Справа № 200/1629/25
Суддя: Зеленов А.С.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року Справа№200/1629/25

Приміщення суду за адресою: 84122, м. Слов`янськ, вул. Незалежності,1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Зеленова А.С., розглянувши у порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, юридична адреса: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28), відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Машинобудівників, 32) про скасування постанови, винесеної Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції 27.02.2025, прийняту в межах виконавчого провадження № 77322927, -

В С Т А Н О В И В:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови.

Ухвалою суду від 11.03.2025 залишено без руху вказану позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надано позивачу термін протягом п`яти днів

Ухвалою суду від 27.03.2025 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі № 200/1629/25.

Ухвалою суду від 10.04.2025 продовжено строк для усунення недоліків позовної заяви у адміністративній справі № 200/1629/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови відповідно до ухвал суду від 11.03.2025 та від 27.03.2025 на 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання уточненої позовної заяви з узгодженим змістом позовних вимог із суб`єктним складом осіб, які визначені позивачем як відповідачі, та привести прохальну частину позову у відповідність із визначеним позивачем складом учасників справи.

На виконання ухвали суду від 10.04.2025 позивачем надано клопотання про виконання ухвали суду, та крім іншого, уточнений позов, в якому у якості відповідача визначене Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції , викладено позовні вимоги в новій редакції, а саме «скасувати постанову, винесену Східним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції 27.02.2025, прийняту в межах виконавчого провадження № 77322927 про стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн.» Крім того, позивачем зазначено, що уточненний адміністративний позов направлений через підсистему «Електронний суд» відповідачу - Східному міжрегіональному управлінню Міністерства юстиції, та надано доказ цього направлення.

У період з 14.04.2025 по 18.04.2025 включно суддя Донецького окружного адміністративного суду Зеленов А.С. перебував у відпустці .

Ухвалою суду від 28.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №200/1629/25 за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.07.2025 залучено до участі в адміністративній справі у якості другого відповідача - відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Витребувано у другого відповідача - відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції матеріали виконавчого провадження № 77322927.

В обґрунтування позову Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - ГУ ПФУ в Донецькій області, позивач) зазначило, що при виконанні рішення суду по адміністративній справі № 200/5899/23 від 03.05.2024, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в межах виконавчого провадження ВП № 77322927 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000,00 грн. ГУ ПФУ в Донецькій області 04.03.2025 повідомило Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про самостійне та добровільне виконання судового рішення, ще до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Як боржник у виконавчому провадженні вчинило дії щодо виконання судового рішення ще до винесення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тобто виконало рішення суду самостійно в добровільному порядку, а тому на думку позивача підстави для стягнення виконавчого збору відсутні. Вважає постанову про стягнення виконавчого збору протиправною та просить її скасувати.

Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на момент на момент відкриття виконавчого провадження державний виконавець не зобов`язаний самостійно з`ясовувати будь-яку інформацію щодо виконання судового рішення боржником, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено. Вважає оскаржувану постанову про стягнення виконавчого збору законною та обґрунтованою, просить в задоволенні позову відмовити.

У період з 01.09.2025 по 15.09.2025 судді Зеленову А.С. надана відпустка

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, відзиві на вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі № 200/5899/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 09.01.2022 року до 30.06.2023 року в розмірі 269 511, 27 грн. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 пенсії за період з 09.01.2022 року до 30.06.2023 року в розмірі 269 511, 27 грн.

Рішення суду набуло законної сили, видано виконавчий лист.

Стягувач, ОСОБА_1 , звернувся з заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження з виконання рішення у адміністративній справі № 200/5899/23.

На виконання вищезазначеного рішення 27.02.2025 державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняв постанову про відкриття виконавчого провадження №77322937.

Державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції прийняв постанову ВП № 77322937 від 27.02.2025 про стягнення виконавчого збору у розмірі 32 000 грн.

04.03.2025 ГУ ПФУ у Донецькій області звернулося до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою про закінчення виконавчого провадження ВП 77322937, у якій повідомило про нарахування на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі № 200/5899/23 пенсії ОСОБА_1 за період з 09.01.2022 року до 30.06.2023 року в розмірі 269 511, 27 грн. та звернення до Пенсійного фонду України про виділення коштів на погашення вказаної заборгованості.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з наступного.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження.

Положеннями статті 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Таким чином, стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку здійснює державний виконавець у межах виконавчого провадження, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання рішення суду боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання виконати виконавчий документ самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку з імовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Тобто, державний виконавець зобов`язаний винести одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору.З вказаного слідує, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження державний виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору до державного бюджету.

Викладене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, наведеною в Постанові від 28.04.2020 у справі №480/3452/19.

Таким чином, стягнення виконавчого збору зумовлюється фактом початку примусового виконання (відкриттям виконавчого провадження). Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження.

При цьому, відповідно до статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Крім того, відповідно до частини 9 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

Звертаючись до органу державної виконавчої з заявою про закінчення виконавчого провадження, позивач цій заяві не зазначає дату фактичного виконання ним рішення суду. Також він не надає документів на підтвердження нарахування на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2024 у справі № 200/5899/23 пенсії ОСОБА_1 за період з 09.01.2022 року до 30.06.2023 року в розмірі 269 511, 27 грн. та звернення до Пенсійного фонду України про виділення коштів на погашення вказаної заборгованості. Підтвердження нарахування на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.05.2022 у справі № 200/5899/24 пенсії ОСОБА_1 за період з 09.01.2022 року до 30.06.2023 року в розмірі 269 511, 27 грн. та звернення до Пенсійного фонду України про виділення коштів на погашення вказаної заборгованості не міститься ні у матеріалах виконавчого провадження ВП 77322927, ні в матеріалах позовної заяви, ні у матеріалах адміністративної справи № 200/1629/25.

Відсутність у матеріалах справи документів на підтвердження факту виконання рішення суду у справі № 200/5899/24 унеможливлює встановити факт цього виконання до відкриття виконавчого провадження 27.02.2025, тому у суду відсутні підстави застосувати частину 9 статті 27 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої збір не стягується, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

За такого правого регулювання та обставин справи суд зазначає, що стягнення виконавчого збору у визначеному розмірі є обов`язком державного виконавця при примусовому виконанні рішення відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», приписами якого прямо передбачене справляння з боржника до бюджету виконавчого збору. Враховуючи, що позивачем не підтверджено факт виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження, підстави для скасування постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору у суду відсутні.

Крім того суд додатково зауважує, що у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом відповідно до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (на який посилається позивач), згідно положень частини 2 даної статті державним виконавцем виноситься постанова про закінчення виконавчого провадження.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутня постанова про закінчення виконавчого провадження відповідно до заяви від 04.03.2025 ГУ ПФУ у Донецькій області про закінчення виконавчого провадження ВП 77322937 з підстав повного виконання судового рішення.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Однак матеріали справи не містять доказів оскарження пенсійним органом бездіяльності державного виконавця щодо невинесення ним постанови про закінчення виконавчого провадження ВП 77322937 відповідно до заяви від 04.03.2025 ГУ ПФУ у Донецькій області.

Суд вважає необґрунтованими також посилання позивача на Постанову Великої Палати Верховного Суду 11 березня 2020 року по справі № 2540/3203/18, оскільки спір у цій справі виник у зв`язку з невизначеністю правового режиму застосування судами частини другої статті 27 та частини третьої статті 40 Закону № 1404-VIII при винесенні державним виконавцем постанови про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 37 цього Закону (стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа). У той час у справі, що розглядається стягувач заяву про повернення виконавчого документу не подавав, а виконавче провадження, відповідно, не закінчено.

У п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, внаслідок чого позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У зв`язку в відмовою у задоволенні позову відповідно до статті 139 КАС України питання щодо розподілу судових витрат не вирішується.

В довершення суд зазначає, що оскільки процесуальним законодавством правом визначати позовні вимоги наділений виключно позивач, і у даній справі пенсійний орган згідно уточненої позовної заяви наполягає на тому, що ним оскаржується саме постанова, винесена Східним міжрегіональним управління Міністерства юстиції від 27.02.2025, дана адміністративна справа розглядалася відповідно до вказаних позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 159, 241-246, 255, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3) до Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, юридична адреса: 40003, м. Суми, вул. Герасима Кондратьєва, буд. 28), відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (84313, Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Машинобудівників,32) про скасування постанови, винесеної Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 27.02.2025, прийняту в межах виконавчого провадження № 77322927 про стягнення виконавчого збору в розмірі 32 000,00 грн. з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.10.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Суддя А.С. Зеленов