Справа № 367/9672/25
Суддя: Одарюк М. П.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 367/9672/25
Провадження №2-а/367/169/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Ірпінь

Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Одарюка М.П.

за участю секретаря судового засідання Бобриш М.С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 367/9672/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

В серпні 2025 року позивач звернулась до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в кому просить суд скасувати постанову № 25/АДМ, винесену 14 серпня 2025 року Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , по справі про адміністративне правопорушення (про накладення адміністративного стягнення) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 34 000,00 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування позову вказує вона є відповідальною особою за ведення військового обліку ТОВ « МАУДАУ», з 01.04.2024 року, згідно з наказом Директора товариства « 04-ОД від 1.04.2024.12 серпня 2025 року, згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 020-256 від 31.03.2025 року, в товаристві здійснювалася перевірка стану військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30 грудня 2022 року № 1487. За результатами перевірки позивачу було вручено протокол № 25/АДМ від 12 серпня 2025 року про адміністративне правопорушення, складений офіцером відділення обліку офіцерів запасу відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно - оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 капітаном ОСОБА_3 . Акт перевірки стану військового обліку в товаристві складено не було, копія акту позивачу чи товариству не вручалась. На підставі протоколу, 14 серпня 2025 року було прийнято оскаржувану постанову. Позивачка вважає притягнення її до адміністративної відповідальності необґрунтованим, факт вчинення адміністративного правопорушення недоведеним, а зазначену постанову незаконною, винесеною з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, а отже постанова підлягає скасуванню з наступних підстав. Протокол у справі про адміністративне правопорушення № 25/АДМ від 12 серпня 2025 року складений особою, не уповноваженою на складення відповідних протоколів, та є протиправним. Протокол не містить детального опису суті правопорушення та переліку нормативних актів, які на думку ТЦК та СП, вона порушила. Формальний опис та посилання на абзац 10 пункт 34 та пункт 46 невизначеного Порядку (без зазначення назви, реквізитів та органу, що затвердив Порядок) не може вважатися виконанням вимог ст. 256 КУпАП, протоколом не визначено нормативного акту, який передбачає відповідальність за вчинене, на думку ТЦК та СП, позивачем правопорушення (протокол не містить навіть посилання на відповідну статтю КУпАП, в даному випадку на ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, до протоколу не додано жодних документів , на підставі яких можливо б було зробити висновок про наявність або відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, до протоколу додано лише копію паспорту та РНОКПП позивача, копію наказу про призначення відповідальною особою за організацію та ведення військового обліку, так опію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ТОВ « МАУДАУ», а зазначені документи не можуть розцінюватися як докази, що відображають об`єктивну та суб`єктивну сторону правопорушення. Також розгляд справи про адміністративне правопорушення, протокол за якою був складений 12 серпня 2025 року, був призначений на 14 серпня 2025 року, без дотримання визначеного ст. 277-2 КУпАП строку в три доби. Оскаржувана постанова лише повністю дублює форма лий опис суті правопорушення, наведений в протоколі та навіть не містить позиції уповноваженої особи щодо пояснень позивача, поданих останнім під час розгляду справи. Натомість, зі змісту оскаржуваної постанови не вбачається за можливе встановити, у чому позивач обвинувачується (які конкретні дії/бездіяльність ставляться йому у вину) та якими доказами підтверджуються протиправні дії позивача, оскільки саме по собі перелічення статей законів, підзаконних актів без конкретизації обставин щодо дій або бездіяльності особи, наслідків, які спричинені такими діями (бездіяльністю) та причинного зв`язку між діяннями та наслідками, не утворює склад адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Товариство зобов`язано проводити звіряння списків персонального військового обліку з відповідними списками ТЦК та СП раз на рік згідно строків, що повинні бути визначені в графіках звіряння, затверджених розпорядженням голови відповідної районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, міського голови. Товариством виконувались вимоги Порядку щодо проведення звіряння даних списків із ТЦК та СП у випадку надходження розпоряджень голів відповідних адміністрацій/рад та включення Товариства до графіку звіряння. Так, зокрема, товариством та розпорядженням ІНФОРМАЦІЯ_2 № 11/122651/1 від 26.09.2024 було надано списки персонального військового обліку працівників товариства, які перебувають на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 вих. № 25 від 15.10.2024. У 2025 році товариство,відповідно до Розпорядження Святошинської районної у місті Києві державної адміністрації від 30.12.2024 року № 1238, внесено до графіку звіряння ІНФОРМАЦІЯ_2 , звіряння призначено на вересень та грудень 2025 року, а отже, строк звіряння станом на дату проведення перевірки та складання постанови не настав. Інших розпоряджень, якими були затверджені графіки звіряння даних списків персонального військового обліку, Товариство не отримувало. Також, товариство не було включено до графіків звіряння жодного ТЦК та СП протягом 2024 року, тому звіряння у 2024 році проводились тільки за даними ІНФОРМАЦІЯ_2 . Доказів протилежного ані під час складання протоколу, ані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови, відповідачем надано не було і в матеріалах справи про адміністративне правопорушення не міститься. Отже, товариством виконані вимоги пунктів 34 та 46 Порядку, а в діях позивача відсутні порушення, вказаних норм. Позивач є відповідальною особою щодо ведення військового обліку в ТОВ «МАУДАУ» з 01.04.2024 року. В п.3 постанови зазначено, що на підприємстві працюють військовозобов`язанні, які не перебувають на військовому обліку ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звертають увагу суд, що в Товаристві відсутній співробітник (військовозобов`язаний) ОСОБА_6 , натомість працює ОСОБА_7 , прийнятий за основним місцем роботи до ТОВ «МАУДАУ» згідно наказу від 11.01.2024 року. ОСОБА_5 був прийнятий за основним місцем роботи до ТОВ «МАУДАУ» згідно наказу від 26.04.2023 року. При цьому при прийманні на роботу ОСОБА_5 було надано до Товариства довідку від 24.09.2021 року про те, що останній перебуває на військовому обліку в Краснолуцькому МВК Луганської області, з викладенням в довідці даних щодо групи, категорії обліку, військового звання, ступеню готовності та номеру ВОС, присвоєного ОСОБА_5 . Відповідно до даних наведених в довідці, військовий квиток не видавався в зв`язку з відсутністю бланків. Крім того, працівник ОСОБА_5 був прийнятий на роботу до 01.04.2024 року тобто до дати, з якої позивач була призначена відповідальною особою щодо ведення військового обліку в ТОВ «МАУДАУ», та відповідно вона не може бути притягнення до відповідальності за приймання на роботу вказаного працівника. Більш того, навіть якщо припустити наявність певного порушення Порядку при прийнятті Товариством на роботу ОСОБА_5 та стягнення за вчинення адміністративного правопорушення в особливий період, передбачених статтею 210-1 КУПАП може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. З огляду на те, що ОСОБА_5 був прийнятий на роботу 26.04.2023 року, строк притягнення до відповідальності посадових осіб товариства минув. Таким чином, інкримінування позивачу вказаних вище порушень є незаконним та необґрунтованим.

