Справа № 340/8173/23
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/8173/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Семененка Я.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року (головуючий суддя Притула К.М.)

у справі №340/8173/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС в Кіровоградській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через свого представника, звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС в Кіровоградській області, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо визначення податкового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб на суму 150448,63 грн. від 14.07.2023 №-1128-UА0042560;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) щодо визначення податкового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб на суму 65440,10 грн. від 14.07.2023 №-1128-UА0042560.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.07.2023 контролюючим органом винесені зазначені вище податкові повідомлення-рішення, які є протиправними, оскільки земельна ділянка, кадастровий номер №:02:003:0899 площею 35,60 га, надана позивачу на праві постійного користування для ведення фермерського господарства, з метою ведення якого позивачкою створено ФГ «Явір-ІІ», яке і використовує земельну ділянку та має обов`язок внесення плати за землю. Земельна ділянка, кадастровий номер №:02:003:9135 площею 47,20 га, використовується ФГ «Меркурій» яке і має обов`язок внесення плати за землю.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Суд першої інстанції виходив з того, що у позивачки відсутній обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку з кадастровими номерами № :02:003:0899 та №:02:003:9135, оскільки відповідний обов`язок покладено на ФГ «Явір-ІІ» та ФГ «Меркурій», які є фактичними землекористувачами, що підтверджується доказами, які містяться у матеріалах справи та не спростовано відповідачем, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено без повного та об`єктивного дослідження обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є законними та обґрунтованими. Розрахунок податкового зобов`язання проведений з урахуванням рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району від 23.06.2022 №647 «Про внесення змін до рішення Новопразької селищної ради №236 від 10.06.2021 «Про встановлення на території Новопразької селищної територіальної громади ставок земельного податку», яким встановлено ставку для земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання у розмірі 12%. Згідно проведеного розрахунку позивачці нарахований земельний податок за 2023 рік у розмірі: НГО 545334,52 грн. х 12% = 65440,1 грн. за земельну ділянку площею 15,73га; НГО 1253738,56 грн. х 12% = 150448,63 грн. за земельну ділянку площею 35,6 га. Спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідно до норм чинного податкового законодавства та направлені позивачці рекомендованим листом з повідомленням про вручення, які отримані нею особисто.

Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі розпорядження голови Олександрійської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 10.02.1997 зареєстровано фермерське господарство «Явір-ІІ» за адресою: 28042, Кіровоградська область, Олександрійський район, смт. Нова Прага, вул. Червоноармійська, 46.

Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №829958 фермерське господарство «Явір-ІІ» (ідентифікаційний код 23687761) зареєстроване 10.02.1997, номер запису про включення відомостей про юридичну особу до ЄДР - 0000770.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 є керівником та засновником фермерського господарства «Явір-ІІ». (а.с.8)

На підставі пп.54.3.3 п.54.3 ст.54 ПК України, відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України, ГУ ДПС у Кіровоградській області винесено податкові повідомлення-рішення форми "Ф" від 14.07.2023:

- №-1128-UА0042560, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за 2023 рік у сумі 150448,63 грн.; (а.с.25)

- №-1128-UА0042560, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання зі сплати земельного податку за 2023 рік у сумі 65440,10 грн. (а.с.26).

Вказаними податковими повідомленнями-рішеннями позивачці нараховано земельний податок за 2023 рік у розмірі: НГО 545334,52 грн. х 12% = 65440,1 грн. за земельну ділянку площею 15,73га; НГО 1253738,56 грн. х 12% = 150448,63 грн. за земельну ділянку площею 35,6 га., на підставі рішення Новопразької селищної ради Олександрійського району від 23.06.2022 №647 «Про внесення змін до рішення Новопразької селищної ради №236 від 10.06.2021 «Про встановлення на території Новопразької селищної територіальної громади ставок земельного податку». (а.с.13, 14)

Податкові повідомлення-рішення направлені на поштову адресу позивачки рекомендованим листом з повідомленням про вручення та отримані нею 31.08.2023 (а.с.50зв).

Вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними, позивачка оскаржила їх до суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Земельні відносини в Україні регулюються Земельним кодексом України, а справляння плати за землю - Податковим кодексом України.

Статтею 206 Земельного кодексу України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до п.п.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України, плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Згідно з п.п.14.1.72. п.14.1 ст.14 ПК України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

Підпунктом 14.1.73. пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), які користуються земельними ділянками державної та комунальної власності: на праві постійного користування; на умовах оренди.

Згідно з п.269.1 ст.269 ПК України платниками плати за землю є: платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Відповідно до п.270.1 ст.270 ПК України об`єктами оподаткування платою за землю є: об`єкти оподаткування земельним податком: 270.1.1.1. земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування; об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Пунктом 271.1 статті 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено.

За приписами п.271.2 ст.271 ПК України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.274.1 ст.274 ПК України ставка податку за земельні ділянки, у тому числі право на які фізичні особи мають як власники земельних часток (паїв), нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі не більше 3 відсотків від їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки, а для лісових земель - не більше 0,1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки.

Ставка податку встановлюється у розмірі не більше 12 відсотків від їх нормативної грошової оцінки за земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні суб`єктів господарювання (крім державної та комунальної форм власності), у відповідності до п.274.2 ст.274 ПК України.

Положеннями п.286.1 ст.286 ПК України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є: а) дані державного земельного кадастру; б) дані Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; в) дані державних актів, якими посвідчено право власності або право постійного користування земельною ділянкою (державні акти на землю); г) дані сертифікатів на право на земельні частки (паї); ґ) рішення органу місцевого самоврядування про виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв); д) дані інших правовстановлюючих документів, якими посвідчується право власності або право користування земельною ділянкою, право на земельні частки (паї); е) дані Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, визначеного у встановленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Відповідно до п.286.5 ст.286 ПК України нарахування фізичним особам сум плати за землю проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки, у тому числі право на яку фізична особа має як власник земельної частки (паю), які надсилають платнику податку у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, разом із детальним розрахунком суми податку, який, зокрема, але не виключно, має містити кадастровий номер та площу земельної ділянки, розмір ставки податку та розмір пільги зі сплати податку.

Нарахування фізичним особам сум земельного податку з підстав, визначених підпунктами в, г, д пункту 286.1 цієї статті, проводиться контролюючими органами виключно у разі надання зазначених даних такими фізичними особами.

У разі переходу права власності на земельну ділянку або права на земельну частку (пай) від одного власника - фізичної особи до іншого протягом календарного року контролюючий орган надсилає (вручає) податкове повідомлення-рішення новому власнику після отримання інформації про перехід права власності.

Якщо такий перехід відбувся після 1 липня поточного року, контролюючий орган надсилає (вручає) попередньому власнику нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Абзацом 1 пункту 287.1 статті 287 ПК України визначено, що власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Згідно з абзацом другим пункту 287.1 статті 287 ПК України у разі припинення права власності або права користування земельною ділянкою плата за землю сплачується за фактичний період перебування землі у власності або користуванні у поточному році.

Відповідно до п.287.5 ст.287 ПК України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 287.10 статті 287 ПК України податкове зобов`язання з цього податку може бути нараховано за податкові (звітні) періоди (роки) в межах строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 289.1 статті 289 ПК України передбачено, що для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до законодавства.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Відповідно до п.289.3 ст.289 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Аналіз наведених вище норм свідчить про те, що платниками податку є власники земельних ділянок, або землекористувачі, якими може бути фізична чи юридична особа. Обов`язок сплати цього податку для його платника виникає з моменту набуття (переходу) в установленому законом порядку права власності на земельну ділянку чи права користування нею і триває до моменту припинення (переходу) цього права. Підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Як зазначено судом вище, позивачка - ОСОБА_1 є керівником та засновником фермерського господарства «Явір-ІІ».

Відповідно до статті 4 Закону України «Про фермерське господарство» від 19.06.2003 року №973-IV фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України. Головою фермерського господарства є його засновник або інша визначена в Статуті особа. Голова фермерського господарства представляє фермерське господарство перед органами державної влади, підприємствами, установами, організаціями та окремими громадянами чи їх об`єднаннями відповідно до закону.

Приписами ч.1 ст.7 Закону № 973-IV передбачено, що надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Згідно пункту «а» частини третьої статті 22 Земельного кодексу України, землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Відтак, користування фермерським господарством земельною ділянкою, що передана до складу його майна засновником - фізичною особою, дає підстави визнати його землекористувачем у розумінні підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України.

В матеріалах справи міститься довідка про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 835 від 21.09.2023 року, згідно якої ФГ «Явір-ІІ» самостійно використовує та обробляє землі запису комунальної власності передану в постійне користування для ведення фермерського господарства ділянку, кадастровий номер № :02:003:0899 площею 35,60 га, рілля. (а.с.9)

Доказами користування фермерським господарством «Явір-ІІ» земельною ділянкою кадастровий номер №:02:003:0899 площею 35,60 га, є також відомості, які відображені у податкових деклараціях платника єдиного податку четвертої групи, та сплата відповідних платежів та зборів.

Вказані обставини скаржником не спростовуються та не заперечуються.

На підставі рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21.03.2016 (справа №398/4967/15) право постійного користування земельною ділянкою кадастровий номер №:02:003:9135 площею 47,20 га визнано за ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 по 1/3 частині кожним.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_3 є керівником та засновником фермерського господарства «Меркурій».

Довідкою про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями (за даними форми 6-зем) Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області № 834 від 21.09.2023 підтверджено, що саме фермерське господарство «Меркурій» самостійно використовує та обробляє землі запису комунальної власності передану в постійне користування для ведення фермерського господарства ділянку, кадастровий номер № :02:003:9135 площею 47,20 га, рілля.

Користування фермерським господарством «Меркурій» земельною ділянкою кадастровий номер №:02:003:9135 площею 47,20 га, підтверджено також відомостями, які відображені в податкових деклараціях платника єдиного податку четвертої групи, та сплачуються відповідні платежі та збори.

Наведені вище обставини дають підстави вважати, що Фермерське господарство «Явір-ІІ» (керівником якого є позивач) використовує земельну ділянку кадастровий номер №:02:003:0899 площею 35,60 га, а Фермерське господарство «Меркурій» використовує земельну ділянку кадастровий номер №:02:003:9135 площею 47,20 га, а отже позивач не здійснює на ній діяльність особисто, відповідно земельний податок підлягає сплаті фактичним землекористувачем - фермерськими господарствами, до яких перейшли права й обов`язки землекористувача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивачки (як фізичної особи) відсутній обов`язок зі сплати земельного податку з фізичних осіб за земельну ділянку з кадастровими номерами №:02:003:0899 та№:02:003:9135, оскільки відповідний обов`язок покладено на фактичних землекористувачів, а саме: ФГ «Явір-ІІ» та ФГ «Меркурій».

Підсумовуючи наведене вище та приймаючи до уваги, що позивачка не є фактичним користувачем земельної ділянки, а є керівником фермерського господарства, яке зобов`язано сплачувати відповідні податки за користування земельною ділянкою, визначення контролюючим органом позивачці оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями податкового зобов`язання зі сплати земельного податку з фізичних осіб є протиправним.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10 квітня 2024 року у справі №340/8173/23залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко

суддя А.В. Суховаров