Справа № 164/441/25
Суддя: Ониско Р. В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 164/441/25
п/с 2-а/164/108/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Ониска Р.В.,

при секретарі Наумик Н.В.,

за участю: представника відповідача Похилої Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Маневичі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що постановою за справою про адміністративне правопорушення ВН № 100 від 27.08.2024 складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 07.02.2025 року, з моменту відкриття виконавчого провадження ДВС № 77110018 від 07.02.2025 та накладення арешту на банківські рахунки позивача, Маневицьким відділом державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Тому позивач вважає, що строк оскарження постанови передбачений ст. 286 КАС України пропущено з поважних причин та незалежних від позивача обставин.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просять проводити розгляд вище вказаної справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Похила Т.В. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення вище вказаного позову.

Взявши до уваги позицію позивача та представника відповідача, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що постановою ВН № 100 від 27.08.2024, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався лише 07.02.2025 року, з моменту відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на банківські рахунки позивача, Маневицьким відділом державної виконавчої служби у Камінь-Каширському районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

До 07.02.2025 року про розгляд справи про адміністративне правопорушення позивач не знав, повістки про виклик на 9 годину 00 хвилин 20 серпня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував. Постанову ВН № 100 від 27 серпня 2024 року позивач отримав в межах відкритого виконавчого провадження ДВС № 77110018 від 07.02.2025 року.

Станом на дату подання даної позовної заяви Постанова ВН № 100 від 27 серпня 2024 року скерована до ДВС і з позивача стягується штраф у подвійному розмірі 34 000.00 грн., відповідно до ст. 308 КУпАП.

Позивач вчасно та відповідно до чинного законодавства оновив свої дані в застосунку «Резерв +».

Позивач зазначає, що у військово-обліковому документі та у паспорті позивача зазначена адреса його проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

Тоді коли Відповідач направив повістку про виклик позивача на 9 годину 00 хвилин 20 серпня 2024 року на адресу: АДРЕСА_2 .

В Постанові ВН № 100 від 27 серпня 2024 року також вказана адреса позивача: АДРЕСА_2 і вона зі слів представника відповідача направлена також за цією адресою.

При винесенні оскаржуваної постанови уповноваженою особою на складення постанови не було враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан та інші обставини справи, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення відповідно до ст.33 КУпАП.

Судом встановлено, що адміністративна справа була розглянута у відсутності ОСОБА_1 без його повідомлення про місце та час її розгляду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальносі встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачену адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України встановлює, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами частини першої статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Оскільки позивач не був поінформований про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, таким чином порушено його права на захист.

Згідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Будь-яких клопотань про витребування та дослідження інших доказів, крім тих, що досліджувались судом в ході розгляду справи, позивачем та представником відповідача заявлено не було.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що в ході судового розгляду було встановлено, що вина позивача ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, не була доведена відповідачем, так як начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було порушено процесуальний порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення і в результаті безпідставно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу, що призвело до порушення прав позивача. З цих підстав, постанова ВН № 100 від 27.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В поданій до суду заяві Позивач просив судові витрати стягнути з Відповідача, а тому суд рахує за доцільне стягнути судовий збір з Відповідача на корить Позивача, що сплачений ним при поданні позову в розмірі необхідному при подачі вказаного позову, а саме в сумі 605, 60 грн.

Суд враховуючи вимоги ч.1 ст7 ЗУ «Про судовий збір», згідно якої сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, не вирішує в цьому рішенні повернення частини судового збору з державного бюджету, оскільки такої вимоги позивачем заявлено не було.

Також Позивачем не надано доказів про понесені ним судові витрати на правову допомогу, тому ці витрати являються непідтвердженими і стягненню з Відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 8-10, 14, 72-77, 90, 132, 139, 286 КАС України, ст.ст. 7, 268, 276, 280, 287-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Постанову ВН № 100 від 27 серпня 2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_3 , та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень штрафу - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати в частині сплати судового збору в сумі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Маневицького районного суду

Волинської області Ониско Р.В.