Справа № 160/16731/25
Суддя: Озерянська Світлана Іванівна
Дата ухвалення: 2025-09-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Цією ухвалою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надати суду належним чином завірену копію пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.06.2025 року разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу-1 в його електронний кабінет та отримано 12.06.2025 року, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа, яка міститься у матеріалах справи. Однак, відповідач-1 не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву у строки встановлені ухвалою суду.
На виконання вимог ухвали суду 18.06.2025 року від відповідача-1 до суду надійшла копія пенсійної справи позивача.
20.06.2025 року до суду позивачем надано відповідь на відзив, в якій підтримано позицію, викладену в позовній заяві.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 16.05.2025 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Частиною першою статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.
Згідно із частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 114 цього Закону передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Відповідно до частин 1, 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На пільгових умовах пенсія за віком призначається: 1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. 2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Згідно із статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.
Зазначеній нормі відповідає і пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі Порядок №637).
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Як зазначає Верховний Суд у постановах від 25.04.2019 року у справі №336/6112/16-а та від 31.10.2019 року у справі №688/4170/16-а, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне тільки за відсутності трудової книжки, або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
В даному випадку, позивачем було надано трудову книжку видану на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 11.08.1986 року, в якій наявні відомості про працю позивача ТОВ «Метінвест-Промсервіс», філії №3 та ПАТ «Камет-сталь».
Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними штампами та печатками підприємств. Жодних зауважень щодо їх змісту, форми, наявності всіх необхідних реквізитів, тощо відповідачами не зазначено.
Щодо періоду роботи позивача у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з 18.09.2018 року по 31.01.2025 року, який позивач просить зарахувати до списку №2, суд встановив та зазначає наступне.
Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Так, з метою забезпечення соціального захисту працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Відповідно пункту 3 Порядку №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 року.
Згідно пункту 10 Порядку №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
Пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм чинного законодавства дає суду підстави стверджувати, що довідки, які підтверджують спеціальний трудовий стаж, надаються виключно, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Касаційного адміністративного суду від 12.02.2019 року у справі №337/1297/17, ухвалі Касаційного адміністративного суду від 14.04.2020 року №560/3197/19, постанові Верховного Суду від 24.06.2021 року № 216/8709/15-а(2-а/216/17).
Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
На підтвердження пільгового стажу в ТОВ «Метінвест-Промсервіс», позивач надав довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №299, №301, №302 від 09.04.2025 року.
Відповідно до довідок від 09.04.2025 року №№ 299, 302 ОСОБА_1 працював повний робочий день ТОВ «Метінвест-Промсервіс» Філії №3 з 18.09.2018 року по 31.01.2025 року слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачено Списком №1, розділами ІІ, ІІІ, підрозділами 2, 6, підстава постанова КМУ №461 від 24.06.2016 року, №479 від 04.07.2017 року, ч.1 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Згідно довідки від 09.04.2025 року за № 301 ОСОБА_1 працював повний робочий день ТОВ «Метінвест-Промсервіс» Філії №3 з 18.09.2018 року по 31.01.2025 року слюсарем-ремонтником, зайнятим ремонтом устаткування в умовах діючого виробництва, що передбачено Списком №2, розділом ІІІ, підрозділом 6, підстава постанова КМУ №461 від 24.06.2016 року, №479 від 04.07.2017 року, ч.2 п. 2 ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до форми ОК - 5 ОСОБА_1 , у 09.2018 01.2025 роках визначений код підстави для обліку спецстажу ЗП3013А1, ЗП3013Б1.
Згідно Довідника кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного соціального внеску органам Пенсійного фонду України, встановлено наступні коди підстав та відповідні їм назви посад та робіт.
ЗПЗ013А1: Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам і на 1 рік 4 місяці - жінкам.
ЗП3013Б1: Працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи жінкам.
Враховуючи дані форми ОК (відомості по спеціальному стажу) ОСОБА_1 , страхувальник зазначав код підстави для обліку спецстажу у спірний період ЗП3013А1, що відноситься до списку №1 та ЗП3013Б1, що відноситься до списку №2.
Отже у трудовій книжці позивача, довідках про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та його персональних відомостях, як застрахованої особи (довідка за формою ОК-5) містяться відповідні записи про підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1, Списком №2, а тому відповідач-2 передчасно не зарахував період роботи з 18.09.2018 року по 31.01.2025 року у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» Філії №3 до пільгового стажу не надавши оцінку інформації трудової книжки позивача та даних індивідуальних відомостей про застраховану особу щодо позивача.
Водночас з протоколу розрахунку стажу форми РС - право встановлено, що до пільгового стажу позивача зараховано лише частину спірного періоду роботи з 18.09.2018 року по 16.10.2021 року до списку №2.
При цьому, відповідачем-2 не було надано оцінку та не зазначено в оскаржуваному рішенні причини неврахування до пільгового стажу всього періоду роботи з 18.09.2018 року по 31.01.2025 року, не надано оцінку даним трудової книжки, довідок та індивідуальних відомостей про застраховану особу про наявність спецстажу позивача.
Оскільки відповідачем не було зазначено в оскаржуваному рішенні жодних причин неврахування повного періоду роботи позивача з 18.09.2018 року до 31.01.2025 року до пільгового стажу, вимога про зарахування цього періоду до пільгового стажу за списком №2 не підлягає задоволенню як передчасна.
Щодо періоду роботи з 01.02.2025 року по 11.05.2025 року, суд зазначає наступне.
Відповідно до запису трудової книжки №33 від 01.02.2025 року, позивач прийнятий до ПАТ «КАМЕТ СТАЛЬ» слюсарем-ремонтником, наказ №702 від 28.01.2025 року.
Згідно запису трудової книжки №34 вбачається, що робоче місце атестоване за Списком №1, наказ №110 від 31.01.2025 року.
З наданої позивачем довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ПАТ «КАМЕТ СТАЛЬ» від 15.05.2025 року №143-457 позивач працював повний робочий день в ПАТ «КАМЕТ СТАЛЬ» в цеху по ремонту металургійного устаткування (дільниця оперативних ремонтів) у період з 01.02.2025 року по 11.05.2025 року за посадою слюсар-ремонтник, що передбачено Списком № 1 розділу ІІ, ІІІ, ІV, підрозділ: 2, 6, 3 постанова - КМУ № 461 від 24.06.2016, №479 від 04.07.2017 року. Додаткові відомості: робочі місця атестовані в наказі по підприємству «Про підтвердження пільг та компенсацій за роботу із шкідливими (особливо шкідливими) та важкими (особливо важкими) умовами праці за результатами атестації робочих місць за умовами праці працівникам цеху ремонту металургійного устаткування дирекції з інжинірингу ПРАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» № 110 від 31.01.2025 року.
Отже, для призначення пенсії позивач надав трудову книжку, що містить записи про пільговий стаж його роботи, а також довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка видана ПАТ «КАМЕТ СТАЛЬ».
При цьому з розрахунку стажу форми РС-право вбачається, що період роботи позивача з 01.02.2025 року по 30.03.2025 року (2 місяці) був зарахований відповідачем-2 до пільгового стажу за Списком №1.
Таким чином, період з 31.03.2025 року по 11.05.2025 року, в якому позивач працював у ПАТ «КАМЕТ СТАЛЬ» є документально підтвердженим та повинен був зарахований відповідачем до пільгового стажу позивача.
Однак, відповідачем в оскаржуваному рішенні не було зазначено жодних причин неврахування повного періоду роботи позивача з 01.02.2025 року по 11.05.2025 року до пільгового стажу, тому вимога про зарахування цього періоду до пільгового стажу за списком №2 не підлягає задоволенню як передчасна.
Також суд зазначає, що виконувана позивачем робота у спірні періоди підпадає під визначені Списки №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Так, пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-Х1І Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України Про пенсійне забезпечення, обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України.
Згідно пункту 6 зазначеної постанови Міністерством соціального забезпечення України видано роз`яснення від 20.01.1992 року № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Кабінет Міністрів України 22.02.1992 року прийняв Постанову № 81 Про заходи щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», у якій є Додаток, який містить Перелік проектів нормативних актів щодо застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», який у свою чергу містить Документи, що затверджуються міністерствами. Серед цих документів є Роз`яснення від 20.01.1992 № 8 Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсії незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України Про пенсійне забезпечення. На даний час Постанова КМУ № 81 від 22.02.1992 є чинною.
Також, 02.10.2018 року Мінсоцполітики України на адресу Пенсійного фонду України надіслало лист, яким підтверджує доцільність застосування Роз`яснення № 8.
Отже, на час трудової діяльності позивача і наразі діє як Роз`яснення № 8, так і Постанова Кабінету Міністрів України № 81 від 22.02.1992 року.
Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статті 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього: кожного повного року роботи гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого проказу за 1 рік роботи 3 місяці; кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.
Тобто, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 року № 8, основною умовою для взаємозаліку пільгового трудового стажу роботи є наявність 10 - річного стажу на підземних роботах.
Суд звертає увагу, що посилання у роз`ясненні на статтю 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід застосовувати і при призначенні пенсії за статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки зміст цих статей є тотожним.
Враховуючи викладене, при розгляді заяви та вирішенні питання наявності підстав для призначення пенсії позивачеві відповідач мав керуватись як Роз`ясненням № 8, так і Постановою Кабінету Міністрів України № 81 від 22.02.1992, чого останнім зроблено не було.
З оскаржуваного рішення відповідача та з наданого відзиву на позовну заяву неможливо встановити яким чином відповідач обраховував пільговий стаж за Списком №1 - 0 років 2 місяці та яким чином за Списком №2 - 3 роки 29 днів.
Враховуючи встановлені судом обставини справи суд приходить до висновку, що відповідачем-2 при прийнятті рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах не було повністю досліджено всі надані позивачем документи на підтвердження його пільгового стажу роботи, у зв`язку з чим не було зараховано до пільгового стажу окремі періоди його роботи, що свідчить про необґрунтованість такого рішення та необхідність його скасування.
Щодо обраного способу захисту порушеного права.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Разом з цим, суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги відсутність в оскаржуваному рішенні розрахунку пільгового стажу у розрізі окремих періодів та даних щодо їх зарахування до різного пільгового стажу, підстав незарахування окремих періодів роботи до пільгового стажу, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2025 року щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
Суд відзначає, що дії зобов`язального характеру про повторний розгляд заяви позивача щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував таке питання за заявою ОСОБА_1 , яким у цьому випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.
Вимоги про зарахування окремих періодів з 18.09.2018 по 31.01.2025 року та з 01.02.2025 по 11.05.2025 до пільгового стажу позивача не підлягають задоволенню як передчасні, оскільки відповідачем не було надано жодну оцінку наданим позивачем документам, необґрунтовано причин незарахування вказаних періодів до пільгового стажу.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Водночас суд зауважує, що на користь позивача підлягає відшкодуванню вся сума судового збору, адже незважаючи на часткове задоволення позовних вимог, суд визнав порушення законних прав позивача внаслідок протиправного рішення суб`єкта владних повноважень, і спір по суті вирішено на користь позивача.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1211,20 грн., що документально підтверджується квитанцією від 06.06.2025 року.
Отже, судовий збір у розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, оскільки саме цим суб`єктом владних повноважень було порушено права та інтереси позивача.
Враховуючи перебування головуючого судді Озерянської С.І. у щорічній відпустці, рішення ухвалено у перший робочий день.
Керуючись статтями 2, 242-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.05.2025 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.І. Озерянська