Справа № 469/624/25
Суддя: Тавлуй В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

20.10.25 Справа № 469/624/25
2-а/469/30/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Надич В.В.,

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача адвокат Бенедюк Л. О. - не з`явилася,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач 27.05.2025 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з даним позовом, у якому просив скасувати Постанову №180 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 13.02.2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17 000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 06 лютого 2025 року, інструктором ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим сержантом ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 було складено протокол №38 про адміністративне правопорушення.

Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що 06 лютого 2025 року о 08.30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що ОСОБА_1 у період з 14 травня 2024 року протягом 60 днів не уточнив облікові дані, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543- XII, та п.п. 10-1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 року №1487, під час особливого періоду.

При складанні протоколу інструктор ІНФОРМАЦІЯ_2 , посилається на Закон України «Про оборону України» та Указ Президента України № 64/202,2 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року. У зв`язку із цим, у протоколі №38 зазначено, що позивач, діючи всупереч наведеним вище нормативно-правовим актам, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП під час дії особливого періоду.

Позивач з винесеним протоколом не був згодний. Однак, його було позбавлено права на подання заперечень, пояснень та право скористуватися правової допомогою. Позивача не повідомили про дату і час розгляду адміністративної справи, видали копію протоколу без другої сторінки, де саме зазначений час і дата розгляду справи. Натомість зразу наддали реквізити рахунку про сплату штрафу.

Позивач є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.07.2024 року, що підтверджується записом на стор.22 військового квитка серії НОМЕР_1 , виданого 14.05.2003 року.

24 липня 2024 року позивач звільнений з військової служби у запас за пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 від 24.07.2024 № 206, є учасником бойових дій, згідно посвідчення, серії НОМЕР_3 від 31 08.2023 року. Постійно зареєстрований та проживає з 09.03.2005 року за адресою: АДРЕСА_1 , мав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі п. З ч 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (на утриманні четверо неповнолітніх дітей), згідно довідки від 26.02.2025 № 869.

13 лютого 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 полковником ОСОБА_4 , було винесено постанову №180 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210 Кодексу У країни про адміністративне правопорушення, а також накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000,00 грн.

Розгляд матеріалів у справі про адміністративне правопорушення щодо нього здійснювався 13.02.2025 року без його участі. Копію постанови він не отримував.

Оскільки відповідач не виконав вимоги Інструкції зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої відповідно до наказу Міністерства оборони України від 01 січня 2024 року №3, та не надіслав позивачу для ознайомлення копію постанови, тим самим порушив його право на ознайомлення та своєчасно не її оскарження.

Позивач неодноразово приходив до ІНФОРМАЦІЯ_3 , зокрема, для оформлення відстрочки, передбаченої п.3 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яка була надана 26.02.2025 року, однак у ІНФОРМАЦІЯ_3 йому не повідомляли про наявність постанови № 180 від 13.02.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності, тому він і не знав про існування даної постанови.

Зі змістом вказаної постанови позивач зміг ознайомитись лише 23 травня 2025 року у Березанському відділі державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Одеса), коли не зміг скористатись своєю заблокованою банківською карткою.

Оскільки про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався 23 травня 2025 року у Березанському відділі ДВС, коли було відкрито виконавче провадження №77872873 від 22.04.2025 на підставі оскаржуваної постанови, то для захисту своїх порушених прав, він звернувся до Березанського бюро правничої допомоги 23 травня 2025 року.

Необізнаність про наявність спірної постанови відповідача створили суттєві перешкоди у реалізації позивачем належного йому права на звернення до суду упродовж строку, встановленого для цього законодавством.

Посилаючись на наведені обставини, позивач просив суд поновити йому строк для подачі позовної заяви в порядку адміністративного судочинства, та задовольнити позов.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 29 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті (а.с.32).

Відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

У судове засідання позивач та його представник не зявилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання 15 жовтня 2025 року не з`явився, як і не з`являвся у попередні судові засідання, які відкладалися у зв`язку з його неявкою.

Відзиву на позовну заяву відповідач не надав, а також будь-яких доказів на спростування позову.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін у справі.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та правовідносини сторін.

З матеріалів справи вбачається, що Постановою №180 від 13.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладено штраф в сумі 17000,00 грн., що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.18).

За текстом оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 06 лютого 2025 року о 08.30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що ОСОБА_1 у період з 14 травня 2024 року протягом 60 днів не уточнив облікові дані, чим порушив вимоги ч.З ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543- XII, та п.п. 10-1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 року №1487, під час особливого періоду.

Позивач оспорює правомірність вказаної постанови, оскільки він є військовозобов`язаним та перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 з 27.07.2024 року, і 24 липня 2024 року звільнений з військової служби у запас за пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку із перебуванням на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років, є учасником бойових дій.

Також, позивач посилається на те, що розгляд матеріалів у справі про адміністративне правопорушення щодо нього здійснювався 13.02.2025 року без його участі, і копію оскаржуваної постанови він не отримував.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Частиною 3 ст.210 КУпАП України встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким становлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка ритягається до адміністративної відповідальності.

З наявної у матеріалах справи копії Протоколу про адміністративне правопорушення №38 від 06.02.2025 року вбачається, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП у зв`язку з тим, що 06 лютого 2025 року о 08.30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_3 було виявлено, що ОСОБА_1 у період з 14 травня 2024 року протягом 60 днів не уточнив облікові дані, чим порушив вимоги ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543- XII, та п.п. 10-1 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 року №1487, під час особливого періоду, чим вчинив правопорушення передбачене ч.3 ст.210 КУпАП (а.с.17).

На підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення стосовно позивача було складено оскаржувану постанову.

Позивач оспорює правомірність вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП.

Оцінюючи доводи позивача в обґрунтування позовних вимог, суд виходить з наступного.

На підставі з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, за що передбачена відповідальність КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують чи обтяжують відповідальність.

За змістом Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» вимоги якої порушив позивач, на думку відповідача, усі військовозобов`язані повинні були протягом 60 днів оновити свої особисті дані, тобто до 16 липня 2024 року.

Разом з тим, як вбачається з наданих позивачем доказів в обґрунтування позовних вимог, ОСОБА_1 у період часу з 23.06.2022 року до 23 липня 2024 року включно перебував на військовій службі у лавах ЗСУ за призовом під час мобілізації у військовому званні матроса військової служби на посаді старшого механіка відділення технічного обслуговування автомобільної техніки взводу технічного забезпечення військової частини НОМЕР_2 , що зокрема, вбачається з п.1.2.2 Витягу з Наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 24.07.2024 року, даних військового квитка, копії посвідчення учасника бойових дій, копії обліково-послужної картки позивача.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 в період часу, протягом якого громадяни України відповідно положень ч.З ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» зобов`язані були оновити свої особисті дані, перебував на військовій службі у лавах ЗСУ за призовом під час мобілізації, обов`язок щодо оновлення своїх особистих даних, на думку суду, на нього не поширювався.

У зв`язку з цим, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, а тому оскаржувана постанова є незаконно, і підлягає скасуванню.

Крім того, згідно з вимогами ст.268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладеної у постанові від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, Верховний Суд зазначає, що «закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, всупереч наведених вище норм чинного законодавства та Конституції України, правовій позиції Верховного Суду позивача не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не надано можливості надати пояснення щодо суті правопорушення, чим позбавлено права на справедливий розгляд його справи.

Будь які докази, які б спростовували такий висновок, відповідачем на надано, і суду відсутні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, і що при розгляді справи про адміністративне правопорушення допущено порушення прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст.ст.268, 279 КУпАП, зокрема, право давати пояснення, подавати докази та бути особисто присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду у зв`язку із оскарженням постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати Постанову №180 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 13.02.2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП та накладення штрафу в сумі 17 000,00 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 жовтня 2025 року.

Суддя: