Справа № 363/6070/25
Суддя: Рукас О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

"17" жовтня 2025 р. Справа № 363/6070/25
У Х В А Л А

17 жовтня 2025 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Рукас О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області надійшла вищезазначена позовна заява.

Згідно з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею по справі визначено суддю Рукас О.В.

Адміністративний позов поданий у зв`язку з виникненням публічно-правового спору щодо правомірності рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності. Порядок розгляду і вирішення публічно-правових спорів, що виникають з таких підстав, визначається у ст. 286 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 160, 161, 172 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху з зазначенням недоліків позовної заяви.

Ознайомившись з матеріалами адміністративного позовну та додатків до нього, суд доходить до висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення іншого органу (посадової особи) може бути оскаржена до суду у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Водночас, у відповідності до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом, щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строк, який обчислюється з дня вручення такого рішення (постанови).

При цьому, за приписами ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2025 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 КУпАП від 10.03.2025 року № 272/1. Таким чином, адміністративний позов поданий з пропуском 10-денного строку для звернення до суду.

У своїй заяві позивач не просить поновити строк звернення до суду, при цьому в позовній заяві обґрунтовує причини пропуску строку для звернення до суду лише тим, що постанова була винесена без його участі, з постановою він ознайомився у ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак не зазначає дати ознайомлення та не долучив до заяви доказів про дату ознайомлення з оскаржуваною постановою.

Суд дослідивши матеріали позовної заяви доходить до наступних висновків.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Спеціальний строк оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності встановлений частиною другою статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої позовну заяву може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Пропуск вказаного вище строку не є безумовною підставою для залишення адміністративного позову без розгляду, оскільки, за наявності поважних причин його пропуску, такий строк може бути поновлено.

Зокрема, причини пропуску строку звернення до адміністративного суду можуть бути визнані судом поважними лише, якщо відповідні обставини виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість подання позову у визначений законом строк, виникли протягом строку, який пропущено та підтверджується належними і допустимими доказами.

Також суд зазначає, що відповідно до змісту положень статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка вважає, що рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи законні інтереси, повинна подати відповідну позовну заяву у визначений законодавством строк, а у випадку його пропуску з поважних причин - в найкоротший час після того, як відпали обставини, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду.

З матеріалів справи вбачається, що позов подано з пропущенням процесуального строку. Водночас сторона позивача не надала заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із позовною заявою та не навела поважних причин такого пропуску.

За змістом статті 122 КАС України початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Днем, коли особа дізналася про порушення свого права, є встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Велика Палата Верховного Суду у Постанові від 01.02.2024 у справі № 990/270/23 зауважувала, що частинами другою та третьою статті 122 КАС України чітко визначено момент, з яким пов`язано початок відліку строку звернення до адміністративного суду, а саме з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Порівняльний аналіз словоформ "дізналася" та "повинна була дізнатися" дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Згідно із частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказати підстави для поновлення строку та надати підтверджуючи документи.

Враховуючи, відсутність заява позивача про поновлення строку звернення до суду, та те, що доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду не знайшли свого підтвердження, то позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням 10-денного строку для подання заяви про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, зазначення підстав для поновлення строку та надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду.

Крім того, позовна заява містить обґрунтування позову, які стосуються ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не зазначені сторонами та учасниками по справі.

Тому позивачу слід уточнити свою позовну заяву належним обґрунтуванням щодо заявлених позовних вимог.

Залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб. Крім того необхідно врахувати позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 КАС України, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відтак, позивачу необхідно усунути зазначені недоліки, а саме: подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, зазначивши підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з наданням доказів на їх підтвердження, та уточнену позовну заяву з належним обґрунтуванням позовних вимог, що стосуються обставин справи. У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 286, 289 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом 10 днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.В. Рукас