Справа № 200/3470/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року справа №200/3470/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року по справі №200/3470/24 (суддя І інстанції Аканов О.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язати вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 05 серпня 2024 року у справі №200/3470/24 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023 на підставі довідки №ФС-97819/09/01/123 від 15.01.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду Украни у Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 лютого 2023 року на підставі №ФС-97819/09/01/123 від 15.01.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум.

30 жовтня 2024 у справі видано виконавчі листи.

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила змінити спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 05.08.2024 у справі №200/3470/24 у частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01 лютого 2023 року на підставі довідки №ФС-97819/09/01/123 від 15.01.2024 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2023 року, наданої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням раніше виплачених сум, на стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на користь ОСОБА_1 суми перерахованих коштів за період з 01.02.2023 по 30.09.2024, нарахованої до виплати у розмірі 70670,92 грн, визначеної Головним управлінням Пенсійного фонду України у Донецькій області у розрахунку на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № за дорученням № Д /8.

Заява обґрунтована тим, що як вбачається з листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 06.11.2024 вих. № 30257-27241/Б-02/8-0500/24, за рішенням в вересні 2024 року проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.01.2024 № ФС- 97819/09/01/123. З жовтня 2024 року розмір пенсії ОСОБА_1 складає 12167,99 грн. Доплата до пенсії за період з 01.02.2023 по 30.09.2024 у загальній сумі 70670,92 грн..

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до суду надійшли пояснення щодо поданої заяви в яких вказали на те, що обраний позивачем у цій справі спосіб захисту не відповідає об`єкту порушеного права, оскільки в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025року заяву задоволено. Змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 05 серпня 2024 року по справі №200/3470/22, встановивши новий спосіб виконання судового рішення в частині виплат заборгованості з пенсійних виплат, а саме: Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.02.2023 по 30.09.2024 в розмірі 70670,92грн.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду в частині задоволення заяви позивача про зміну способу виконання рішення суду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Відповідач вважає, що зміна способу і порядку виконання рішення суду це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими судом. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, однак не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви. Подібна позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.06.2019р. у справі №800/203/17 та інші.

Судом також не враховано, що відповідач не відмовляється виплачувати позивачу суму нарахованої суми у відповідності до рішення суду. Водночас, бюджетні видатки органів Пенсійного фонду формуються відповідно до бюджетного кодексу України та містять поточні видатки на виплату пенсій у поточному бюджетному році. Єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду є неналежне фінансування державою витрат на погашення заборгованості з пенсійних виплат.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Положеннями ч. 2 ст. 14 КАС України також передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Аналогічні положення містяться в статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, статтями 14, 370 КАС України.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 378 КАС України (в редакції Закону №4094-IX від 21.11.2024р., що набрав чинності 19.12.2024р.) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частиною 3 статті 378 КАС України визначено, що невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, на виконання рішення суду у цій справі позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення від 15.01.2024 № ФС-97819/09/01/123. З жовтня 2024 року розмір пенсії складає 12167,99 грн.. Доплата до пенсії за період з 01.02.2023 по 30.09.2024 у загальній сумі 70670,92 грн.. Виплату коштів, обчислених на виконання рішень судів, ухвалених на користь позивача, буде здійснено у межах бюджетних асигнувань, виділених на цю мету.

Нарахована сума заборгованості з пенсійних виплат на виконання рішення суду у розмірі 70670,92 грн. на даний час відповідачем не виплачена. Отже, рішення суду у справі понад двох місяців з дня набрання законної сили не було виконано в повному обсязі.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про наявність правових підстав для зміни способу виконання рішення суду у цій справі шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат за період з 01.02.2023 по 30.09.2024 в розмірі 70670,92грн..

Посилання відповідача на правову позицію Верховного Суду з цього питання, колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки була сформована за попереднього правового регулювання.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі №200/3470/24 - залишити без задоволення.

Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 04 серпня 2025 року у справі №200/3470/24 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 16 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко