Справа № 360/1759/25
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2025 рокум. ДніпроСправа № 360/1759/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 (далі позивач) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (далі відповідач, ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України»), в якій позивач просить суд:

- визнати незаконним та скасувати рішення ДП «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» від 01 серпня 2025 року № ЦО-18738 про встановлення позивачу інвалідності III групи, захворювання,ТАК, пов`язано з захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року по 06 лютого 2025 рік. Дата чергового переогляду 06 січня 2025 року. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2009 року № 1317, витяг з протоколу ВЛК від 01 лютого 2024 року № 693;

- зобов`язати ДП «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» Центр оцінювання функціонального стану особи сформувати нове рішення про встановлення позивачу інвалідності III групи, захворювання,ТАК, пов`язано з захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року безстроково. Підстава постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2009 року № 1317, витяг з протоколу ВЛК від 01 лютого 2024 року № 693;

- зобов`язати ДП «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» Центр оцінювання функціонального стану особи передати в порядку електронної інформаційної взаємодії з електронної системи до Єдиної інформаційної системи соціальної сфери про встановлення позивачу інвалідності III групи, захворювання,ТАК, пов`язано з захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року безстроково.

Позовні вимоги ОСОБА_2 мотивовані тим, що 22 квітня 2020 року він заключив контракт з Міністерством Оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу під час дії особливого періоду, строком на 3 роки.

09 лютого 2023 року позивача командиром військової частини НОМЕР_1 було направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ» м. Київ з метою визначення придатності до військової.

17 лютого 2023 року військово-лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ» позивача було визнано обмежено придатним до військової служби «захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».

З 20 лютого 2023 року позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. Пенсія була призначена достроково як учаснику бойових дій відповідно до норм пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування».

28 лютого 2023 року позивача командиром військової частини НОМЕР_1 було направлено на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) з метою визначення відсотків втрати працездатності.

15 березня 2023 року позивач отримав пенсійне посвідчення серія НОМЕР_2 вид пенсії за віком, терміном довічно.

22 квітня 2023 року позивачу продовжено строк дії контракту на підставі пункту 2 частини дев`ятої статті 23 Закону України «Про військовий обов`язок і Військову Службу» та Указу Президента України про мобілізацію та введення на території України військового стану до оголошення демобілізації.

29 травня 2023 року відповідно довідки ЦМСЕК № 1 м. Києва серія 12ААВ № 765907 до акту первинного огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу з 08 травня 2023 року була встановлена 3 група інвалідності з формулюванням «ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВЯЗАНО З ПРОХОДЖЕННЯМ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ», на строк до 01 червня 2024 року з датою чергового переогляду 25 травня 2024 року.

01 лютого 2024 року Центральною військово-лікарською комісією Збройних Сил України змінено причинний зв`язок зазначених захворювань у позивача за довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 17 лютого 2023 року № 3112.

Згідно до Витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01лютого 2024 року № 693 відповідно до військово-облікової та медичної документації постанову ВЛК про причинний зв`язок зазначених захворювань за Довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 17 лютого 2023 року № 3112 відмінено та встановлено новий «ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ».

06 лютого 2024 року позивач подав до ЦМСЕК № 1 м. Києва витяг з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 01 лютого 2024 року № 693 про зміни причинного зв`язку зазначених захворювань за довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» від 17 лютого 2023 року № 3112 та відповідно зміни причинного зв`язку встановлення інвалідності.

Відповідно довідки МСЕК від 06 лютого 2024 року серія 12ААГ № 599146 до акту повторного огляду медико-соціальної експертної комісії позивачу з 06 лютого 2024 року була встановлена третя група інвалідності з формулюванням «ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНІ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ» інвалідність 3 групи встановлена з 06 лютого 2024 року на строк до 01 червня 2024 року з датою чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Не погодившись з рішенням центральної медико-соціальної експертної комісії № 1 м. Києва щодо строку дії інвалідності до 01 червня 2024 року та встановлення дати чергового переогляду 25 травня 2024 року, 18 січня 2025 року позивач відповідно до пункту 60 Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338, засобами поштового зв`язку подав апеляційну скаргу до відповідача на рішення ЦМСЕК № 1 м. Києва.

26 березня 2025 року позивач був звільнений з військової служби на підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 18 березня 2025 року у запас Збройних Сил України за підпунктом б пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу» (за станом здоров`я особа з інвалідністю, якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), та виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 та знятий зі всіх видів забезпечення.

19 серпня2025 року позивач засобами поштового зв`язку отримав від відповідача витяг від 01 серпня 2025 року № ЦО-18738 з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії. Пунктом 13 даного витягу відповідач зазначив наступне: «Команда вивчила надану медико-експертну справу та прийшла до висновку, що рішення МСЕК обґрунтовано. Ступені функціональних порушень та ступені обмеження життєдіяльності відповідають критеріям встановлення III групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини, терміном на 1 рік. ОСОБА_1 , є особою з III групою інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року по 06 лютого 2025 року. Дата чергового переогляду 06 січня 2025 року. Підстава: постанова Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2009 року № 1317, витяг з протоколу ВЛК від 01 лютого 2024 року № 693».

Позивачу відповідно до довідки про доходи від 11 лютого 2025 року № 1242 5129 5642 0206, наданої Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві, з червня 2024 року припинено виплату пенсії по інвалідності.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення прийнято з грубим порушенням встановленої законодавством процедури його прийняття, визначеної пунктом 22 Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317, та с порушенням норм визначених статті 7 Закону України від 06 жовтня 2005 року № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні», не взявши до уваги той юридичний факт, що позивач при встановленні йому інвалідності вже мав статус пенсіонера за віком-довічно, та відповідно особам з інвалідністю, у яких строк повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (оцінювання повсякденного функціонування особи) (безстроково).

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та визначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (в письмовому провадженні).

Відповідач позовну заяву з додатками та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі отримало в електронному кабінеті 04 вересня 2025 року та 09 вересня 2025 року відповідно, що підтверджується довідками про доставку електронного документа за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи до Електронного кабінету учасника процесу.

ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» правом подати відзив на позовну заяву не скористалася.

У частині шостій статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суд вирішує справу за наявними матеріалами справи.

Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням від 05 липня 2024року серії НОМЕР_4 , виданим Управлінням персоналу штабу військової частини НОМЕР_5 .

Позивач є пенсіонером і перебуває на обліку в ГУ ПФУ в м. Києві як отримувач пенсії за віком, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_2 від 15 березня 2023 року, виданим Пенсійним фондом України.

22 квітня 2020 року позивач підписав контракт з Міністерством Оборони України про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 3 роки.

09 лютого 2023 року командиром Військової частини НОМЕР_1 позивача було направлено на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби, що підтверджується направленням № 68 до Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

Відповідно до довідки від 17 лютого 2023 року № 3112 військово-лікарської комісії, виданої Національним військово-медичним центром «Головний військовий клінічний госпіталь», діагноз та постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта лікований оперативно (13 вересня 2022 року) фенестротомія, видалення кили диску L5-S1, міжтіловий металоспондилодез з больовим синдромом при помірному порушенні функції. Хронічний дискогенний попереково-крижовий радикуліт, лікований оперативно (13 вересня 2022 року) при помірному порушенні функції. Далекозорість правого ока в 1,0Д та лівого ока в 1,5Д при гостроті зору правого ока 1,0 без корекції лівого ока 1,0 з корекцією. Пресбіопія. Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби. ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби.

28 лютого 2023 року позивача командиром Військової частини НОМЕР_1 було направлено на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) з метою визначення відсотків втрати працездатності, що підтверджується направленням № 908 до Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь».

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ № 755907 від 29 травня 2023 року (огляд первинний) позивачу з 08 травня 2023 року встановлена третя група інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби, на строк до 01 червня 2024 року, дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України від 01 лютого 2024 року № 693 захворювання капітана ОСОБА_1 : «Обмежений міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта лікований оперативно (13 вересня 2022 року) фенестротомія, видалення кили диску L5-S1, міжтіловий металоспондилодез з больовим синдромом при помірному порушенні функції. Хронічний дискогенний попереково-крижовий радикуліт, лікований оперативно (13 вересня 2022 року) при помірному порушенні функції. Далекозорість правого ока в 1,0Д та лівого ока в 1,5Д при гостроті зору правого ока 1,0 без корекції лівого ока 1,0 з корекцією. Пресбіопія», що підтверджується військово-обліковою та медичною документацією - Захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. Постанова ВЛК при причинний зв`язок зазначених захворювань за довідкою гарнізонної військово-лікарської комісії Національного військово-медичного центру «Головний військовий клінічний госпіталь» 17 лютого 2023 року № 3112 відмінити.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серія 12ААГ № 599146 від 06 лютого 2024 року (огляд повторний) позивачу з 06 лютого 2024 року встановлена третя група інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини, на строк до 01 червня 2024 року, дата чергового переогляду 25 травня 2024 року.