У відзиві на позовну заяву наданому представником відповідача (а.с.46-53), останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача у повному обсязі. В обґрунтування вказує, що Розпорядженням Київської міської військової адміністрації від 31.01.2025 № 23 Про деякі питання проведення перевірки стану військового о ліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організація, що розташовані на території міста Києва, у 2025 році, а саме пунктом 3 утворено комісію з перевірки стану військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організація, що розташовані на території міста Києва, у 2025 році та затверджено її склад. Комісією було проведено перевірки ТОВ «МАУДАУ». За результатами перевірки було виявлено ряд порушень щодо ведення військового обліку, а саме: ОСОБА_1 , будучи відповідальною особою за організацію ведення військового обліку в ТОВ «МАУДАУ», протягом 2024, 2025 років не забезпечили належне ведення військового обліку, а саме: в порушення вимог абз.10 п.34 та п. 46 Порядку звіряння списків персонального обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з військовообліковими даними територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки протягом 2024 року не здійснювалось; повідомлення про призначення, звільнення (увільнення) керівника підприємства (додаток 1 до Порядку) на адресу територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надсилалось; на підприємстві працюють військовозобов`язані, які не перебувають на військовому обліку ( ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ). Тим самим порушено вимоги пункту 5 статті 34,пункту 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 3 частини 2 статті 16 Закону України «Про оборону України», пункт 8 абзаці 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 1487. Наказом Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2025 №16/ОД уповноважено на складання протоколів про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210,210-1,211 КУпАП певних посадових осіб ( військовослужбовців) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 05.05.2025 № 85/ОД внесено зміни до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.01.2025 №16/ОД, а саме пункт 1 доповнили абзацом, зокрема, додано до переліку капітана ОСОБА_3 , офіцера відділення обліку офіцерів запасу відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже останній є уповноваженою особою щодо складання протоколів про адміністративне правопорушення передбачені статтями 210, 210-1,211 КУпАП. В протоколі про адміністративне правопорушення від 12 серпня 2025 року було зазначено, що розгляд справи призначено на 17 год. 00 хв. 14 серпня 2025 року. В поясненнях та зауваженнях щодо змісту протоколу ОСОБА_1 не заперечувалась дата розгляду справи. Фактично особа була повідомлена завчасно. Окрім того, у випадку неможливості прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 для розгляду справи або необхідності більшого часу для підготовку до розгляду справи, позивач мала право звернутися до ІНФОРМАЦІЯ_4 із заявою про перенесення розгляду справи на іншу дату, проте позивач не направляла жодних заяв, а тому позивач була повідомлена завчасно. У постанові чітко зазначений нормативно правовий акт, який передбачає відповідальність за інкриміноване адміністративне правопорушення, а саме частина 3 статті 210-1 КУпАП (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період). Вимоги пункту 34 та пункту 45 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487 ТОВ « МАУДАУ» виконано не було. Позивач зазначила, що працівник ОСОБА_5 був прийнятий на роботу до призначення позивача на посаду відповідальної особи за ведення військового обліку на підприємстві. Проте, позивач мала обов`язок періодично звіряти списки персонального військового обліку із записами у їх військово облікових документах. Окрім того, позивач мала обов`язок звіряти списки з обліковими документами ТЦК та СП, в яких особа перебуває на обліку. Громадянин ОСОБА_5 надав документ виданий « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». Дана довідка не є належним військово обліковим документом про що позивач, як особа відповідальна за ведення військового обліку на підприємстві мала б знати. Позивач зазначила, що працівник ОСОБА_7 був прийнятий на роботу до призначення позивача на посаду відповідальної особи за ведення військового обліку на підприємстві, проте, позивачем не було додано жодного підтверджуючого документа, що даний працівник підприємства перебуває на військовому обліку. Отже, можна дійти висновку, що військово облікові документи ОСОБА_7 відсутні. Акт перевірки стану військового обліку громадян України в ТОВ «МАУДАУ» було складено робочою групою комісії Київської міської військової адміністрації, де описано результати перевірки. Відповідно до п. 85 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 30.12.2022 № 1487 голови комісій (заступники голови комісій), що проводять перевірку, на початку її проведення доводять до відома керівників державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій плани роботи, а після завершення оголошують результати перевірки, які вносять до журналів обліку результатів перевірки. Головою комісії є заступник голови Київської міської державної адміністрації.

Представник відповідача просив розглядати справу без його участі.

У відповіді на відзив представник позивача ( а.с.75-83) просив суд відхилити доводи зазначені у відзиві ІНФОРМАЦІЯ_1 на позовну заяву та задовольнити позовні вимоги позивач у повному обсязі, оскільки відповідачем у відзиві не надано жодних аргументів, які б спростовували позицію позивача.

Представник позивача надав суду письмову заяву, в якій просив суд розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд зазначає таке.

В судовому засіданні встановлено, що на ОСОБА_1 , начальника відділу кадрів департаменту управління персоналом ТОВ «МАУДАУ» наказом № 04-ДО від 01 квітня 2024 року покладено обов`язки щодо ведення військового обліку військовозобов`язаних та призовників в ТОВ «МАУДАУ» (а.с.14).

Рішенням учасника № 09/2024 ТОВ «МАУДАУ» від 25 жовтня 2024 року звільнено з посади директора товариства ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 28 жовтня 2024 року, за угодою сторін та призначено на посаду директора товариства ОСОБА_9 (РНОКПП НОМЕР_2 ) з 29 жовтня 2024 року (а.с.16).

Повідомлення про призначення , звільнення (увільнення) керівника було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_6 29.10.2024 року за вих. № 301/39 (а.с.17-18).

Згідно Графіку звіряння даних списків персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_6 на 2025 рік, затвердженого Розпорядженням Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації 30 грудня 2024 року за № 1238 звіряння даних ТОВ «МАУДАУ» заплановано на вересень, листопад 2025 року (п.91) (а.с.20-24).

26 вересня 2024 року за вих. №11/12265/1 ІНФОРМАЦІЯ_7 на адресу ТОВ «МАУДАУ» направлено розпорядження де останнє зобов`язано в п`ятиденний термін з дня отримання даного розпорядження забезпечити надання ІНФОРМАЦІЯ_7 списки персонального військового обліку працівників товариства, оформлені відповідно до вимог п.36 та додатку 5 Порядку, а також списки осіб, виключених з військового обліку із зазначенням підстав виключення (а.с.25-26).

15 жовтня 2024 року ТОВ «МАУДАУ» за вих. № 285/ВО на адресу ІНФОРМАЦІЯ_6 надіслано списки персонального військового обліку працівників товариства, які перебувають на обліку ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.27-28).

ОСОБА_5 26 квітня 2023 року був прийняти до ТОВ «МАУДАУ» на посаду комірника відділу логістики департаменту з операційної діяльності з 26 квітня 2023 року за основним місце роботи, що підтверджується копією наказу № 122-к від 26 квітня 2023 року (а.с.30).

Згідно довідки від 24 вересня 2001 року Краснолучського ГВК Луганськой области, ОСОБА_5 , 1980 г.р., действительно состоит на воинском учете в ІНФОРМАЦІЯ_5 (російською мовою) ( а.с.31).

12 серпня 2025 року офіцером відділення обліку офіцерів запасу відділу військового обліку та бронювання сектору мобілізаційно оборонної роботи ІНФОРМАЦІЯ_1 , капітаном ОСОБА_3 складено протокол № 25/АДМ про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , яка є відповідальною особою щодо ведення військового обліку в ТОВ «МАУДАУ» протягом 2024,2025 років не забезпечила належне ведення військового обліку, а саме: в порушення абзаці 10 пункту 34 та пункту 46 Порядку звіряння списків персонального обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів з військово обліковими даними територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки протягом 2024 року не здійснювалось; повідомлення про призначення, звільнення (увільнення) керівника підприємства (додаток 1 до Порядку) на адресу територіального центру комплектування та соціальної підтримки не надсилалось; на підприємстві працюють військовозобов`язані, які не перебувають на військовому обліку ( ОСОБА_6 , ОСОБА_5 ). В протоколі зазначено що справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися о 17 год. 00 хв. 14 серпня 2025 року. Підпису про отримання другого примірнику протоколу ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення №25/АДМ від 12 серпня 2025 року не містить ( а.с.13).

Постановою № 25/АДМ від 14 серпня 2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності правопорушення, яке передбачено частиною 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме: за неналежне виконання обов`язків з організації ведення військового обліку в Установі. На накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 34 000,00 грн (а.с.9-10).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 235 КУпАП визначено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210-1 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09 травня 2024 №3696-IX, який набув чинності 19 травня 2024, стаття 210-1 КУпАП викладені в такій редакції: «Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

- тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню,

- тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період

- тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року.

За приписами ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізацію і мобілізаційну підготовку» підприємства, установи і організації, щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, зобов`язані вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідних органам державної влади, іншим держаним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку.

