Справа № 420/2268/24
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2268/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

I. Зміст позовних вимог.

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі позивач ОСОБА_1 ) до Міністерства оборони України (далі відповідач, МОУ), у якому, просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України, які полягають у відмові в наданні інформації на запит ОСОБА_1 від 04 січня 2024 року.

- зобов`язати Міністерство оборони України розглянути запит ОСОБА_1 на інформацію від 04 січня 2024 року.

II. Позиція сторін.

На обґрунтування вказаних вимог позивач зазначає, що наказом Міністра оборони України від 05.04.1996 року № 0182 був відряджений з посади командира кадру танкової роти в розпорядження Генерального прокурора України. Наказом Міністра оборони України від 10.07.2012 року позивач був звільнений з військової служби на підставі пункту «г» частини своїй Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( скороченням штатів) безпосередньо з посади першого заступника прокурора Південного регіону України. З 15.08.2012 року Головним управлінням ПФУ в Одеській області позивачу призначена довічна пенсія за вислугу років, передбачена Законом №2262-ХІІ. З метою реалізації права на пенсійне забезпечення у належному розмірі та недопущення порушення цього права, позивач 04.01.2024 року звернувся до Міністерства оборони України з запитом на інформацію з пенсійного питання, що знаходиться в його володінні, а саме, щодо посади в Збройних Силах України, яка є аналогічною або відповідною посаді першого заступника військового прокурора Південного регіону України та виходячи з положень пунктів 3, 5, 6 Порядку № 45. У відповідь на вказане звернення Міністерство оборони України листом від 15.01.2024 за №220/16/вих.ЗПІ/5 надало відповідь, якою за позицією позивача було констатовано лише факт відсутності у «Переліку основних штатних посад осіб офіцерського складу, відповідних їм військових звань та рівнів військової освіти», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 27.01.2015 №42/дск, посади «першого заступника військового прокурора регіону», що загальновідомо та не потребує додаткового інформування, адже Міністерство оборони України не є органом прокуратури України. Натомість, наявну у володінні інформацію про конкретну посаду, з передбачених зазначеним «Переліком», яка є аналогічною або відповідною посаді першого заступника військового прокурора регіону у контексті положень Порядку №45 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №784 Міністерством оборони України, як розпорядником цієї інформації, позивачу не надано. Таким чином, позивач вважає дії Міністерства оборони України, які полягають у відмові в наданні позивачу інформації на його запит є протиправними.

12.02.2024 судом зареєстровано від відповідача відзив на позовну заяву, яким заперечує проти задоволення позову, вказуючи, що Департаментом кадрової політики Міністерства оборони України була надана відповідь на запит ОСОБА_1 , якою повідомлено позивача, що у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України відсутня посада Перший заступник військового прокурора регіону, а тому визначити аналогічну або відповідну посаду неможливо.

13.02.2024 судом зареєстровано від позивача відповідь на відзив, в якій серед іншого вказує, що виходячи з норм Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 784, саме на Міністерство оборони України покладений обов`язок видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, що відряджалися з Міністерства оборони України для виконання службових обов`язків та були звільнені із служби у зв`язку і виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували. Відтак, Міністерство оборони України зобов`язано володіти інформацією щодо посад у Міністерстві оборони України, які є аналогічними або відповідними посадам осіб, що відряджалися для виконання, службових обов`язків до органів державної влади та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували. Зазначена інформація є публічною у розумінні статті 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації», оскільки створена Міністерством оборони України в процесі виконання ним, як суб`єктом владних повноважень, своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством.

15.02.2024 судом зареєстровано від відповідача заперечення на відповідь на відзив, якими стверджує, що наказ Міністерства оборони України від 01.08.2023 № 444, яким затверджено Перелік військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу та Перелік військово-облікових спеціальностей, за якими може бути присвоєно первинне військове звання молодшого лейтенанта запасу (далі - наказ № 444), не застосовується для цілей застосування положень пунктів 5,6 Порядку.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 24.01.2024 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до частини 5 ст. 262 КАС України, якою передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Наказом Міністра оборони України від 05.04.1996 року № 0182 на підставі клопотання заступника Генерального прокурора України № 19к127нт-96 від 06.03.1996 старший лейтенант ОСОБА_1 був відряджений з посади командира кадру танкової роти в розпорядження Генерального прокурора України. ( а.с.11)

Наказом Міністра оборони України від 10 липня 2012 року № 552 відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» полковника юстиції ОСОБА_1 першого заступника військового прокурора Південного регіону України звільнено з військової служби у запас за пунктом « г» ( у зв`язку із скороченням штатів) ( а.с. 12).

Згідно Протоколу ГУ ПФУ в Одеській області від 15 серпня 2012 року ОСОБА_1 призначена довічна пенсія за вислугу років, передбачена Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ за посадою першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

04 січня 2024 року позивач звернувся до Міністерства оборони України з запитом на інформацію з наступних питань:

- Чи існує у Міністерстві оборони України, Збройних Силах України посада, яка є аналогічною посаді першого заступника військового прокурора Південного регіону України, якщо так, то яка саме, яким актом це визначено;

- Виходячи з положень пункту 6 Порядку №45 яка саме посада, з передбачених «Схемою тарифних розрядів за основними І типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту» (додаток № 2 до Постанови № 704), вважається відповідною посаді (прирівнюється до посади) першого заступника військового прокурора Південного регіону України, яким актом це визначено;

- Виходячи з положень пункту 6 Порядку №45 посада, за яким саме тарифним розрядом, з передбачених «Тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» (додаток №1 до Постанови №704), вважається відповідною посаді (прирівнюється до посади) першого заступника військового прокурора Південного регіону України, яким нормативним актом це визначено;

- Виходячи з вимог пунктів 3 та 5 Порядку № 45 за якою саме посадою, з передбачених «Схемою тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту» (додаток №2 до Постанови №704), за яким саме тарифним розрядом, з передбачених «Тарифною сіткою розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу» (додаток №1 до Постанови N9704), має враховуватися грошове забезпечення при складанні уповноваженим органом Міністерства оборони України довідки про розмір і грошового забезпечення, що враховується для перерахунки пенсії за посадою першого заступника військового прокурора регіону, яким нормативним актом це передбачено. ( а.с. 16-18)

15.01.2024 Департамент кадрової політики Міністерства оборони України листом за №220/16/вих.ЗПІ/5 у відповідь на вказаний запит позивача повідомило, що посади військових прокурорів і слідчих військових прокуратур, визначені Переліком посад військових прокурорів і слідчих прокуратур та граничних військових звань за цими посадами, затвердженим Указом Президента України від 22.09.2014 № 737/2014. Штатні посади, які застосовуються у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, визначені Переліком основних штатних посад осіб офіцерського складу, відповідних їм військових звань та рівнів військової освіти, затверджених наказом Міністерства оборони України від 27.01.2015 № 42/ДСК, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.02.2015 за № 143/26588. У вказаному Переліку відсутня посада Перший заступник військового прокурора регіону, тому визначити аналогічну або відповідну посаду у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України неможливо. ( а.с. 19)

Вважаючи дії Міністерства обороні України у відмові в наданні інформації на запит протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

V. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Право на отримання інформації захищено Конституцією України. Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Статтею 40 Конституції України передбачено, що усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про інформацію" від 02 жовтня 1992 року №2657-ХІІ основними принципами інформаційних відносин є: гарантованість права на інформацію; відкритість, доступність інформації, свобода обміну інформацією; достовірність і повнота інформації; свобода вираження поглядів і переконань; правомірність одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації; захищеність особи від втручання в її особисте та сімейне життя.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначається Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13 січня 2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI), яким передбачено, зокрема

- публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом. ( стаття 1 Закону № 2939-VI);

- право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.( пункт 1 частини першої статті 3 Закону № 2939-VI);

- доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації, зокрема за запитами на інформацію. ( пункт 2 частини першої статті 5 Закону № 2939-VI);

- суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у ст. 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації. ( ст. 12 Закону № 2939-VI);

- розпорядниками є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них. ( ст. 13 Закону № 2939-VI);

- розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію. ( пункт 6 ч. 1 ст. 14 Закону № 2939-VI);

- розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит на інформацію стосується інформації, необхідної для захисту життя чи свободи особи, щодо стану довкілля, якості харчових продуктів і предметів побуту, аварій, катастроф, небезпечних природних явищ та інших надзвичайних подій, що сталися або можуть статись і загрожують безпеці громадян, відповідь має бути надана не пізніше 48 годин з дня отримання запиту. Клопотання про термінове опрацювання запиту має бути обґрунтованим. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. ( ст. 20 Закону № 2939-VI);

- розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. ( частина перша статті 22 Закону № 2939-VI).

- рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. ( ст. 23 Закону № 2939-VI)

VI. Оцінка суду.

З огляду на системний аналіз наведених вище положень кожна особа має право скористатися своїм правом на подання інформаційного запиту у встановленому законодавством порядку, якому кореспондує обов`язок розпорядника інформації надати на нього відповідь.

Варто зауважити, що Велика Палата Верховного Суду вже неодноразово у своїх постановах, застосовуючи частину першу статті 1 Закону №2 939-VI, зазначала про такі обов`язкові ознаки публічної інформації, як документованість, створення (отримання) інформації суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх повноважень або знаходження у володінні цього суб`єкта з інших підстав. Розпорядник публічної інформації зобов`язаний надати ту публічну інформацію, якою він володіє і яка певним чином задокументована (відображена на матеріальних носіях) (постанови Великої Палати Верховного Суду від 10.02.2021 у справі №9901/22/20, від 19.10.2023 у справі №9901/337/21).

Розпорядник може і повинен надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, знаходиться поза площиною правового регулювання доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації (постанова Великої Палати Верховного Суду від 20.02.2025 у справі № 990/324/24).

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, мотивом звернення позивача з цим позовом до суду слугувало те, що виходячи з норм Порядку № 45, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 784, саме на Міністерство оборони України покладений обов`язок видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії особам, що відряджалися з Міністерства оборони України для виконання службових обов`язків та були звільнені із служби у зв`язку і виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, проте за позицією позивача Міністерство оборони України листом від 15.01.2024 за №220/16/вих.ЗПІ/5 у відповідь на його запит не надало інформацію про посаду Збройних Силах України, яка є аналогічною або відповідною посаді першого заступника військового прокурора Південного регіону України, аргументувавши відмову тим, що штатні посади, які застосовуються у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України, визначені Переліком основних штатних посад осіб офіцерського складу, відповідних їм військових звань та рівнів військової освіти, затверджених наказом Міністерства оборони України від 27.01.2015 № 42/ДСК, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12.02.2015 за № 143/26588, за яким відсутня посада Перший заступник військового прокурора регіону, тому визначити аналогічну або відповідну посаду у Міністерстві оборони України та Збройних Силах України неможливо.

При цьому, позивач стверджує про наявність у Міністерстві оборони України зазначеної інформації, покликаючись на лист Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 19.09.2019 за №0290/П-1378/1215, надісланий на адресу позивача, згідно з яким: На цей час [тобто у вересні 2019 року - прим, позивача] у Міністерстві оборони України триває робота щодо реалізації положень постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. №784, якою внесені зміни до порядку складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, які відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади [...] та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували.

Дослідивши зміст вказаного листа суд зауважує, що Департамент фінансів Міністерства оборони України, крім вищенаведеного позивачем, також підтвердив, що після завершення цієї роботи уповноважені органи Міноборони (військові комісаріати та територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про перерахунок раніше призначених пенсій відповідно до п. 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45, будуть складати довідку про розмір грошового забезпечення за посадою, яка буде встановлена відповідною до посади, займаної позивачем в органах військової прокуратури.

При цьому, суд зауважує, що згідно пункту 2.1 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України», затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 грудня 2014 року № 937 (далі Інструкція), розробленої відповідно до Законів України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (із змінами), робота із забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України здійснюється, зокрема, районними (міськими, районними у містах, об`єднаними районними, об`єднаними міськими) ТЦКСП (територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки) (далі - районні ТЦКСП); обласними ТЦКСП.

Згідно з п. 2.6 Інструкції на обласні ТЦКСП покладаються, зокрема:

- оформлення та подання до органів, що призначають пенсії, документів для призначення за Законом пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам сімей померлих військовослужбовців і осіб, звільнених з військової служби;

- визначення розміру грошового забезпечення для обчислення і перерахунку пенсій органами, що призначають пенсії, відповідно до Закону, постанов Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (зі змінами) та від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» (зі змінами) і Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (зі змінами), затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (зі змінами) (далі - Порядок подання документів для призначення пенсій). У разі якщо розмір грошового забезпечення на день призначення пенсій особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей змінився, обласний ТЦКСП складає довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій згідно з нормами, що діють на день призначення пенсії за відповідною посадою;

- складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 (зі змінами); складання та подання до органів, що призначають пенсії, довідок про розмір грошового забезпечення згідно з Порядком № 45 (зі змінами).

Отже, органом, який уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, за посадою, яку особа займала до відрядження, для перерахунку призначеної позивачу пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ є обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, а не Міністерство оборони України.

Щодо покликання позивача на наказ Міністерства оборони України від 01.08.2023 № 444, яким затверджено Перелік військово-облікових спеціальностей осіб офіцерського складу та Перелік військово-облікових спеціальностей, за якими може бути присвоєно первинне військове звання молодшого лейтенанта запасу (далі - наказ № 444), то суд погоджується з позицією відповідача, що даний нормативно-правовий акт не застосовується для цілей застосування положень пунктів 5,6 Порядку.

Так, алгоритм дій, який повинні вчинити, зокрема територіальний орган Пенсійного фонду України та державний орган, з якого осіб, яким призначено пенсію відповідно до Закону №2262-ХІІ було звільнено із служби, для реалізації перерахунку раніше призначених пенсій визначені Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 ( далі - Порядок №45)

При цьому, пункт 5 цього Порядку регулює питання щодо використання таких видів грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Пунктом 6 Порядку № 45 визначено поняття, що вважається відповідною посадою.

Натомість положення вказаного наказу Міністерства оборони України від 01.08.2023 № 444 не регулюють питання щодо видів грошового забезпечення для перерахунку пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Як вбачається з наявних у справі документів, наказом Міністра оборони України від 05.04.1996 року № 0182 позивач був відряджений з посади командира кадру танкової роти в розпорядження Генерального прокурора України та в подальшому наказом Міністра оборони України від 10.07.2012 року полковника юстиції ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за пунктом « г» ( у зв`язку із скороченням штатів).

При цьому, за даними КП «ДСС» рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 р. при розгляді справи за № 420/450/19 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій щодо складання та направлення довідки від 02.04.2018 року, не здійснення перерахунку пенсії від 01.01.2018 року та зобов`язання вчинити певні дії судом встановлено, що відповідно до наказу Генерального прокурора України від 08.08.2012 року № 949к та наказу прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 14.08.2012 року № 4, у зв`язку зі звільненням з військової служби в запас, з 14.08.2012 року ОСОБА_1 звільнено з посади заступника військового прокурора Південного регіону України, виключено зі списків особового складу військової прокуратури Південного регіону України, усіх видів забезпечення та направлено на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вислуга повних років служби позивача станом на 14.08.2012 року складала 23 роки.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. ( частина 4 ст. 78 КАС України)

Отже, позивач був відряджений наказом Міністра оборони України в розпорядження Генерального прокурора України з посади командира кадру танкової роти та звільнений наказом Міністра оборони України з військової служби. Проте, з посади заступника військового прокурора Південного регіону України позивач був звільнений згідно наказу Генерального прокурора України від 08.08.2012 року № 949к та наказу прокурора Південного регіону України з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері від 14.08.2012 року № 4, що дає підстави вважати, що саме в органах прокуратури наявна відповідна або аналогічна посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої позивач був звільнений, а саме, посади першого заступника військового прокурора Південного регіону України.

Частиною першою статті 22 Закону № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту у випадку, зокрема, розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит.

З огляду на вказане та враховуючи, що відповідачем була надана відповідь на інформаційний запит позивача з нормативно-правовим обґрунтуванням підстав неможливості надання запитуваної інформації, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог та відмову в задоволені позову.

VII. Висновок суду.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки в межах розгляду даної справи судом не встановлено, а позивачем не надано доказів на підтвердження порушення прав в межах заявлених вимог, тому суд дійшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд -.

вирішив:

У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (пров. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна