Справа № 260/7256/25
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м. Ужгород№ 260/7256/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання Гавій Л.В.

за участі

позивача: ОСОБА_1 , адвоката Кучеренка В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 17 жовтня 2025 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 17 жовтня 2025 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (далі відповідач, Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові), в якому просить:

1. Визнати протиправною та скасувати постанову від 25.04.2024 року про закінчення виконавчого провадження № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21, виданого 09.10.2023 року.

2. Зобов`язати Франківський відділ державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції відновити виконавче провадження № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21, виданого 09.10.2023 року.

3. Визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Гошковича Романа Ігоровича у виконавчому провадженні № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21, що полягає у невжитті заходів зі звернення стягнення на кошти боржника військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.10.2023 року державним виконавцем Франківського відділу державної виконавчої служби у місті ЛьвовіЗахідного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Гошковичом Павлом Івановичем було відкрито виконавче провадження за № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21.

Однак, рішення суду виконане не було, а належні позивачу кошти боржником не виплачені.

25.10.2023 року відповідачем в особі державного виконавця Гошковича Р.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21 від 09.10.2023 року.

Відповідно до даної постанови, згідно повідомлення військової частини № НОМЕР_1 №6314 від 10.11.2023 року з вих. №50/02/33-2046 - НГ України добровільно виконано рішення суду та перераховано стягувачу відповідні грошові кошти, що підтверджено платіжною інструкцією № 6462. Сума мінімальних витрат виконавчого провадження та сума виконавчого збору сплачено боржником в повному обсязі.

На думку позивача в межах спірних правовідносин виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження не перевіривши факт його реального виконання і, відповідно, не вживав заходів примусового виконання.

Викладені у постанові обставини, які слугували винесенню оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження не відповідають дійсності, постанову позивач вважає протиправною.

Ухвалою судді від 06.10.2025 року відкрито провадження у адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку ст. 287 КАС України.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 73141905 з примусового виконання виконавчого листа 260/5882/21 від 06.04.2023 року, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 09.10.2023 року про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

На адресу Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові надійшла заява боржника військової частини НОМЕР_1 , в якій останній повідомив, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 260/5882/21 направлено потребу до головного розпорядника бюджетних коштів - Головного управління Національної гвардії України. Після надходження коштів військовою частиною НОМЕР_1 НГ України добровільно було виконано судове рішення та перераховано ОСОБА_1 відповідні грошові кошти, що підтверджується платіжними інструкціями № 6464; 6462; 6463 від 06.11.2023 року. Отже правові підстави для застосування до боржника норм статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» відсутні.

25.04.2024 року керуючись вимогами п. 9 ст. 39,40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Ухвалою суду від 16.10.2025 року (протокольно, внесеною до журналу судового засідання) відмовлено у задоволенні клопотання позивача про призначення судової експертизи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши думку позивача та його представника, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом, рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06.04.2023 року у справі № 260/5882/21 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

09.10.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист у вказаній справі.

Стягувач за вказаним виконавчим листом звернувся до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові із заявою про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду.

25.10.2023 року державним виконавцем, відповідно до вимог ст. ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано боржника військову частину НОМЕР_1 виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

На адресу Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові надійшла заява боржника військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України в якій боржник повідомляє, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду по справі 260/5882/21 військової частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України було направлено потребу до головного розпорядника бюджетних коштів - Головного управління Національної гвардії України.

Після надходження коштів військовою частиною НОМЕР_1 НГ України добровільно було виконано судове рішення та перераховано ОСОБА_1 відповідні грошові кошти, що підтверджується платіжними інструкціями №№ 6464, 6462, 6463 від 06.11.2023 року.

25.04.2024 року керуючись вимогами п. 9 ст. 39,40 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Не погоджуючись з прийнятою державним виконавцем постановою про закінчення виконавчого провадження з тих підстав, що останнім не перевірено факт реального виконання судового рішення і, відповідно, не вжито заходів примусового виконання, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

За приписами статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного суду від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.02.2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 26 вказаного Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви, виконавець виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В даному випадку, позивач в обґрунтування неправомірності прийнятої постанови посилається на неповноту виконання зобов`язання боржником. Фактично, позивач не погоджується із розміром виплаченої боржником на його користь суми грошових коштів.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний, серед іншого, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Права державного виконавця під час здійснення ним виконавчого провадження передбачені ч.3 ст. 18 Закону.

У даному випадку, судом при розгляді справи № 260/5882/21 було зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

В резолютивний частині судового рішення відсутні суми до стягнення, на які має право позивач при розрахунку суми індексації грошового забезпечення, судом не вирішувалися позовні вимоги щодо нарахування певної суми коштів позивачу. Судом такі обставини не з`ясовувалися, у рішенні не зазначено, а державний виконавець не має права на власний розсуд виходити за межі встановлених судом зобов`язань та вираховувати розмір середнього заробітку позивача, належних позивачу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 63 Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно вимог п. 9 частини першої статті 39 Закону виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. (ч.2 ст. 39 Закону).

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

В зазначеному переліку прав відсутнє право державного виконавця на розширене, власне тлумачення рішення суду, яке він виконує.

З наведеного у сукупності слід дійти висновку, що державний виконавець при здійсненні заходів примусового виконання рішень обмежений вимогами виконавчого документа та його змістом, органи державної виконавчої служби не є правозахисними або контролюючими органами.

Обов`язком органів державної виконавчої служби є виконання чинних виконавчих документів.

В матеріалах виконавчого провадження наявні платіжна інструкція від 06.11.2023 року за № 6462 про перерахування військовою частиною НОМЕР_1 НГУ на корить позивача суми 211,84 грн., і в призначенні платежу зазначено «перераховується індексація грошового забезпечення згідно рішення ЗОАС від 06.04.2023 по справі № 260/5882/21; ОСОБА_1 ».

Таким чином за наявності доказів виконання судового рішення боржником, державним виконавцем правомірно була прийнята постанова та закінчено виконавче провадження.

Суд зазначає, що позивач, в разі, якщо вважає, що сума індексації грошового забезпечення не була в повному обсязі сплачена, не позбавлений можливості окремого звернення до суду із позовом щодо стягнення суми, яку позивач вважає такою, що не в повному обсязі отримана позивачем, оскільки спірні правовідносини виникли у позивача та військовою частиною за нових обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.04.2024 року ВП № 73141905 винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження", відтак підстави для її скасування відсутні.

За наведених обставин, відсутні підстави для зобов`язання відповідача відновити виконавче провадження № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21, виданого 09.10.2023 року та визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції Гошковича Романа Ігоровича у виконавчому провадженні № 73141905 щодо виконання виконавчого листа № 260/5882/21, що полягає у невжитті заходів зі звернення стягнення на кошти боржника військової частини НОМЕР_1 НГУ.

Підстави для розподілу судових витрат у розумінні статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 ) до Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Львів, вул. Конотопська, буд. 6 ) про визнання протиправною постанови та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

2. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, з особливостями, визначеними ст. 287 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

СуддяС.І. Рейті