Справа № 739/2070/25
Суддя: Чепурко В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 739/2070/25
Провадження № 2-а/739/76/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород - Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

представника позивача Костюченка В.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_1 (далі позивач), діючи через свого представника Костюченка В.К., звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання протиправною і скасування постанови №358 від 17 червня 2025 року, якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., та закриття провадження у справі.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що його притягнуто до відповідальності за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, оскільки згідно оскаржуваної постанови він не прибув до відповідача 30 травня 2025 року по повістці №3529433, однак повістки він не отримував, що свідчить про відсутність в нього вини та відповідно суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП.

Представником відповідача було подано заяву про те, що 17 червня 2025 року постановою №358 справу відносно позивача про вчинення правопорушення було закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, при цьому оскаржувану постанову винесено помилково, а також її помилково було направлено до виконавчої служби для виконання. 29 вересня 2025 року у рамках виконавчого провадження №79099695 арешт з коштів позивача знято. Відповідно представник відповідача просить закриття провадження у даній адміністративній справі.

Представником позивача подано відповідь на відзив в якій вказується, що незважаючи на наявність постанови №358, якою провадження відносно позивача у справі про вчинення правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, закрито, оскаржувана постанова за тим самим фактом і під тим самим номером залишається не скасованою. При цьому законодавством не передбачено можливості скасування постанови про накладення адміністративного стягнення особою, яка її винесла і зробити це може лиже вища за рангом посадова особа, або вищий орган. При цьому не виключається можливість звернення оскаржуваної постанови до виконання в майбутньому, у зв`язку з чим представник позивача висловлюється проти закриття провадження у справі та просить позов задовольнити повністю.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю з підстав, вказаних у позові.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим судом ухвалено здійснити розгляд справи без участі вказаного представника.

Заяви та клопотання учасників справи

Представником відповідача 30 вересня 2025 року було подано відзив на позов.

Представником позивача 07 жовтня 2025 року було подано відповідь на відзив.

Учасники справи інших заяв та клопотань до суду не подали.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Як встановлено, 17 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення №358, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп. (а.с. 4).

Згідно даної постанови позивач на підставі електронного звернення ІНФОРМАЦІЯ_3 №Е2335662 від 05 червня 2025 року був переданий до органів Національної поліції щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення, як такого, що не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 по повістці №3529433 від 30 травня 2025 року, яку позивач відмовився отримувати, що підтверджується актом відмови від отримання повістки від 28 травня 2025 року. Також в постанові вказується, що позивач порушив абзаци 1,3,6 частини десятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», частин першої та другої статті 17 Закону України «Про оборону України», абзацу 1-2 частини першої, абзаців 1, 8, 15 частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та підпункту 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених Постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року (а.с. 4).

На підставі вказаної постанови було відкрито виконавче провадження №79099695 про стягнення з позивача на користь ІНФОРМАЦІЯ_3 штрафу в подвійному розмірі, а саме у розмірі 34 000 грн. 00 коп. (а.с. 14).

При цьому 17 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 також було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №358, якою закрито справу про адміністративне правопорушення відносно позивача за частиною третьою статті 210-1 КУпАП на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП. Дана постанова мотивована тим відсутністю відеозапису до акту відмови позивача від отримання повістки, наявністю у позивача 3 групи інвалідності та відповідно відсутністю у позивача підстав для ухилення від призову на військову службу, у зв`язку з чим зроблено висновок про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях позивача (а.с. 13).

На підставі заяви стягувача ІНФОРМАЦІЯ_3 від 22 вересня 2025 року державним виконавцем Новгород-Сіверського ДВС було знято арешт з коштів позивача в рамках виконавчого провадження №79099695 (а.с. 14).

Надаючи оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

За своїм змістом склад будь-якого правопорушення, передбаченого положеннями КУпАП, зокрема й правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною третьою статті 210-1 КУпАП, характеризується сукупністю об`єктивних та суб`єктивних ознак, якими є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона.

Об`єктом вказаного вище правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП є суспільні відносини у сфері оборону, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона даного правопорушення може виражатися у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зокрема й в частині порушення правил військового обліку, вчиненого в умовах особливого періоду.

Суб`єкт даного правопорушення є спеціальним, оскільки відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП може нести лише особа, на яку законодавством покладено обов`язок дотримання законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З суб`єктивної сторони вказане правопорушення характеризується таким обов`язковим елементом як вина у формі умислу чи необережності.

Статтею 10 КУпАП передбачено, що аміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно статті 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

У ході судового розгляду встановлено, що за результатами розгляду справи про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, було винесено саме постанову №358 про закриття справи про адміністративне правопорушення відносно позивача на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, на що вказує представник відповідача у своїй заяві.

Водночас, оскаржувана постанова №358, якою позивача притягнуто за тим самим фактом до відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП була винесена помилково і в подальшому помилково звернута до виконання.

Таким чином, за одним і тим самим фактом начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено дві протилежні за своїм змістом постанови, які містять два взаємовиключні висновки. Зокрема постанова про закриття відносно позивача справи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, а також оскаржувана постанова про накладення на позивача стягнення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП у виді штрафу.

За змістом пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення, винесена органом (посадовою особою) може бути оскаржена та відповідно скасована вищестоящим органом (вищестоящою посадовою особою) або судом.

Як вбачається, оскаржувана постанова вищестоящим ТЦК та СП не скасовувалася, відповідно на даний час вона є діючою та може бути звернута відповідачем до виконання.

При цьому наявність двох постанов за одним і тим самим фактом які містять протилежні за своїм змістом висновки є порушенням принципу правової визначеності, складового елементу принципу верховенства права, та відповідно порушує права позивача.

Згідно пункту 3 частини першої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про необхідність визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення №358 від 17 червня 2025 року, якою позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

При цьому, з огляду на наявність постанови №358 від 17 червня 2025 року про закриття справи відносно позивача за частиною третьою статті 210-1 КУпАП, підстави для ухвалення ще одного рішення про закриття даної справи відсутні. Отже, позов підлягає задоволенню частково.

Судові витрати.

Позивачем здійснено судові витрати на сплату судового збору у розмірі 484 грн. 48 коп. (а.с. 7), при цьому відповідачем судові витрати не здійснювалися.

Оскільки позов підлягає задоволенню частково, відповідно до частини першої статті 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 необхідно стягнути половину здійснених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 242 грн. 24 коп. (484 грн. 48 коп. / 2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 5, 9, 76, 77, 90, 229, 241-246, 251, 255, 262, 268-272, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №358 від 17 червня 2025 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 в якості відшкодування судових витрат 242 (двісті сорок дві) гривні 24 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Чепурко