18 січня 2025 року позивач подав скаргу до Центру оцінювання функціонального стану особи, в якій просив переглянути рішення, яке визначено в довідці МСЕК № 1 від 06 лютого 2024 року серії 12ААГ № 599146 до акта повторного огляду МСЕК, у частині визначення строку повторного огляду. Прийняти рішення щодо встановлення третьої групи інвалідності з причини інвалідності «захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини» безстроково.

У скарзі, серед іншого, було зазначено, що скаржнику 20 лютого 2023 року достроково призначено пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне страхування» як особі з числа військовослужбовців, якій надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та яка досягла 55 річного віку і має страховий стаж більше за 25 року.

Згідно з витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги на рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії від 01 серпня 2025 року № ЦО-18738 відносно ОСОБА_1 у пункті 13 обґрунтування рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами розгляду скарги зазначено: «Команда вивчила надану медико-експертну справу та прийшла до висновку, що рішення МСЕК обґрунтовано. Ступені функціональних порушень та ступені обмеження життєдіяльності відповідають критеріям встановлення третьої групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини, терміном на 1 рік. ОСОБА_1 є особою з третьою групою інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язано із захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року по 06 лютого 2025 року. Дата чергового переогляду 06 січня 2025 року. Підстава: Постанова КМУ № 1317 від 09 грудня 2009 року та витяг з протоколу ВЛК № 693 від 01 лютого 2024 року.».

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Закон України від 21 березня 1991 року № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ) визначає основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами.

Відповідно до частини першої статті 2 зазначеного закону особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 875-ХІІ (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 7 Закону № 875-ХІІ встановлено, що законодавство про соціальну захищеність осіб з інвалідністю в Україні складається з цього Закону та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» від 06 жовтня 2015 року №2961-ІV (далі - Закон № 2961-ІV).

Абзацом 4 частини першої статті 1 Закону №2 961-ІV встановлено, що інвалідність це міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист. Особа з інвалідністю це повнолітня особа зі стійким обмеженням життєдіяльності, якій у порядку, визначеному законодавством, встановлено інвалідність.

Нормами статті 7 Закону № 2961-IV встановлено, що залежно від ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, спричиненого стійким обмеженням повсякденного функціонування особи, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими порушеннями, при взаємодії із зовнішнім середовищем, особі, визнаній особою з інвалідністю, встановлюється перша, друга чи третя група інвалідності. Особам, які звертаються для встановлення інвалідності, зумовленої наявністю анатомічних дефектів та захворювань, при яких група інвалідності встановлюється без строку повторного оцінювання, а також особам з інвалідністю, у яких строк повторного огляду або оцінювання повсякденного функціонування особи настає після досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідна група інвалідності встановлюється без зазначення строку повторного огляду (оцінювання повсякденного функціонування особи) (безстроково). Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, критерії встановлення інвалідності затверджуються Кабінетом Міністрів України з обов`язковим проведенням консультацій з громадськістю в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року. У подальшому строк дії воєнного часу продовжений та триває станом на час розгляду справи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року «Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», уведеним в дію Указом Президента України від 12 вересня 2023 року № 576/2023, зокрема, визначено Кабінету Міністрів України забезпечити у тримісячний строк провести перевірку обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій та військово-лікарських комісій щодо встановлення інвалідності, визнання непридатності до військової служби, прийнятих у період дії правового режиму воєнного стану в Україні (тобто з 24 лютого 2022 року).

У разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень визначено ініціювати їх перегляд в установленому порядку та інформувати за наявності підстав відповідні правоохоронні органи.

