Справа № 638/17983/25
Суддя: Поляков О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/638/499/25
РІШЕННЯ

Іменем України

21 жовтня 2025 року м. Харків

Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Поляков О.В.,

за участю секретаря Кутоманової К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Харківській області, в якій просить скасувати постанову серії ЕНА № 5723600 від 15.09.2025 про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення.

У своїх поясненнях позивач пояснив наступне, 14.09.2025 о 23:36 ОСОБА_1 було винесено постанову серії ЕНА №5723600 за ч. 2 ст. 122 КУпАП за невикористання показника повороту при перестроюванні. З вказаною постановою позивач не погоджується з наступних причин. Вказує, що рухався на транспортному засобі BMW320D, державний номерний знак НОМЕР_1 , у середній смузі дороги, попереду рухався патрульний автомобіль з малою швидкістю. Щоб уникнути екстреного гальмування транспортного засобу, що рухався позаду, подивившись у дзеркало, що ліва смуга вільна здійснив короткий маневр у ліву смугу, де транспортних засобів не було. Позивач зазначає, що його маневр не створив перешкоду чи небезпеку іншим учасникам руху. Автомобіль поліції рухався у правій смузі, яка закінчувалась на перехресті. Відповідно до п. 10.3 ПДР водій, чия смуга закінчується, зобов`язаний надати перевагу транспортним засобам, що рухаються суміжною смугою. Патрульний цього не зробив, не подав сигналів повороту та склав потенційну аварійну ситуацію. Не дотримуючись процедури, Інспектор 2 взводу 1 роти 2 батальйону патрульної поліції в Харківській області лейтенант поліції Мірошниченко Д.І. причиною зупинки ОСОБА_2 повідомив, що він при перестроювані транспортного засобу на іншу смугу полоси дороги не ввімкнув показник повороту, у зв`язку з чим на Єзерського А.С. було складено постанову про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 2 ст. 122 КУпАП та призначено штраф у розмірі 510 гривень.

ОСОБА_3 з вказаною постановою не згоден, та просить суд скасувати поставу серії ЕНА № 5723600 від 15.09.2025, провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 жовтня 2025 року відкрито спрощене провадження з повідомленням сторін.

04.10.2025 копію ухвали про відкриття провадження разом з копією позовної заяви та доданих до неї документів було доставлено до Електронного кабінету Управління патрульної поліції в Харківській області ДПП.

13.10.2025 представником відповідача через «Електроний суд» було надано відзив на позовну заяву з доданими до неї документами та заяву про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідач у своєму відзиві пояснив, що 14.09.2025 о 23.36 за адресою: м. Харків, вул. Ахсарова, 18, екіпажем управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Харківській області ДПП) виявлено рух транспортного засобу BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого при перестроюванні не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Дії водія об`єктивно свідчили про ознаки порушення пункту 9.2 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Зазначені дії водія об`єктивно були юридичною підставою для реалізації поліцейських заходів, встановлених діючим законодавством. За наявності обставин, зазначених в частині першій статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», працівниками патрульної поліції подано вимогу про зупинку водію вищезазначеного транспортного засобу. Поліцейськими встановлено особу водія, ним виявився: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За результатом розгляду справи, інспектором винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (далі постанова) серії ЕНА № 5723600 від 15.09.2025 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень. Зазначеною постановою дії позивача кваліфіковані за ознаками частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Позивач не погоджується із вищезазначеною постановою, наголошуючи на тому, що маневр був вимушений та безпечний, посилається на створення аварійної ситуації службовим транспортним засобом, процесуальні порушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення та не доведення вини його особи. Просить суд скасувати постанову, закрити провадження у справі та витребувати відеоматеріали, які долучені до оскаржуваної постанови.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідачем до відзиву додано медіа-файли, засвідчені електронно-цифровим підписом. Зокрема, на відеофайлі «Рух транспортного засобу» відеореєстратором зі службового транспортного засобу зафіксовано факт руху автомобіля BMW 320D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій якого при перестроюванні не подав сигнал світловими покажчиками повороту відповідного напрямку. Отже, у вищезазначеному медіа-файлі міститься інформація про обставину керування позивачем транспортного засобу, що зазначений в оскаржуваній постанові, на відеозаписі чітко видно марку, модель та номерні знаки. Зазначений транспортний засіб було зупинено працівниками поліції за допомогою світлових та звукових спец сигналів, якими обладнано службовий транспортний засіб.

З огляду на те, що в силу п. 9 частини першої статті 31 та статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем Правил дорожнього руху інспектором зафіксовано у встановленому законом порядку та долучено до відзиву у медіа-файлі під назвою «Рух транспортного засобу», таким чином згаданий відеозапис є належним та допустимим доказом інкримінованого правопорушення.

Отже, відповідач вважає, що матеріали відеофіксації повно відображають дійсні обставини справи, які у своїй сукупності надають право відповідачу аргументовано стверджувати про наявність порушення вимог п. 9.2 (б) Правил дорожнього руху позивачем.

Оскаржувана постанова була винесена уповноваженою посадовою особою Національної поліції, відповідно до вимог статей 222, 283284 КУпАП, після безпосереднього фіксування факту правопорушення. Під час винесення постанови особу водія було встановлено, йому роз`яснено права, передбачені статтею 268 КУпАП, а сама постанова відповідає вимогам статті 283 КУпАП містить усі обов`язкові реквізити, у тому числі опис події, кваліфікацію, норму закону, дату, час та підпис посадової особи. Тому твердження позивача про порушення процедури є голослівним та не підтвердженим жодним доказом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП відеозапис з нагрудного відеореєстратора працівника поліціїє належним доказом у справах про адміністративні правопорушення. На відеозаписі зафіксовано транспортний засіб позивача, що здійснює перестроювання без подання сигналу світловими покажчиками повороту. Доказ є належним і допустимим, оскільки отриманий у спосіб, визначений ч. 9 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» за допомогою технічних засобів відеоспостереження, установлених у службовому транспорті поліції. Отже, всі твердження позивача спростовуються матеріалами справи, положеннями Правил дорожнього руху та нормами КУпАП. Факт вчинення правопорушення неподання сигналу повороту при перестроюванні є встановленим та підтвердженим належними доказами. Тобто, на думку відповідача, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків.

Оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена з метою виховання особи і спрямована на дотримання в подальшому позивачем Правил дорожнього руху, задля забезпечення для всіх часників дорожнього руху безпеки. До суду разом з відзивом надав заяву про розгляд справи без його участі

У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, у якій просив розглядати справу без його участі на підставі поданих ним документів та письмових доказів.

Відповідач у судове засідання не з`явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, разом з відзивом надав заяву, у якій просив справу розглядати без участі представника відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Виходячи з наведених обставин, неприбуття учасників справи не перешкоджає розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, відзив на позовну заяву, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований ст. 286 КАС України.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Відповідно до статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1статті 46 КАС України встановлено, що сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Зі змісту наведених положень процесуального законодавства вбачається, що належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального право відношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Відтак, неналежним відповідачем є особа, яка не має відповідати за пред`явленим позовом.

Тобто у разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, оскільки не є учасником спірних правовідносин, то підстави для задоволення такого позову відсутні (Постанова ВСКАС від 21 грудня 2018 року у справі № 803/1252/17).

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього.

Верховний Суд підкреслив, що для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача.

За приписами п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно із ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів, зокрема, передбачені ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Використання у зазначеній вище нормі формулювання «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень», вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція з приводу включення до кола відповідачів у справі особи, яка приймала оскаржуване рішення у справі про адміністративне правопорушення, викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 року у справі за № 724/716/16-а.

Пунктом 1 «Загальні положення» Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого Наказом Національної поліції України від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 19.12.2022 року № 903) визначено, що Департамент патрульної поліції є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України на підставі пропозиції Голови Національної поліції України в установленому законодавством України порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції) (п. 4 Положення про Департамент патрульної поліції).

Управління патрульної поліції в Харківській області є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції.

За загальним поняттям провадження в справах про адміністративні правопорушення, це врегульована нормами адміністративно-процесуального права діяльність уповноважених органів, яка спрямована на притягнення до адміністративної відповідальності осіб, які вчинили адміністративні правопорушення.

Суд вважає, що з огляду на приписи ст. 222 КУпАП відповідачем у цій справі має бути Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Верховний суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 зазначив, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі, й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Отже, заміна неналежного відповідача або залучення співвідповідача може здійснюватися до ухвалення рішення у справі за наявності відповідного клопотання учасника справи та за згодою позивача.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач зазначив відповідачем Управління патрульної поліції Харківської області Департаменту патрульної поліції, однак належним відповідачем у справі є Департамент патрульної поліції.

Крім цього, суд також враховує той факт, що позивачем не заявлено клопотання про заміну належного відповідача або залучення співвідповідача, а також через нез`явлення позивача у судове засідання була відсутня можливість отримати згоду позивача на таку заміну.

Отже, враховуючи вищезазначені обставини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. 7, 19, 48, 90, 243, 245, 250, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Суддя О. В. Поляков