08.2025 о 22:20 в м. Тернополі, вул. Лесі Українки, 18, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL VIVARO», д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в ПДР.

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи: застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

На підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, відповідачем долучено до відзиву диск із матеріалами відеофіксації порушення.

Так, після відтворення відеозапису в судовому засіданні з`ясовано, що він складається з одного відео файлу під назвою «export-sxbk8».

Відеофайл із записом з нагрудної камери поліцейського фіксує події, які відбувалися після зупинки транспортного засобу «OPEL VIVARO», д.н.з. НОМЕР_1 . Зокрема, працівник поліції озвучив причину зупинки транспортного засобу, а саме керування транспортним засобом в темну пору доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, на що водій ОСОБА_1 відповів: «Не працює? Ми провіряли» (05:48 запису відеофрагменту «export-sxbk8» на диску). Під час подальшого спілкування із поліцейськими ОСОБА_1 зазначив: «Ми чесно не знали цього» (06:23 запису відеофрагменту «export-sxbk8» на диску). Надалі працівник поліції зафіксував непрацюючу ліву фару в режимі ближнього світла на автомобілі під керуванням позивача. Після цього, поліцейський, перевіривши документи водія, оголосив позивачу про розгляд справи за ч. 1 ст. 121 КУпАП та роз`яснив йому права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Права позивачу зрозумілі. Надалі працівник поліції ознайомив позивача зі змістом оскаржуваної постанови.

Адміністративна відповідальність за частиною першою статті 121 КУпАП передбачена за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Пунктом 31.4.3.в ПДР передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: зовнішні світлові прилади: не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.

Таким чином, посадовою особою, яка винесла оскаржувану постанову, правильно кваліфіковані дії особи за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала умисел на керування транспортним засобом з технічними несправностями. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності. Усвідомлення означає не лише розуміння фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються предмета, об`єктивної сторони складу конкретного правопорушення, а й розуміння його суспільної небезпеки.

Недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення тягне за собою недоведеність складу такого правопорушення у цілому.

Згідно з абз. 9 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний перевірити перед вирушенням у дорогу технічний стан транспортного засобу та стежити за ним у дорозі.

Відповідно до п. 2.3.а ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити та забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу.

Як видно з матеріалів справи, позивач перед початком руху перевірив технічний стан транспортного засобу та переконався, що всі зовнішні світлові прилади справні, в тому числі і ліва фара в режимі ближнього світла. Під час спілкування з працівником поліції позивач повідомив, що не знав про несправність лівої фари в режимі ближнього світла під час керування транспортним засобом, оскільки перед тим перевіряв технічний стан автомобіля.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів, що ОСОБА_1 умисно виїхав на транспортному засобі з указаними несправностями, як і доказів руху його з цими несправностями, однак цей факт не заперечував сам позивач, вказавши, що несправність трапилася під час руху, чого не спростував відповідач.

Згідно з п. 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Суд зазначає, що вихід з ладу лампи лівої фари в режимі ближнього світла, який виник в ході експлуатації транспортного засобу, позивачем не виявлено в ході керування автомобілем, а тому він не мав можливості вжити передбачених п. 31.5 ПДР заходів.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі №463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За встановлених судом обставин, враховуючи відсутність у матеріалах справи належних та допустимих доказів умисного вчинення позивачем порушення п. 31.4.3.в ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення, а тому оскаржувана постанова серії ЕНА №5587707 від 27.08.2025 підлягає скасуванню, а справа провадженням закриттю.

Таким чином, позов ОСОБА_1 до УПП в Тернопільській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення слід задовольнити.

Згідно з вимогами ст. 139 КАС України з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 268, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (, вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5587707 від 27.08.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддяН. П. Воробель