Так, рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року «Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів» (далі Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи реагування щодо виявлення, розслідування та протидії корупційним й іншим кримінальним правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів. За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення.

Підпунктом «б» пункту 2 Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

На виконання Рішення РНБО від 22 жовтня 2024 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанови від 25 жовтня 2024 року № 1207 та 08 листопада 2024 року № 1276, якими було внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 «Питання медико-соціальної експертизи».

Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі Положення № 1317).

Відповідно до пункту 3 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно пункту 4 Положення про медико-соціальну експертизу медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.

МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

Відповідно до пункту 13 Положення № 1317 Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ:

- здійснює організаційно-методичне керівництво обласними, Київським та Севастопольським міськими центрами (бюро) медико-соціальної експертизи;

- розробляє комплексні заходи щодо профілактики і зниження рівня інвалідності, а також удосконалення порядку проведення реабілітації осіб з інвалідністю;

- проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними медико-соціальними експертними комісіями і в разі потреби скасовує їх;

- узагальнює та аналізує випадки необґрунтованого прийняття рішень обласними, центральними міськими, міськими, міжрайонними, районними комісіями та направлення осіб лікарсько-консультативними комісіями на огляд до комісій для встановлення інвалідності;

- повторно оглядає осіб, які оскаржили рішення обласних, Київської та Севастопольської центральних міських комісій, перевіряє якість розроблених ними індивідуальних програм реабілітації, здійснює контроль за повнотою і якістю виконання програми;

- проводить у складних випадках огляд хворих та осіб з інвалідністю за направленнями обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи;

- надає консультаційну допомогу фахівцям з питань проведення медико-соціальної експертизи та обласним, Київській та Севастопольській центральним міським комісіям;

- направляє в особливо складних випадках осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, для проведення медико-соціального експертного обстеження до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова;

- на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або за запитом правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями відповідно до абзацу четвертого пункту 13 цього Положення проводить перевірку обґрунтованості рішень та/або переогляд шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, і приймає відповідні рішення. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова. За результатом переогляду Центральна медико-соціальна експертна комісія МОЗ приймає рішення щодо скасування, підтвердження, зміни попереднього висновку або формування нового висновку. У разі відмови особи, зазначеної у запиті, постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді, від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» або Науково-дослідного інституту реабілітації осіб з інвалідністю навчально-наукового лікувального комплексу Вінницького національного медичного університету імені М. І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення комісії. Виключними підставами для перенесення строку проведення повного медичного обстеження є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил;

- забезпечує здійснення обміну інформацією з питань, пов`язаних з організацією проведення медико-соціальної експертизи, відповідно до наказу МОЗ про покладення обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ;

- впроваджує у практику роботи комісій наукові принципи і методи, розроблені науково-дослідними інститутами, готує пропозиції щодо вдосконалення медико-соціальної експертизи, узагальнює і поширює передовий досвід роботи;

- бере участь в акредитації обласних, Київського та Севастопольського міських центрів (бюро) медико-соціальної експертизи та атестації лікарів, які входять до складу комісій, вживає заходів до підвищення їх кваліфікації;

- проводить разом з профспілковими та громадськими організаціями осіб з інвалідністю конференції, наради, семінари з питань профілактики інвалідності, реабілітації та адаптації осіб з інвалідністю;

- бере участь у здійсненні заходів щодо профілактики інвалідності.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 26 жовтня 2024 року № 1809 «Про покладання прав та обов`язків Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ» вирішено покласти права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код 03191673) з дати підписання цього наказу.

Згідно пункту 15 Положення про медико-соціальну експертизу комісії проводять своєчасно огляд (повторний огляд) осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за місцем їх проживання або лікування, у тому числі за місцем їх проживання або місцем перебування у закладах соціального захисту для бездомних осіб та центрах соціальної адаптації осіб, звільнених з місць позбавлення волі, за направленням відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після пред`явлення паспорта чи іншого документа, що засвідчує особу.

Пунктом 17 Положення про медико-соціальну експертизу встановлено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб особи з інвалідністю, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Відповідно пункту 19 Положення про медико-соціальну експертизу комісія проводить засідання у повному складі і колегіально приймає рішення. Відомості щодо результатів експертного огляду і прийнятих рішень вносяться до акта огляду та протоколу засідання комісії, що підписуються головою комісії та її членами і засвідчуються печаткою.

