Справа № 640/5063/20
Суддя: С.М. Дуляницька
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 жовтня 2025 року м. Рівне №640/5063/20

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді С.М. Дуляницька, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Національної гвардії України МВС України, Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1
визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд,

- визнати бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі Відповідач 1) щодо не нарахування в повному обсязі та невиплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно протиправною та зобов`язати нарахувати в повному обсязі та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане позивачем речове майно.

- визнати бездіяльність Головного управління Національної гвардії України (далі Відповідач 2) щодо ненадання повної інформації до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно закупівельної вартості усього речового майна, що належить позивачу до видачі протиправною та зобов`язати надати Військовій частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо закупівельної вартості усього речового майна, що належить позивачу до видачі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2019 №206 позивача було виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, однак, всупереч Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. №178 (далі - Порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно), під час звільнення відповідач протиправно не провів усіх необхідних розрахунків щодо нарахування в повному обсязі, та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач 1 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив наступне.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2019 №206 позивача було виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення.

18.09.2019 позивач звернувся з рапортом на ім`я командира частини з проханням нарахувати йому грошову компенсацію за неотримане речове майно згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. №178.

У відповідь на рапорт позивача, 10.10.2019 була надана довідка №55 із зазначенням інформації про вартість за одиницю речового майна без урахування деяких найменувань, так як відповідно до п. 5 Порядку №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованою Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонної служби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Адміністрацією Держспецтрансслужби, ГУР Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року. Станом на 10.12.2019 у Відповідача 1 відсутня інформація щодо закупівельних цін на деяке речове майно, яка необхідна для проведення належного нарахування грошової компенсації вартості за неотримане позивачем речове майно. Для вирішення даного питання Відповідач 1 неодноразово звертався до вищого штабу з відповідними запитами, але жодної відповіді на адресу Відповідача 1 не надходило. Зазначає, що Військовою частиною НОМЕР_1 було вжито всіх можливих заходів щодо організації дотримання прав Позивача на отримання належних предметів форменого обмундирування чи реалізації права на отримання грошової компенсації за неотримане речове майно. Відповідач 1 повністю заперечує проти позовних вимог, та просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Відповідач 2 подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до пункту 5 Порядку №178 вартість речового майна розраховується, виходячи із закупівельних цін такого майна, яке закуповувалося військовими частинами Національної гвардії України. Окремі предмети речового майна військовими частинами не закуповувалися, тому Головним управлінням Національної гвардії України закупівельні ціни на них до військових частин для нарахування звільненим військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно не надсилаються. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва Клименчук Н.М. від 13.03.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 640/5063/20. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи.

Законом України №2825-IX від 13.12.2022, що набрав чинності 15.12.2022, ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва.

Згідно з розділом II Прикінцеві та перехідні положення цього Закону, адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України.

На виконання вказаного положення Державна судова адміністрація України наказом №399 від 16.09.2024 затвердила Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва.

Відповідно до цього Порядку, 08.11.2024 здійснено пакетний автоматизований розподіл судових справ, за яким Рівненському окружному адміністративному суду, з урахуванням навантаження та за принципом випадковості, визначено до передачі 460 справ.

Наказом в.о.керівника апарату Київського окружного адміністративного суду №45-0д/ка від 31.12.2024, затверджено графік передачі справ, відповідно до якого справи передані Рівненському окружному адміністративному суду 14.02.2025.

На виконання рішення зборів суддів Рівненського окружного адміністративного суду (протокол №3 від 21.11.2024 та №4 від 13.12.2024), комісією прийнято справи, а Відділом документального забезпечення проведено їх реєстрацію та автоматизований розподіл.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 березня 2025 року для розгляду справи №640/5063/20 визначено суддю С.М. Дуляницька.

Ухвалою суду від 10.03.2025 справу прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 17.10.2025 повернуто без розгляду заяву відповідача про залишення позову без розгляду та закриття провадження.

Згідно з вимогами ч. 4ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу у внутрішніх військах МВС України та Військовій частині НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 24.09.2014 по 11.10.2019 року.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2019 №206 (по стройовій частині) позивача було виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

18.09.2019 року, позивач звернувся з рапортом на ім`я командира частини з проханням нарахувати йому грошову компенсацію за неотримане речове майно згідно постанови Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. №178.

10.10.2019 року у відповідь на рапорт позивачу була надана довідка №55, в якій не була зазначена інформація про вартість за одиницю наступного майна: плащ демісезонний, брюки, рукавички трикотажні, шкарпетки літні, шкарпетки зимові, штани костюма літнього польового, сорочка поло, рукавички зимові, шарф-труба літній, шарф-труба зимовий, труси, черевики з в/б зимові, капці казамерні, бахіли утеплені, беруші спеціальні індивідуальні та відповідно сума компенсації за усе речове майно, що належить до видачі, була зазначена без урахування вказаних найменувань речового майна.

20.11.2019 року позивач знову звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з проханням надати нову довідку про вартість речового майна, що належить до видачі із зазначенням вартості за одиницю речового майна та відповідно всього майна, на яке мав право під час проходження служби у Національній гвардії України.

У відповідь на звернення, командування Військової частини НОМЕР_1 повідомило, що у відповідності до вимог Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира військової частини у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі.

Відповідно до п.5 Порядку №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонної служби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Адміністрацією Держспецтрансслужби, ГУР Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року.

У відповідь на звернення позивача командуванням Військової частини НОМЕР_1 було зазначено, що станом на 10.12.2019 у військової частини відсутня інформація щодо закупівельних цін на деяке речове майно, яка необхідна для проведення належного нарахування грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Командування військової частини неодноразово зверталося до вищого штабу з відповідними запитами, але жодної відповіді на адресу Військової частини НОМЕР_1 не надходило.

Абзацом третім пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента 10.12.2008 (зі змінами) передбачено, що особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх і необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Разом з тим, станом на день виключення позивача зі списків особового складу військової частини (11.10.2019), позивачу не була нарахована в повному обсязі та не виплачена грошова компенсація вартості за неотримане речове майно, зокрема за те майно, вартість якого не відома. Таким чином на час видання наказу про виключення позивача зі списків особового складу частини та всіх видів грошового забезпечення від 11.10.2019 № 206 (по стройовій частині), відповідач протиправно не провів з позивачем усіх необхідних розрахунків щодо нарахування в повному обсязі, та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Не погоджуючись з бездіяльністю відповідачів, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням, наведеним у частині 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 1 статті 9 цього Закону встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частини 1 статті 9-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин), речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, у тому числі для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, Головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, Головою Служби зовнішньої розвідки України, Головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2016 №178 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

За приписами пункту 2 Порядку №178, виплата грошової компенсації здійснюється особам офіцерського, старшинського, сержантського і рядового складу.

Дія цього Порядку не поширюється на військовослужбовців строкової військової служби, курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети, кафедри, відділення військової підготовки.

Пункт 3 Порядку №178 (в редакції на дату виникнення спірних правовідносин) визначає, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна відповідно до норм забезпечення у разі: звільнення з військової служби; загибелі (смерті) військовослужбовця.

Пунктами 5 Порядку №178 закріплено, що грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) на підставі наказу командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації (далі - військова частина), а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), у якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації. Довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованої Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонслужби, Адміністрацією Держспецтрансслужби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Головним управлінням розвідки Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року, та оформляється згідно з додатком.

Згідно з п.15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (далі - Інструкція №475; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно (далі - грошова компенсація) в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178 "Про затвердження Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно".

Військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку з правом носіння військової форми одягу, за їх бажанням можуть отримати речове майно, яке не було отримане під час проходження служби.

Закупівельна вартість речового майна, що використовується для нарахування грошової компенсації, доводиться ВРЗ до військових частин на початку року.

У відповідності до абзаців 1 та 3 пункту 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008, (дія якого відповідно до ч.3 Указу поширюється і на військовослужбовців Національної гвардії України) після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Таким чином, у разі звільнення військовослужбовця з військової служби у нього виникає право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, яке реалізується шляхом подання військовослужбовцем відповідної заяви (рапорту) за місцем військової служби. Застосовування в пункті 3 Порядку виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно словосполучення "у разі звільнення з військової служби", а не, наприклад, "при звільненні з військової служби", дозволяє дійти висновку, що право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно не залежить від факту закінчення проходження військової служби (виключення військовослужбовця зі списків особового складу).

Отже, військовослужбовці після звільнення їх з військової служби зберігають право на грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно.

На користь вказаного висновку свідчить те, що в пункті 4 Порядку №178 виплати військовослужбовцям грошової компенсації вартості за неотримане речове майно передбачено застосування різних форм звернення про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, а саме рапорту, як особливої, передбаченої спеціальним законодавством форми доповіді військовослужбовця при його зверненні до вищого начальника в різних випадках службової діяльності, так і заяви, як звернення громадянина із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством його прав та інтересів.

Вказаний висновок щодо застосування норм права узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 03.10.2018 у справі № 803/756/17, від 23.08.2019 у справі №2040/7697/18, які в силу ч.5 ст.242 КАС України є обов`язковими для врахування при розгляді даної справи.

Судом встановлено, що Відповідачем 1, на звернення позивача була надана довідка №55 про вартість неотриманого речового майна, що належить до видачі на суму 29771,08 грн., однак, на деякі позиції речового майна відсутня інформація щодо закупівельних цін, яка необхідна для проведення належного нарахування грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Відповідно до платіжного доручення №614 від 22.03.2021, наданого Відповідачем 1 до матеріалів справи, позивач отримав компенсацію вартості речового майна в розмірі 29324,51 грн.

Поряд з цим, дослідивши довідку №55 від 10.10.2019 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_1 , що слугувала підставою для виплати позивачу компенсації вартості неотриманого речового майна в сумі 29 771,08 грн., судом встановлено, що дійсно, на деяке речове майно, а саме: плащ демісезонний, брюки, рукавички трикотажні, шкарпетки літні, шкарпетки зимові, штани костюма літнього польового, сорочка поло, рукавички зимові, шарф-труба літній, шарф-труба зимовий, труси, черевики з в/б зимові, капці казамерні, бахіли утеплені, беруші спеціальні індивідуальні, відсутня інформація щодо закупівельних цін даного речового майна, відповідно розрахунок проведений без урахування вказаного речового майна.

Відповідно до п. 5 Порядку №178, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі, видається речовою службою військової частини виходячи із закупівельної вартості такого майна, розрахованою Міноборони, МВС, Головним управлінням Національної гвардії, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Держприкордонної служби, Адміністрацією Держспецзв`язку, Адміністрацією Держспецтрансслужби, ГУР Міноборони та Управлінням державної охорони станом на 1 січня поточного року.

Відповідно до листа Військової частини НОМЕР_1 від 12.12.2019 №1/30/9/3-1760 «Про надання інформації» у військової частини відсутня інформація щодо закупівельних цін на деяке речове майно, яка необхідна для проведення належного нарахування грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Для вирішення даного питання командування військової частини неодноразово зверталось до вищого штабу з відповідними запитами, але жодної відповіді не надходило. Кошти на виплату компенсації за неотримане речове майно, військова частина отримує від Головного управління Національної гвардії України.

Відповідач 1 немає власних коштів на виплату компенсації за неотримане речове майно та не уповноважений визначати закупівельні ціни на предмети речового майна.

Відтак, суд вважає що позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування в повному обсязі та невиплаті грошової компенсації вартості за неотримане речове майно та зобов`язання нарахувати в повному обсязі та виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане позивачем речове майно задоволенню не підлягають, оскільки Військова частина НОМЕР_1 провела з позивачем розрахунки згідно наданої інформації про вартість речового майна, що належить до виплати позивачу. Вказані вимоги заявлені передчасно.

Водночас, підставою того, що позивачу компенсація за неотримане речове майно виплачена була не повністю, стала бездіяльність Головного управління Національної гвартії України щодо ненадання повної інформації до відповідача 1 стосовно закупівельної вартості усього речового майна, що належить позивачу до видачі.

Найбільш ефективним способом захисту порушених прав позивача в даному випадку є визнання протиправною бездіяльності Головного управління Національної гвардії України щодо ненадання повної інформації до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно закупівельної вартості усього речового майна, що належить позивачу до видачі та зобов`язання Головного управління Національної гвардії України надати Військовій частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо закупівельної вартості усього речового майна, що належить позивачу до видачі.

Саме такий спосіб захисту порушеного права позивача є належним та ефективним та відповідає правовідносинам, що виникли наразі між сторонами, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору за даним позовом, розподіл судових витрат на підставі ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної гвардії України щодо не надання повної інформації до Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 стосовно закупівельної вартості усього речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної гвардії України надати Військовій частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію щодо закупівельної вартості усього речового майна, що належить до видачі ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 17 жовтня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач - Головне управління Національної гвардії України МВС України (вул. Святослава Хороброго, буд. 9А,м. Київ,03151, ЄДРПОУ/РНОКПП 08803498) Відповідач - Військова частина, НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Суддя С.М. Дуляницька