Справа № 280/6369/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Справа № 280/6369/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

скасувати Наказ ГУНП в Запорізькій області №1271 від 17.07.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 ;

визнати відмову відповідача у задоволенні рапорту позивача про звільнення зі служби за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років незаконною;

зобов`язати ГУНП в Запорізькій області внести зміни в наказ 443 о/с в частині підстав звільнення позивача, а саме звільнити ОСОБА_1 за пунктом 7 ч.1 ст.77 «Про Національну поліцію» власним бажанням (у зв`язку з виходом на пенсію за вислугою років).

Ухвалою суду від 28.07.2025 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 04.08.2025 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він у встановленому порядку звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив звільнити його зі служби за власним бажанням згідно ЗУ «Про національну поліцію» у зв`язку з наявністю вислуги років для призначення пенсії з 10.06.2025 року. Також, позивач вказує на те, що ним написано ще один рапорт про направлення його на ВЛК у зв`язку з погіршенням стану здоров`я. Разом з тим, відповідачем його рапорт про направлення на ВЛК не було розглянуто. Водночас, після завершення лікування позивача ознайомлено з наказом від 02.07.2025 року №843 дск про те, що його відряджають з 03.07.2025 терміном не більше 180 діб для виконання завдань з відсічі збройної агресії. Позивач зазначає, що він відмовився виконувати зазначений наказ, оскільки не в змозі виконувати бойові завдання через значний погіршений стан здоров`я, що є несумісним з подальшим проходженням служби. Позивач зазначає, що після ознайомлення його з наказом він написав ще один рапорт та направив його поштою, де просив звільнити його зі служби у зв`язку з погіршенням здоров`я та направити його на ВЛК, а у випадку визнання його придатним звільнити у зв`язку з виходом на пенсію. Разом з тим, незважаючи на неодноразові звернення до відповідача з питання звільнення зі служби, відповідачем було призначено службове розслідування за результатами якого прийнято рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення позивача зі служби в поліції. Позивач вважає притягнення його до дисциплінарної відповідальності протиправним, у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що в ході службового розслідування встановлено, що майор поліції ОСОБА_1 , інспектор відділення тактико-спеціальної підготовки БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області, умисно відмовився виконати накази керівництва про службове відрядження до сил та засобів ОТУ «Донецьк». Відповідач зазначає, що незважаючи на отриманий наказ і відсутність законних підстав для його невиконання, ОСОБА_1 не вибув у відрядження та не прибув до місця служби у визначений час. Відповідач вказує на те, що Комісія під час розслідування не встановила правових підстав вважати його непридатним до виконання службових обов`язків. Протягом розслідування ОСОБА_1 не надав жодних додаткових матеріалів про звернення до медзакладів чи втрату працездатності, тож підстав розцінювати його дії як вимушені через стан станом здоров`я не має підстав. Відповідач зазначає, що оскільки позивач свідомо та без наявності на те правових підстав відмовився виконати наказ керівника про відрядження, то до нього правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, повно та всебічно встановивши обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом ГУНП в Запорізькій області від 02.07.2025 №843ДСК «Про відрядження поліцейського БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » наказано відрядити з 03.07.2025 до особливого розпорядження (але не більше 180 діб) до складу сил і засобі ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в підпорядкування командира зведених підрозділів Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_3 » - майора поліції ОСОБА_1

04.07.2025 наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.07.2025 №849 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії», наказано призначити службове розслідування за фактом не виконання майором поліції ОСОБА_1 .

Наказом начальника ГУНП в Запорізькій області від 17.07.2025 затверджено Висновок службового розслідування, проведеного за фактом можливих порушень службової дисципліни окремими поліцейськими БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області, відповідно до якого, за скоєння дисциплінарного проступку, порушення вимог пунктів 1 та 2 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 та 4 частини 3 статті 1, частини 1 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що виразилось у невиконанні наказу ГУНП в Запорізькій області від 02.07.2025 № 843дск та наказу БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області від 03.07.2025 № 235 бр, вирішено застосувати до інспектора відділення тактико-спеціальної підготовки батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 12.07.2025 №1271 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Запорізькій області від 18.07.2025 №443 о/с застосоване дисциплінарне стягнення виконано відповідно до ст.22 Дисциплінарного статуту.