Згідно абз. 3 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про оборону України» посадові особи підприємств, установ та організацій усіх форм власності забезпечують ведення персонального військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сприяють їх підготовці до військової служби, призову на строкову військову службу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, створенню працівникам належних умов для виконання ними військового обов`язку згідно із законодавством, забезпечують здійснення заходів з їх військово-патріотичного виховання.

У відповідності до ч. 5 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» персональний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей щодо таких осіб за місцем їх роботи або навчання та покладається на керівників центральних та місцевих органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій і закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, серед іншого: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно з ч. 1 ст. 42 вказаного Закону керівники, інші посадові особи органів виконавчої влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також підприємств, установ, організацій та закладів освіти незалежно від підпорядкування і форми власності та громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, допризовної підготовки, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, призову на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном встановлює Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі - Порядок № 1487).

Пунктом 8 Порядку № 1487 передбачено, що організація військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладається на відповідних керівників. Обов`язки з ведення військового обліку в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях покладаються на працівників служби персоналу, служби управління персоналом. У разі відсутності штатної одиниці служби персоналу - обов`язки з ведення військового обліку покладаються на особу, яка веде облік працівників в державному органі, органі місцевого самоврядування, на підприємстві, в установі, організації. Працівники з питань мобілізаційної роботи або мобілізаційних підрозділів (за наявності) безпосередньо організовують роботу з бронювання військовозобов`язаних та контролю за станом ведення військового обліку.

Відповідно до пункту 87 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 № 1487, посадові особи державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема за неподання до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки списків громадян, які підлягають приписці до призовних дільниць, за прийняття на роботу призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які не перебувають на військовому обліку, незабезпечення оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу, перешкоду їх своєчасній явці на збірні пункти, призовні дільниці, несвоєчасне подання документів, необхідних для ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та неподання відомостей про таких осіб несуть відповідальність згідно із законом.

Як встановлено судом, позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності як особу на яку покладено обов`язки з ведення військового обліку військовозобов`язаних, резервістів та заброньованих осіб, а саме за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, яке вчинено в особливий період.

Так, посадовою особою юридичної особи приватного права, є особа, що виконує організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські функції в юридичній особі приватного права незалежно від організаційно-правової форми, а також здійснює вказані функції за спеціальними повноваженнями.

Організаційно-розпорядчі функції службових осіб приватного права - це функції (обов`язки) по здійсненню керівництва трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників в юридичній особі приватного права незалежно від організаційно-правової форми. Такі функції, як правило, виконують керівники юридичних осіб приватного права, а також їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами тощо), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Адміністративно-господарські функції службових осіб приватного права - це функції (обов`язки) по управлінню або розпорядженню майном юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми (встановлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі функції (обов`язки), як правило, виконують начальники планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючі складами, магазинами, майстернями, ательє, а також їх заступники, керівники відділів.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позивачка, як начальник відділу кадрів департаменту управління персоналом ТОВ «МАУДАУ», на яку покладено обов`язки ведення військового обліку, є суб`єктом правопорушення у розумінні статті 201-1 ч.3 КУпАП, оскільки відповідає за організацію військового обліку на підприємстві.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведеного, суд приходить до висновку, що в діях позивачки наявний склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а саме порушення пункту 5 статті 34, пункту 5 статті 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», абзац 3, частини 2 статті 16 Закону України «Про оборону України», пункту 8, абзацу 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачає, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Разом із тим, відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України було доведено правомірність своїх рішень, оскільки в судовому засіданні було встановлено, що було вчинено порушення позивачем законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини зауважив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За викладених обставин, враховуючи, що відповідачем винесено постанову з дотримання вимог закону, а тому в задоволенні даного позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 2, 12, 25, 72, 77, 262, 286 КАС України, ст.ст. 7, 201-1, 245, 251, 252, 254, 256, 258, 276, 283, 284 КУПАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя М.П. Одарюк