Згідно з пунктом 20 комісія під час встановлення інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою МОЗ за погодженням з Мінсоцполітики та Радою Федерації незалежних профспілок України.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 05 листопада 2011 року № 561 затверджено Інструкцію про встановлення груп інвалідності (далі Інструкція).

Пунктом 1.4 Інструкції визначено, що медико-соціальна експертиза проводиться після повного медичного обстеження, здійснення необхідних досліджень, оцінювання соціальних потреб інваліда, визначення клініко-функціонального діагнозу, професійного, трудового прогнозу, одержання результатів відповідного лікування, реабілітації за наявності даних, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з пунктом 1.10 Інструкції при огляді у МСЕК проводяться: вивчення документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи; опитування хворого; об`єктивне обстеження та оцінка стану всіх систем організму, необхідних лабораторних, функціональних та інших методів дослідження усіма членами комісії.

Таким чином, проведення медико-соціальної експертизи та прийняття рішення ЦМСЕК як і МСЕК здійснюється після повного медичного обстеження та проведення необхідних досліджень лікувально-профілактичним закладом охорони здоров`я, на підставі медичної документації, за результатами об`єктивного обстеження особи членами комісії та безпосередньої особистої участі особи.

01 січня 2025 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», якою затверджені: Положення про експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Положення про експертні команди); Порядок проведення оцінювання повсякденного функціонування особи (далі Порядок № 1338); Критерії направлення на проведення оцінювання повсякденного функціонування особи; Порядок функціонування електронної системи щодо оцінювання повсякденного функціонування особи; Критерії встановлення інвалідності.

Абзацами 2 та 6 пункту 3 Постанови від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» було встановлено, що повноваження, права і обов`язки медико-соціальних експертних комісій щодо проведення медико-соціальної експертизи, а також повноваження, права і обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії Міністерства охорони здоров`я припиняються 31 грудня 2024 року. Перевірка обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій, прийнятих до моменту припинення їх повноважень, прав і обов`язків, проводиться Центром оцінювання функціонального стану особи в порядку, встановленому для перевірки обґрунтованості рішень експертних команд відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою.

Відповідно до пункту 7 Положення про експертні команди та пункту 8 Положення про Міністерство охорони здоров`я України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 267 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2020 року № 90), наказом Міністерства охорони здоров`я України від 03 грудня 2024 року № 2022 було покладено права та обов`язки Центру оцінювання функціонального стану особи на державну установу «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код 03191673).

Відповідності до пункту 8 Положення про експертні команди саме Центр оцінювання функціонального стану особи перевіряє під час оскарження рішення експертних команд обґрунтованість рішень, прийнятих під час оцінювання та встановлення інвалідності, розглядає медичні документи та проводить оцінювання, за результатами якого приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 1338 рішення про встановлення інвалідності, прийняті до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2024 року № 1338 «Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи», переглядаються Центром оцінювання функціонального стану особи з дотриманням вимог, встановлених цим Порядком.

Відповідно до пункту 57 Порядку № 1338 рішення експертних команд щодо результатів оцінювання можуть бути оскаржені особами, яким було проведено таке оцінювання (далі скаржник) (їх уповноваженими представниками), в порядку адміністративного оскарження згідно з вимогами цього Порядку та/або до адміністративного суду.

Позивач скористався правом адміністративного оскарження згідно з вимогами Порядку № 1338, подавши скаргу до відповідача на рішення ЦМСЕК, оформленого довідкою серії 12ААГ № 599146 від 06 лютого 2024 року щодо встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини, з датою чергового переогляду 25 травня 2024 року.

Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги, одержані через електронну систему, згідно з розподілом скарг, що здійснюється автоматично засобами електронної системи після внесення до електронної системи відомостей про скаргу.

Експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи розглядає скарги очно, заочно або з використанням методів і засобів телемедицини відповідно до критеріїв визначення форми проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, встановлених у додатку 1, та відповідних клопотань особи (пункти 66, 67 Порядку № 1338).

