Справа № 331/2443/25
Суддя: Скользнєва Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 331/2443/25
Провадження № 2-а/331/54/2025
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2025 року місто Запоріжжя

Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Скользнєвої Н.Г.,

за участю секретаря Постарнак М.М.,

представника позивача Ями Д.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) в особі представника адвоката Марченка Артема Михайловича (адреса: 84182, Донецька область, м. Миколаївка, вул. Миколаївська, буд. 14) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_2 ), третя особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (адреса: 69006, м. Запоріжжя, вул. Лобановського, буд. 10) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

30 квітня 2025 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:

- скасувати постанову № 47 по справі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2025 року, винесеною ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень за частиною 3 статті 210-1 КУпАП;

- провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.01.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) підполковником ОСОБА_2 розглянуто матеріали справи відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та винесено постанову № 47. Відповідно до оскаржуваної постанови, 07.01.2025 року позивач ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. На позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 25500,00 грн.

З притягненням його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 УпАП позивач не згодний, тому вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню на підставі того, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 07.01.2025 була винесена постанова №47, однак він ніколи на обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 не перебував, військовий обліковий документ там не оформлював, направлення на проходження ВЛК там теж не отримував. Натомість, позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 . 08.01.2025 за направленням ІНФОРМАЦІЯ_5 він пройшов ВЛК.

10.03.2025 року позивач в мобільному застосунку «Дія» побачив інформацію, що по відношенню до нього 06.03.2025 року було відкрито виконавче провадження Дніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Запоріжжі, відповідно до постанови № 47 від 10.01.2025 року, виданою ІНФОРМАЦІЯ_6 про стягнення з нього на користь держави 51000 гривень. Раніше позивач ніяким чином з вказаною постановою ознайомлений не був, ніякої постанови на його адресу від ІНФОРМАЦІЯ_3 надіслано не було, ніхто з представників ІНФОРМАЦІЯ_3 з позивачем також не зв`язувався.

06.04.2025 року на офіційну електрону адресу адвокатом Марченко А.М. в інтересах Позивача було направлено адвокатський запит Відповідачеві з вимогою надати документи на підставі яких була винесена оскаржувана постанова.

19.04.2025 року поштою позивач отримав відповідь на адвокатський запит від ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до якої було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення № 1452 від 07.01.2025 року та копія постанови № 47 за справою про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 року, складені на позивача. Більше ніяких інших документів (акт про відмову проходження медичного огляду ВЛК), та іншої інформації у відповіді на запит надано не було.

Позивач вважає постанову №47 за справою про адміністративне правопорушення від 10.01.2025 незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав: справа про адміністративне правопорушення відносно позивача розглянута без його участі та без участі його представника, а також без доказів в підтвердження вини позивача; відсутній склад правопорушення.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 травня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву. (а.с. 38-39)

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від нього до суду не надходило.

Обов`язку щодо подачі відзиву на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України, і всіх доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, у строк, зазначений в ухвалі суду від 11 квітня 2025 року, відповідач не виконав.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно п.1 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Враховуючи відсутність повідомлень належним чином повідомленого відповідача про причини неявки в судове засідання та прийнявши до уваги заяву позивача, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до частин 1, 2 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Так, згідно з ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статей 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Судом встановлено, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 № 47 від 10.01.2025 року ОСОБА_1 визнано винним та накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.

У вказаній постанові зазначено, що 07.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби про що складено відповідний акт.

Таким чином, гр. ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 07.01.2025 року № 1452 встановлено, що 07.01.2025 року громадянин ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду військово-лікарською комісією для визначення придатності до військової служби, про що було складено відповідний акт.

Уповноваженою особою у відповідності до ч. 6 ст. 258 КУпАП було складено протокол про адміністративне правопорушення від 07.01.2025 року № 1452 в якому сповіщено ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а саме 10.01.2025 о 08:00 год. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою АДРЕСА_3 .

В протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від пояснень відмовився.

Належних та допустимих доказів щодо поважних причин не проходження ОСОБА_1 медичного огляду військово-лікарською комісією не надав.

На розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився. Про місце, дату та час розгляду справи попереджений належним чином, що підтверджується його підписом у протоколі.

Розглянув матеріали справи, акт про відмову від проходження медичної комісії від 07.01.2025 року, встановлено, що поважні причини не проходження медичного огляду військово-лікарською комісією відсутні.

Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, громадяни зобов`язані проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 8 ст. 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні діє особливий період.

З зазначеного вбачається, що громадянин ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП), яке є триваючим правопорушенням. (а.с. 30)

Натомість, в тексті протоколу про адміністративне правопорушення № 1452 від 07.01.2025 року зазначено лише, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 10.01.2025 року о 08 год. 00 хв. в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте адреса місцезнаходження ІНФОРМАЦІЯ_3 у протоколі не зазначена. (а.с. 29)

В матеріалах справи відсутні також докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручена повістка (повідомлення) не пізніше як за три доби до дня розгляду справи, як це передбачено ст. 277- 2 КУпАП.

Крім того, стороною відповідача не надано акт про відмову ОСОБА_1 від проходження медичної комісії.

Будь-яких відеозаписів на підтвердження факту відмови позивача від отримання повістки стороною відповідача так і не було надано суду.

Відповідно до витягу із застосунку «Резерв+» вбачається, що ОСОБА_1 пройшов ВЛК 08.01.2025, постанова ВЛК: придатний. (а.с. 83)

Відповідно положень частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, суд вважає недоведеним відповідачем як суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п.1) ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги, що суду не надано будь-яких об`єктивних і беззаперечних доказів наявності в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у зв`язку з чим факт вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі вказаного, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 як відповідача у даній справі, на користь позивача ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у сумі 464,48 грн.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) задовольнити.

Постанову № 47 по справі про адміністративне правопорушення від 10 січня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 25500 (двадцять тисяч п`ятсот) гривень за частиною 3 статті 210-1 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 464 (чотириста шістдесят чотири) гривні 48 копійок.

Повний текст рішення складено 21 жовтня 2025 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня проголошення.

На підставі ч.2 ст. 271 КАС України копію судового рішення невідкладно надіслати учасникам справи.

Суддя: Н.Г.Скользнєва