Справа № 2а-3112/09/0970
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2009-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" грудня 2009 р. Справа № 2а-3112/09/0970
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
Судді Григорука О.Б.
при секретарі Пікович Л.Р.
за участю сторін:
позивача - не з"явився
представника позивача - Ямборко В.Р.
представника відповідача - не з"явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про визнання нечинним рішень про застосування фінансових санкцій № 3906-3955 від 25 травня 2009 року,-
ВСТАНОВИВ:

19.11.2009 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Долинському районі Івано-Франкіської області про визнання нечинними і скасування рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №№3906, 3907, 3908, 3909, 3910, 3911, 3912, 3913, 3914, 3915, 3916, 3917, 3918, 3919, 3920, 3921, 3922, 3923, 3924, 3925, 3926, 3927, 3928, 3929, 3930, 3931, 3932, 3933, 3934, 3935, 3936, 3937, 3938, 3939, 3940, 3941, 3942, 3943, 3944, 3945, 3946, 3947, 3948, 3949, 3950, 3951, 3952, 3953, 3954, 3955 (винесені 25.05.2009року). Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржувані рішення прийняті в порушення строків зазначених в ст. 250 ГК України. Крім того, вказав, що після того, коли йому стало відомо про винесені рішення, звернувся із скаргою до Головного УПФУ в Івано-Франківській області, однак рішення прийняте за результатами розгляду скарги, винесене з порушенням термінів такого розгляду, а тому оскаржувані рішення повинні були бути скасовані. Вважає, що дані рішення підлягають до скасування.
Позивач та представник відповідача в судове засідання не з"явилися.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з мотивів викладених в позовній заяві. Просила позов задовольнити.
Заслухавши представника позивача й дослідивши подані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи із слідуючих підстав:
Управлінням ПФУ в Долинському районі, 25.05.2009 року прийнято оскаржувані рішення за №№3906, 3907, 3908, 3909, 3910, 3911, 3912, 3913, 3914, 3915, 3916, 3917, 3918, 3919, 3920, 3921, 3922, 3923, 3924, 3925, 3926, 3927, 3928, 3929, 3930, 3931, 3932, 3933, 3934, 3935, 3936, 3937, 3938, 3939, 3940, 3941, 3942, 3943, 3944, 3945, 3946, 3947, 3948, 3949, 3950, 3951, 3952, 3953, 3954, 3955 (винесені 25.05.2009року), які отримані позивачем 10.06.2009 року.
Відповідно до п. 13 ст. 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", про нарахування пені та накладення штрафів, передбачених ч. 9 і 10 цієї статті, посадові особи виконавчих органів Пенсійного фонду в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду, виносять рішення, які протягом 3 робочих днів із дня їх винесення надсилаються страхувальнику, банку чи організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій.
Підпунктом 9.3.2 п. 9.3 ст. 9 Iнструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року № 21-1, передбачає, що у разі, коли страхувальник не сплачує (не перераховує) або несвоєчасно сплачує (несвоєчасно перераховує) страхові внески, у тому числі донараховані ним самостійно або органами Пенсійного фонду, накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі:
- при затримці їх сплати у строк до 30 календарних днів включно - 10 % своєчасно не сплачених зазначених сум;
- при затримці їх сплати у строк до 90 календарних днів включно - 20 % зазначених сум;
- при затримці їх сплати понад 90 календарних днів - 50 % зазначених сум.
Рішення про застосування штрафів, зазначених у цьому підпункті, складається в залежності від терміну затримки сплати (погашення) страхових внесків:

1) при затримці до 30 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 30 календарних днів рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі 10 % від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки.

Тобто, рішення виноситься одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 1 до 30 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

2) при затримці сплати страхових внесків до 90 календарних днів включно, на наступний день після закінчення зазначених 90 календарних днів рішення про застосування штрафу виноситься у розмірі 20 % від суми фактично сплаченої (погашеної) за цей період недоїмки.

Тобто, рішення приймається одне на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки за період з 31 до 90 календарного дня незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

3) при затримці сплати страхових внесків, що є більшою 90 календарних днів, рішення виноситься у розмірі 50 % від суми фактично сплаченої (погашеної) недоїмки.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних картки особового рахунку платника.

Як вбачається з розрахунку фінансової санкції та пені по особовому рахунку 32,2% ОСОБА_1 , позивачем погашалась заборгованість по сплаті страхових внесків, однак з простроченням термінів сплати.

Відповідно до ч.2 ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та / або не сплачені страхувальниками у строки, визначені ст.20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю зі сплати страхових внесків (недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Приймаючи до уваги ту обставину, що позивачем погашалась заборгованість по страхових внесках, хоча й несвоєчасно, суд з врахування вищенаведених вимог Закону, вважає, що відповідні рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, управлінням Пенсійного фонду України в Долинському районі, повинні були прийматись за фактом погашення заборгованості, тобто після фактичної сплати страхувальником боргу, як і передбачено вищевказаними нормами, а не через значний проміжок часу 25.05.2009 року, в той час коли заборгованість погашалась у квітні 2006року - вересні 2008 року.

Спірні суми фінансових санкцій і пені є адміністративно - господарськими санкціями.

За змістом ст.250 ГК України, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Оскаржувані рішення прийняті за період з 21.04.2006 року по 23.09.2008 року із порушенням терміну застосування адміністративно-господарських санкцій. Так, до позивача застосовано фінансові санкції та пеню за різні періоди сплати страхових внесків, по яких заборгованість погашалась до 25.05.2008 року, тобто за рік до винесення оскаржуваних рішень. Однак, по факту погашення боргу, відповідачем, як особою на яку покладено контроль за правильністю та своєчасністю сплати страхових внесків до ПФУ, не виносились відповідні рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, хоча йому було відомо про факти прострочення сплати боргу по страхових внесках, так як ці дані містяться в особовій картці страхувальника.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 21.02.2008 року, по справі за позовом ВАТ «Тернопільський кар`єр» до УПФУ в м. Тернополі про скасування рішень.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення ст. 106 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого, строк позовної давності щодо стягнення недоїмки пені та штрафів не застосовується, виходячи з наступного:

Так, у вищенаведеній нормі мова йде про стягнення недоїмки. В той же час ст. 250 ГК України, регламентує загальний строк щодо застосування таких санкцій. А тому, суд приходить до висновку, що представником відповідача невірно зроблено посилання на норму Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як поняття «стягнення» та «застосування» не є тотожними. В даному випадку оскаржуються рішення відповідача про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду.

Враховуючи положення ст. 250 ГК України, а також п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ГК України, Управління Пенсійного Фонду могло застосувати до відповідача штрафні санкції протягом 6 місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через 1 рік з дня порушення норми закону.

Суд, також не приймає до уваги посилання представника відповідача на положення ст.5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідно до якого дія Господарського кодексу України на спірні правовідносини може поширюватись лише у випадках, передбачених Законом, або в частині, що йому не суперечить, виходячи з наступного:

Відповідно до ч.16 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Як зазначалось вище, пенсійним законодавством не врегульовано питання строків застосування фінансових санкцій та пені, а лише стосовно строків давності стягнення таких санкцій та пені. Тому судом застосовано положення ст. 250 ГК України, яка регламентує невизначений пенсійним законодавством, порядок застосування фінансових санкцій та пені.

Крім того, судом встановлено, що отримавши 10.06.2009 року, рішення УПФУ в Долинському районі про застосування фінансових санкцій та нарахування пені, позивач 19.06.2009 року, звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області із скаргою, в якій просив скасувати прийняті рішення.

13.07.2009 року, ГУПФУ в Івано-Франківській області було прийнято рішення про продовження строків розгляду скарги позивача до 25.07.2009 року.

10.08.2009 року, Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області, було прийнято рішення про результати розгляду скарги за №4362/06, яким скаргу ОСОБА_1 , було частково задоволено та частину оскаржуваних рішень скасовано.

Відповідно до підпункту 3.1 п.3 Порядку розгляду органами Пенсійного фонду України скарг на рішення про накладення штрафу, нарахування пені та заяв страхувальників при узгодженні ними вимоги про сплату недоїмки із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року №21-2, у разі коли страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, вважає, що орган Пенсійного фонду прийняв рішення, що суперечить законодавству про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий страхувальник, банк, організація, яка здійснює виплату і доставку пенсій, має право оскаржити у вищому органі Пенсійного фонду таке рішення.

Згідно положення підпункту 6.8 п.6 даного Положення, якщо вмотивоване рішення за скаргою та/або заявою страхувальника, банку, організації, яка здійснює виплату і доставку пенсій, не надсилається скаржнику протягом строку, встановленого для розгляду його скарги та/або заяви або протягом строку, продовженого за рішенням органу Пенсійного фонду, така скарга та/або заява вважається повністю задоволеною на користь скаржника з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами по справі, Рішення ГУПФУ в Івано-Франківській області про результати розгляду скарги ОСОБА_1 , повинно було бути винесене 26.07.2009 року (відповідно до рішення ГУПФУ в Івано-Франківській області про продовження строків розгляду скарги), однак винесене 10.08.2009 року. А тому, вимоги ОСОБА_1 , зазначені в скарзі скасувати прийняті УПФУ в Долинському районі, рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені від 25.05.2009 року, вважються задоволеними з 27.07.2009 року.

Дана обставина представниками відповідачів не спростована.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем рішення управління Пенсійного фонду України в Долинському районі про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду за №№3906, 3907, 3908, 3909, 3910, 3911, 3912, 3913, 3914, 3915, 3916, 3917, 3918, 3919, 3920, 3921, 3922, 3923, 3924, 3925, 3926, 3927, 3928, 3929, 3930, 3931, 3932, 3933, 3934, 3935, 3936, 3937, 3938, 3939, 3940, 3941, 3942, 3943, 3944, 3945, 3946, 3947, 3948, 3949, 3950, 3951, 3952, 3953, 3954, 3955 (винесені 25.05.2009року), підлягають до скасування також з цих підстав.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись ст. ст. 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочиннства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну спату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, в тому числі донарахованих страхувальником або органами Пенсійного фонду №3906-3955 від 25 травня 2009року.

Стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідн. №, 170 (Сто сімдесят) грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Відповідно до ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Григорук О.Б.

Постанова складена в повному обсязі 29.12.2009.