Відповідно до пункту 68 Порядку № 1338 експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи під час розгляду скарг:

- вивчає рішення експертної команди щодо результату оцінювання, що оскаржується, відео- та/або аудіозапис розгляду експертною командою, на якому було прийнято відповідне рішення (за наявності);

- заслуховує пояснення скаржника (його уповноваженого представника), інших осіб, залучених до розгляду скарги (у разі розгляду скарги за участю скаржника або його уповноваженого представника);

- за наявності підстав, передбачених цим Порядком, проводить повторне оцінювання.

За результатами розгляду скарги експертна команда Центру оцінювання функціонального стану особи приймає рішення про:

- підтвердження оскарженого рішення експертної команди;

- скасування оскарженого рішення експертної команди;

- формування нового рішення щодо результату оцінювання.

Рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи формується засобами електронної системи. На рішення експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи усіма її членами накладаються кваліфіковані електронні підписи або удосконалені електронні підписи, що базуються на кваліфікованих сертифікатах електронного підпису.

Спірні правовідносини між сторонами виникли внаслідок незгоди позивача з рішенням ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» Центру оцінювання функціонального стану особи від 01 серпня 2025 року № ЦО-18738 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності третьої групи, захворювання,ТАК, пов`язано з захистом Батьківщини з 06 лютого 2024 року по 06 лютого 2025 рік за результатами скарги позивача.

Суд зазначає, що фактично звернення позивача до суду з даним позовом направлено на вирішення питання щодо надання йому відповідної групи інвалідності безстроково.

Надаючи оцінку вказаному Верховний Суд у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16, від 17 грудня 2018 року у справі № 819/3211/15, від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 30 листопада 2020 року у справі № 200/14695/19-а, від 30 квітня 2021 року у справі № 160/12235/19 висловив правову позицію, що при розгляді по суті спору у справах, в яких оспорюються рішення МСЕК, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Суди вправі перевіряти законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів «Інструкції про встановлення груп інвалідності», «Положення про медико-соціальну експертизу» та «Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності».

Верховний Суд у постанові від 10 лютого 2022 року у справі № 160/7153/20 зазначив, що дискреційні повноваження це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Отже, дискреційні повноваження це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (рішення Верховного Суду від 30 липня 2020 року у справі № 826/10085/16).

Здійснюючи судочинство, Європейський суд з прав людини неодноразово аналізував наявність, межі, спосіб та законність застосування дискреційних повноважень національними органами, їх посадовими особами. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 17 грудня 2004 року у справі «Педерсен і Бодзгор проти Данії» зазначено, що здійснюючи наглядову юрисдикцію, суд, не ставлячи своїм завданням підміняти компетентні національні органи, перевіряє, чи відповідають рішення національних державних органів, які їх винесли з використанням свого дискреційного права, положенням Конвенції та Протоколів до неї.

Суд є правозастосовчим органом та не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належали б до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Тобто, суд не вправі втручатися в діяльність державних органів, що застосовують надані їм у межах закону повноваження на власний розсуд, без необхідності узгодження в будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами. Втручання в дискреційні повноваження суб`єкта влади виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Суд зазначає, що під час розгляду справи не встановлено порушення відповідачем процедури прийняття ним рішення щодо позивача.

Отже, позивачем не доведено факту вчинення з боку відповідача порушення його прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вказаного у суду відсутні підстави визнавати протиправним та скасовувати індивідуальний акт відповідача за результатами розгляду скарги позивача, а саме рішення ДУ «УКРДЕРЖНДІМСПІ МОЗ України» Центру оцінювання функціонального стану особи від 01 серпня 2025 року № ЦО-18738 про встановлення ОСОБА_1 інвалідності третьої групи, захворювання,ТАК, пов`язано з захистом Батьківщини, з 06 лютого 2024 року по 06 лютого 2025 рік в частині визначення строку повторного огляду.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки позивач не визначив предметом позову протиправність рішення ЦМСЕК, оформлене довідкою серії 12ААГ № 599146 від 06 лютого 2024 року щодо встановлення ОСОБА_1 третьої групи інвалідності, захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини, в частині визначення строку повторного огляду, то суд не здійснює оцінку правомірності прийнятого рішення, оскільки згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно з пунктом 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» (ідентифікаційний код 03191673, місцезнаходження: провулок Феодосія Макаревського, 1-А, м. Дніпро, 49005) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль