Справа № 627/587/25
Суддя: Бугаєнко І. В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 627/587/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2025 с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Бугаєнко І.В.,

за участі секретаря В`юнник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в с-щі Краснокутську Харківської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача Кравченко Олександр Миколайович, до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, в якому з урахуванням уточнень просить скасувати постанову лейтенанта УПП в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Веселовського Романа Ярославовича серії ЕНА № 5009263 у справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2025 року, якою було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, штраф у розмірі 340 грн скасувати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 червня 2025 року постановою лейтенанта поліції УПП в Івано-Франківській області інспектора 2 взводу 2 роти 1 батальйону Веселовського Романа Ярославовича серія ЕНА №5009263 у справі про адміністративне правопорушення від 18 червня 2025 року було притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень. Сторона позивача вважає, що дана постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованою, так як під час винесення постанови поліцейський взагалі не розібрався із ситуацією, яка сталася, та належним чином не дослідив всіх обставин справи. Йому здалося, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, але насправді ніяких порушень з боку останнього не було. Представник позивача вважає, що постанова серія ЕНА №5009263 від 18 червня 2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є незаконною та необґрунтованою і підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, у позові зазначено, що 18 червня 2025 року о 15 годині 29 хвилин ОСОБА_1 рухався на автомобілі марки «BMV 530 D д/н НОМЕР_1 » належному йому на праві приватної власності, по трасі Н10 138 км, фактично поза населеним пунктом Лісний Хлібичин Івано-Франківської області зі швидкістю 50 км/год. В цей момент позивача було зупинено лейтенантом поліції УПП в Івано-Франківській області інспектором 2 взводу 2 роти 1 бат. Веселовським Р.Я., та винесно постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до показань радара «TruCam LTI 20/20 TC08397», нібито їхав зі швидкістю 96 км/год., тобто перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год, хоча насправді, він рухався зі швидкістю не більше 50 км/год.

Представник позивача вважає, що постанову відносно ОСОБА_1 складено безпідставно, оскільки, згідно з частиною 1 статті 122 КУпАП водії транспортних засобів притягуються до адміністративної відповідальності, крім іншого, і за перевищенні ними встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину. Позивач же в свою чергу рухався зі швидкістю 50 км/год., ніякого перевищення швидкості більш ніж на двадцять кілометрів на годину з його боку не було, ПДР він не порушував, тобто в діях позивач відсутні ознаки правопорушення.

Представник позивача зазначає, що відповідач порушив вимоги статтей 245,280 КУпАП, не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме: його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Зазначає, що лише після доведення вини відповідними доказами, поліцейський мав право притягати позивача до відповідальності.

Також у позові зазначено, що зі змісту постанови серія ЕНА № 5009263 від 18 червня 2025 року слідує, що начебто позивач, рухаючись в зоні дії дорожнього знаку 5.45 «населений пункт», порушив швидкісний режим, визначений п. 12.4 ПДР України більш ніж на 20 км/год. При цьому, в даній постанові відповідач покладався лише на єдиний доказ, який підтверджує обставини щодо перевищення швидкості руху транспортним засобом під керуванням позивача в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» - це здійснення вимірювання швидкості руху приладом TruCam LTI 20/20 TC08397.

На думку представника позивача, посилання відповідача в постанові на докази, щодо фактичної зони дії дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги є ключовим для вирішення питання щодо порушення швидкісного режиму руху транспортних засобів, визначеного п. 12.4 ПДР України більш ніж на 50 км. За відсутності посилання відповідача в постанові на зазначені докази, щодо зони дії дорожнього знаку «5.45» «населений пункт» в кілометровій відмітці вказаної автодороги, сторона позивача вважає, що зібраними доказами не підтверджуються обставини стосовно руху транспортного засобу під керуванням позивача саме в зоні дії дорожнього знаку «населений пункт» з перевищенням швидкості понад 50 км/год. Відтак, відповідач, не виконав вимоги щодо посилання у постанові про накладення стягнення на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення позивачем.

Представник позивача зазначає, що відповідно до оскаржуваної постанови, на рухомий автомобіль «BMV 530 D», д/н НОМЕР_1 здійснювався замір швидкості. В цей момент було значне дрибіжання приладу TruCam LTI 20/20 TC08397, що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля TruCam з руки (рук). Така вібрація приладу TruCam може дати велику похибку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля під керуванням позивача. Представник позивача зауважує, що відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу TruCam LTI 20/20 TC08397, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача.

Вважають, що працівником поліції ОСОБА_2 було порушено вимоги закону, а саме: статті 40 Закону України «Про Національну поліцію», під час здійснення заміру швидкості автомобіля позивача приладом TruCam LTI 20/20 ТС08397 з руки.

Також контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак «5.70»), позаяк вказане обумовлено частиною 2 статті 40 Закону N?580-VIII, згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

З приписів Правил дорожнього руху вбачається, що знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, спірна постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувалися обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70» лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму, а навіть більше того, автомобіль патрульної поліції знаходився на узбіччі дороги в місцевості, яка не передбачена для патрулювання поліції (автомобіль був захований на стоянці).

Такі обставини свідчать про грубе порушення прав позивача, у тому числі і права на захист, оскільки останній про таке право не був поінформований, і відповідно про порушення процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, а також неповним з`ясуванням всіх обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами.

За наведених обставин, сторона позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням частини 2 статті 77 КАС України та пункту 3 частини 2 статті 2 КАС України, є необґрунтованою та такою, що прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак, вважають, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, оскільки факт порушення позивачем вимог 12.4 ПДР України не підтверджується належними та зібраними у справі доказами, які відповідач мав би дослідити під час прийняття постанови, та відомості про наявність і дослідження яких повинні бути внесені до змісту такої постанови.

Позивач заперечує факт порушення ним Правил дорожнього руху, відповідальність за які передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП, в його діях відсутній склад правопорушення, адже відсутня суб`єктивна сторона вищевказаного адміністративного правопорушення. Винних дій позивач не вчиняв, правил дорожнього руху не порушував.

Вважає, що доказів вини позивача немає, а отже немає й суб`єктивної сторони, а відповідно, і складу правопорушення.

Враховуючи наведене, постанова інспектора за таких обставин підлягає скасуванню, оскільки вона винесена без достатніх доказів.

23.09.2025 від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, зазначаючи наступне.

18.06.2025, близько 15 год. 29 хв., екіпажем УПП в Івано-Франківській області ДПП під час несення служби на автодорозі Н-10 «Стрий - Івано-Франківськ - Чернівці Мамалига», на 138 км село Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано Франківської області за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008397) виявлено порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), а саме: водій транспортного засобу BMW 530D н.з. НОМЕР_1 (далі - ТЗ) рухався зі швидкістю 96 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті більш ніж на 20 км/год, чим порушив пункт 12.4 ПДР.

Поліцейським подано сигнал про зупинку ТЗ на підставі статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію». Після зупинки ТЗ поліцейський, підійшовши до водія, представився, відповідно до частини третьої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», проінформував водія про причину зупинки, виконавши вимогу частини другої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», повідомивши про те, що водій рухався зі швидкістю 96 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 46 км/год., чим порушив пункт 12.4 ПДР.

Після виконання вимог, передбачених статтею 18 та статтею 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський висловив вимогу до водія про пред`явлення документів, передбачених підпунктами (а), (б), (ґ) пункту 2.1 ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач, який виконав законну вимогу поліцейського, пред`явивши вказані вище документи.

Відповідно до статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), інспектор взводу № 2 роти № 2 батальйону УПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенант поліції Веселовський Роман Ярославович, як посадова особа, яка має право розглядати справи про адміністративні правопорушення зазначені у статті 222 КУпАП, оголосив про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП, щодо ОСОБА_1 .

Позивача ознайомлено з правами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбаченими статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог пункту 12.4 ПДР, за яке передбачена відповідальність частиною першою статті 122 КУпАП, поліцейським після розгляду справи винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5009263 від 18.06.2025 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень.

Згідно зі статті 285 КУпАП позивача ознайомлено зі змістом постанови, повідомлено про порядок її оскарження та виконання, вручено копію оскаржуваної постанови, що підтверджується підписом позивача у графі № 9.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam II LTI 20/20 отримав сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 № UA.TR.001 241-18 Rev. 0, виданого державним підприємством «Всеукраїнський державний науково виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» (ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ»), чинного до 26.12.2028.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 № 193.

Можливість використання виробу «TruCAM LTI 20/20», виробництва LaserTechnologyInc, також підтверджується наявністю виданого ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» сертифікату відповідності від 23.12.2020 № UA.TR., який зазначає про проведення досліджень та випробувань вимірювачів швидкості транспортних засобів лазерів LTI 20/20 TruCAM II, із зазначенням у пункті 2 сертифікату заводськими номерами, та що вони відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та застосованим вимогам Технічного регламенту.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32853 від 03.12.2024, виданого ДП «Укрметртестстандарт» Мінекономіки України, чинного до 03.12.2025, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCАМ ІІ LTI 20/20 № ТС 008397 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, діапазон вимірювань швидкості від 2 км/год до 320 км/ год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі 2 км/год.

Враховуючи викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCАМ ІІ LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCАМ ІІ LTI 20/20 з серійним номером ТС 008397 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Представник відповідача зазначає, що на відміну від пристроїв фіксації старих зразків, які не фіксували в режимі фото-відео та фіксували швидкість найближчого предмету який рухається, прилад TruCAM LTI 20/20 вимірює швидкість об`єкта на який наведено лазерний приціл (на відео позначається курсором).

Оскільки лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, на відеозаписі з приладу LTI 20/20 TruCAM № ТС008397 із зафіксованим порушенням ПДР вказані координати, де було вчинено порушення. Якщо ввести вказані координати (висоту і довготу) на карті, вказана точка і буде місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до сервісу Google maps ділянка 138 км автодороги Н-10 пролягає саме через населений пункт Лісний Хлібичин.

Оскільки прилад TruCAM ІІ автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, - не виникає сумніву, що правопорушення було вчинено позивачем саме у населеному пункті.

Твердження позивача, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 повинен бути стаціонарно вмонтованим під час вимірювання швидкості руху ТЗ, спростовується листом ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» від 01.10.2019 за № 22-38/49 з якого вбачається, що лазерний вимірювач TruCAM LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху ТЗ в автоматичному режимі, про що свідчить чисельна судова практика.

Крім того, відповідач звертає увагу, що ПДР в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29 вересня 2021 № 1091 встановлюють, що інформаційно вказівний знак 5.70 «Зміна схеми руху» позначає, що за цим знаком тимчасово або постійно змінено схему руху та (або) встановлено нові дорожні знаки; застосовується протягом не менш як трьох місяців у разі зміни руху на постійній основі, а також протягом необхідного проміжку часу у разі зміни руху на тимчасовій основі та встановлюється не менш як за 100 м до першого тимчасового знаку.

Разом з тим, інформаційно-вказівний знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

У зв`язку з тим, що 18.06.2025 фіксація руху транспортного засобу під керуванням позивача проводилася не в автоматичному режимі, то в такому випадку розміщення інформаційно-вказівного знаку 5.76 не є обов`язковим.

Зазначають, що за приписами пункту 3 Розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026 строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів становить 30 діб.

У зв`язку із тим, що адміністративне правопорушення вчинене позивачем 18.06.2025, а позов надійшов на адресу Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції лише 12.09.2025, відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських за 18.06.2025 відсутні у зв`язку із закінченням термінів зберігання.

З урахуванням викладеного у відзиві, представник відповідача вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відбувся відповідно до вимог чинного законодавства, а винесена постанова серії ЕНА № 5009263 від 18.06.2025 про притягнення останнього до адміністративної відповідальності є обґрунтованою, законною, та такою, що не підлягає скасуванню.

Таким чином пояснення позивача не містять в собі обґрунтування, щодо звільнення його від адміністративної відповідальності, а лише спрямовані на уникнення від відповідальності без належних на те правових підстав.

Позивач та його представник у відкрите судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, в матеріалах справи міститься заява представника позивача адвоката Кравченка О.М. про розгляд справи за відсутності позивача та його представника, що викликано неможливістю прибути в судове засідання через територіальну віддаленість. Просить розглянути справу за відсутності позивача та його представника, позов підтримують в повному обсязі та просять його задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши обставини, повідомлені у позовній заяві, дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2025 о 15:29 інспектором УПП в Івано-Франківській області 2 взводу 2 роти 1 батальйону лейтенантом поліції Веселовським Романом Ярославовичем винесено постанову серії серія ЕНА N? 5009263 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до змісту постанови серії ЕНА N?5009263 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 18.06.2025 15:29:35 у с.Лісний Хлібичин дорога Н-10 на 138 км, водій, керуючи транспортним засобом, рухався в населеному пункті зі швидкістю 96 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті більше ніж на 20 км/год. Швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості приладом TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС008397), чим порушив п.12.4 ПДР, за що передбачено адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України "Про дорожній рух".

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями статті 16 Закону України "Про дорожній рух" визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

На виконання пункту 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9 ПДР).

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Приписами ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Отже, саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч. 1 ст. 122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

За змістом розділу 33 ПДР України дія знака 3.29, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.45, поширюється до цього знака. 5.45 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. 5.46 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

За приписами п. 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частина перша статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті с.Лісний Хлібичин, Коломийського району, Івано-Франківської області, вказано, що позивач рухався в населеному пункті зі швидкістю 96 км/год., чим перевищив допустиму встановлену швидкість руху більше ніж на 20 км/год.

При цьому, у складеній постанові серії ЕНА № 5009263 від 18.06.2025 вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля, а саме: TruCAM LTI 20/20 (серійний номер ТС008397).

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Щодо доданих до матеріалів справи відеофайлу та роздруківки з відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС008397 суд враховує наступне.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України № 580-VIII від 02 липня 2015 року «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За приписами ст. 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Поліція, за приписами ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», задля забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою: 1) запобігання правопорушенню, виявлення або фіксування правопорушення, охорони та захисту публічної безпеки, особистої безпеки осіб і власності від протиправних посягань; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену фототехніку і відеотехніку, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС008397, підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/32853, сертифікатом відповідності типу засобів вимірювальної техніки UA.TR.001 22 054-20, сертифікатом перевірки типу засобів вимірювальної техніки UA.TR.001 241-18 Rev.0, листом першого заступника начальника Департамента патрульної поліції НПУ, листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» («ДП «УКРМТРТЕСТТАНДАРТ») Мінекономрозвитку.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки та сертифікат відповідності.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 до застосування.

Належність доказів слідує з приписів ст. 251 КУпАП.

У матеріалах розглядуваної справи наявні фотокартка _D3200_0618_152946.jmx, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 №ТС000800 від 07.09.2024 та відеозапис з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008397 від 18.06.2025, яким підтверджується перевищення швидкості позивачем.

Суд також наголошує, що вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

З огляду на викладене, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 зареєстрований в державному реєстрі транспортних засобів вимірювальної техніки та дозволений для використання на території України, а прилад TruCam LTI 20/20 з серійним номером ТС008397 пройшов випробування відповідності, сертифікат якого був чинний станом на дату винесення оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення та даний прилад може використовуватися в ручному режимі.

Отже, за технічними характеристиками, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному режимі, а тому його дані можливо розцінювати як доказ у справі.

Таким чином, доводи позивача про те, що вимірювання швидкості руху було здійснено приладом TruCam, який знаходився в руках працівника поліції і переміщався у просторі, а не був встановлений стаціонарно, судом не приймаються, оскільки, як зазначалося в наведених вище нормах, лазерний вимірювач TruCam LTI 20/20 відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam LTI 20/20 також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано твердження відповідно якого тримання відповідачем в руках лазерного TruCam вимірювача LTI 20/20 призвело до неправильного встановлення швидкості руху транспортного засобу позивача.

Щодо покликань позивача на відсутність в оскаржуваній постанові інформації стосовно доказу, яким підтверджуються обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», суд зазначає наступне.

Під час розгляду справи будь-яких порушень стосовно неправильності встановлення чи невідповідності ДСТУ 4100:2014 дорожніх знаків чи дорожньої розмітки на даній ділянці дороги, де було зафіксоване перевищення позивачем обмеження швидкості руху, не встановлено.

Відповідно до п. 5.70 ПДР дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Згідно із пп.«ґ» п.8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Разом з тим, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, ч. 1 ст. 40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.

Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.

Водночас, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.

Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак.

Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

З відстані у 350-450 м поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і включає запис відео, при цьому чути характерний звук низького тону.

Після стабільного утримання позначки на цільовому транспортному засобі, прилад здійснює вимірювання швидкості. Про фіксацію перевищення швидкості руху свідчить характерний звук високого тону і в самому оптичному прицілі та на екрані монітору приладу фіксується числовий показник швидкості.

При фіксації перевищення встановленої швидкості руху прилад здійснює фотографування транспортного засобу порушника, про що свідчить повторний звук високого тону. Після цього поліцейський відпускає спусковий гачок та вживає заходи до зупинки порушника.

Отже, згідно з технічними характеристиками прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Водночас, в розглядуваному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч. 2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.

При цьому, приписи ч. 2 ст. 40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.

Водночас, будь-яких порушень при використанні приладу TruCam інспектором патрульної поліції, на які посилається позивач, допущено не було.

Враховуючи викладене, відеозапис та фотознімок, зроблені за допомогою приладу TruCам є належними та допустимими доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення (перевищення встановленого обмеження швидкості руху) підтверджені належними та допустимими доказами.

До тверджень позивача про те, що він не був поінформований працівниками поліції про право на захист, суд ставиться критично, оскільки воно спростовується наявністю підпису позивача у графі №8 оскаржуваної постанови «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП роз`яснено».

Отже, позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування постанови, яка складена відносно нього за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на викладене, суд вважає, що висновок поліцейського Веселовського Р.Я. про порушення ОСОБА_1 вимог п. 12.4 ПДР та відповідно вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за викладених у постанові обставин є обґрунтованим, підтвердженим належними доказами.

Наведені у позові обставини не спростовують факт порушення ОСОБА_1 п. 12.4 ПДР, неправомірність дій поліцейського, порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення поліцейським.

Відповідно до статті 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи зазначене вище, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 77, 139, 205, 229, 241 - 246, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , представник позивача Кравченко Олександр Миколайович, до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Представник позивача Кравченко Олександр Миколайович, адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: вул. Юності, 23, Микитинці, обл. Івано-Франківська, 76494.

СуддяІ. В. Бугаєнко