Позивач, не погодившись з правомірністю застосування дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, з матеріалів адміністративної справи встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення стало те, що позивач відмовився від виконання вимог наказу ГУНП в Запорізькій області від 02.07.2025 №843ДСК «Про відрядження поліцейського БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області до ОСУВ «Хортиця» ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Позивач у позовній заяві проти факту невиконання вищезазначеного наказу не заперечував, але вказував на те, що він не має змоги виконати зазначений наказ у зв`язку із незадовільним станом здоров`я. Також, позивач вказував на те, що він неодноразово звертався до відповідача з повідомленнями про погіршення стану здоров`я та необхідність проходження ним ВЛК.

Суд зазначає, що Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Статтею 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Частиною 1 статті 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно ч.1 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію», у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону України «Про Національну поліцію»).

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження (далі Дисциплінарний статут).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до статті 3 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту, поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу (ч.2 ст.5 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статут, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

З матеріалів справи судом встановлено, що 03.07.2025 ОСОБА_1 було ознайомлено з наказом ГУНП в Запорізькій області від 02.07.2025 №843ДСК «Про відрядження поліцейського БПОП (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області до ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », відповідно до якого він мав з 03.07.2025 вибути у відрядження.

Позивач повідомив осіб, які проводили його ознайомлення із зазначеним наказом, про те, що він за станом здоров`я не може виконати зазначений наказ.

Суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування (далі Порядок №893).

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Згідно пункту 4 розділу V Порядку №893, службове розслідування має встановити:

наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

вид і розмір заподіяної шкоди;

причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 7 розділу V Порядку №893, розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом:

одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб;

одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи;

отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Суд не може визнати обґрунтованим проведене відповідачем службове розслідування, з огляду на наступне.

Суд зазначає, що обов`язок проведення повного, всебічного та об`єктивного службового розслідування покладається саме на утворену дисциплінарну комісію.

Поліцейський щодо якого проводиться службове розслідування має право надавати пояснення Комісії, водночас перевірити обставини щодо яких призначено службове розслідування є обов`язком дисциплінарної комісії.

У даному випадку у службовому розслідуванні зазначено: «… в ході проведення службового розслідування опитано інспектора відділення тактико-спеціальної підготовки батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Запорізькій області майора поліції ОСОБА_1 , який пояснив, що він перебуває на службі в поліції з 2015 року, на займаній посаді з 12.06.2024. Знає закони та нормативно-правові акти, щодо вчинення ним ( ОСОБА_1 ) порушень службової дисципліни, останній пояснив, що не може виконувати свої функціональні обов`язки на даній посаді, тому що у нього погіршився стан здоров`я, а саме втрачається зір (необхідна операція на два ока), Діагноз: початкова катаракта, гіперметрія високого ступеня обох очей. Він може осліпнути на два ока, потребує нагляду, невролога (погано, самопочуття, тиск, головокружіння, нудота, рвота). Також, він ( ОСОБА_1 ) зазначив, що хоче проходити ВЛК на профпридатність і звільнитись за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію. Ним ( ОСОБА_1 ) були написані рапорти на пенсію та проходження ВЛК за станом здоров`я…».

Також, матеріалами справи підтверджується, що з 08.06.2025 по 02.07.2025 перебував на стаціонарному лікуванні, а після виходу з лікарняного повідомляв осіб, які ознайомлювали його з наказом про відрядження про те, що він за станом здоров`я не може виконати наказ та вибути у відрядження до зони проведення бойових дій.

Отже, оскільки відмова від виконання наказу про вибуття у відрядження була вмотивована тим, що позивач за станом здоров`я не в змозі виконувати поставлені завдання, то відповідно під час проведення службового розслідування відповідач мав перевірити саме зазначені обставини.

Так, судом встановлено, що наказом ГУНП в Запорізькій області від 04.07.2025 №849 «Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» було призначено службове розслідування.

Крім того, того ж дня (04.07.2025) позивачу надано направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи з метою придатності до подальшої служби в поліції.

Тобто, ГУНП в Запорізькій області на дату призначення службового розслідування було достеменно відомо про те, що ОСОБА_1 буде проходити ВЛК для визначення ступеню придатності до служби в поліції.

Суд зазначає, що відповідно до статті 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Отже, суд зазначає, що загальний строк службового розслідування становить до 60 календарних днів.

На переконання суду, можливість продовження строку службового розслідування було передбачено законодавцем саме з метою того, щоб дисциплінарна комісія мала достатньо часу для проведення повного та всебічного розслідування.

Так, дисциплінарна комісія має право завершити службове розслідування і раніше 60-ти днів, але за умови, що в ході такого розслідування повно та всебічно будуть встановлено обставини, які мають значення для прийняття рішення.

В даному випадку, судом встановлено, що 04.07.2025 відповідачем призначено службове розслідування, а 17.07.2025 вже затверджено його висновок, тобто службове розслідування проведено за 13 днів.

Проте, 28.07.2025 медичною (військово-лікарською) комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Запорізькій області», за результатами проходження ОСОБА_1 обстеження, прийнято постанову щодо ступеня придатності до військової служби, якою на підставі статей 30в, 42в, 61в, 67в, 7б, 39г, 70г, 41в, та графи ІІІ Переліку захворювань, що перешкоджають проходженню служби в поліції, пункту Таблиці вимог до індивідуальних психофізіологічних особливостей Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС затвердженої наказом МВС України №285 від 03.04.2017, у редакції наказу МВС України №191 від 19.03.2025, ОСОБА_1 визнано таким, що непридатний до служби в поліції.

Тобто, за результатами проходження позивачем ВЛК було встановлено його повну непридатність до служби в поліції, що свідчить про те, що доводи позивача про неможливість виконання наказу про відрядження за станом здоров`я знайшли своє підтвердження.

Суд зазначає, що дійсно на момент прийняття спірних рішень відповідної постанови ВЛК не існувало, проте, з огляду на те, що позивач повідомляв відповідача про його незадовільний стан здоров`я, а відповідачу було відомо про направлення позивача на ВЛК, то відповідно завершення службового розслідування до отримання висновку ВЛК у даному випадку було передчасним та таким, що призвело для прийняття дисциплінарною комісією необґрунтованих висновків.

Стосовно посилань відповідача, як у відзиві так і у висновках службового розслідування, про те, що позивач не бажав з особистих причин вибувати у відрядження, суд зазначає, що такі доводи спростовуються висновками ВЛК, якою позивача визнано непридатним до служби в поліції.

За таких обставин, не зважаючи на бажання чи не бажання позивача вибути у відрядження, останній не міг бути направлений у зону бойових дій, оскільки взагалі не придатний до служби в поліції навіть поза зоною бойових дій.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, оскільки під час розгляду справи встановлено, що позивач дійсно за станом здоров`я не міг виконати вимоги наказу про відрядження, з урахуванням наявних захворювань та непридатності до служби в поліції.

Також, з урахуванням ситуації, що склалася між сторонами, неодноразового бажання позивача на дату виникнення спірних правовідносин звільнитися зі служби в поліції за власним бажанням, а також тієї обставини, що позивач не придатний до служби в поліції, а відповідно не може бути поновлений на такій службі, то позовні вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни в наказ ГУНП в Запорізькій області №443о/с від 18.07.2025 в частині підстав звільнення, а саме звільнити ОСОБА_1 за пунктом 7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» власним бажанням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При цьому, суд зазначає, що оскільки у наказі про звільнення формування підстав звільнення здійснюється на підставі пунктів частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», то відповідно до пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» підставою для звільнення зі служби є «за власним бажанням», що і має бути зазначено у спірному наказі.

Позовні вимоги про визнання дії відповідача протиправними є неналежним способом захисту порушених, а відповідно задоволенню не підлягають. Належним способом захисту порушених прав є оскарження спірних наказів, що і було здійснено позивачем.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що відповідачем доведено факт допущення позивачем дисциплінарного проступку, у зв`язку з чим до позивача правомірно застосовано дисциплінарне стягнення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 78, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (69035, м. Запоріжжя, вул. Апухтіна Дмитра, 29, ) про скасування наказів, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №1271 від 17.07.2025 про застосування дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Запорізькій області внести зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Запорізькій області №443 о/с від 18.07.2025 «По особовому складу» в частині підстав звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції, а саме звільнити ОСОБА_1 за пунктом 7 частини 1 статті 77 «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору в розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова