Справа № 610/477/25
Суддя: Філіп'єва В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 610/477/25

Провадження 2-а/621/14/25

20 жовтня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області у складі:

головуючий судя В.Філіп`єва,

за участі секретаря судового засідання А.Дроздової,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач Департамент патрульної поліції

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Харківській області про скасування постанови поліцейського серії №4057889 від 12.02.2025 року про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП.

Розпорядженням в.о.голови Балаклійського районного суду Харківської області В.М.Тімонової на підставі п. 4 ч.1, ч.2 ст.29, ч. 4 ст.41 КАС України, адміністративну справу №610/477/25 за позовом ОСОБА_2 передано за підсудністю до Зміївського районного суду Харківської області.

20.03.2025 року справа надійшла до Зміївського районного суду Харківської області.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 31.03.2025 року позовну заяву залишено без руху в зв`язку з несплатою судового збору.

18.04.2025 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

06.05.2025 ухвалою Зміївського районного суду Харківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.05.2025 року позивач подала до суду заяву про заміну первісного відповідача на належного відповідача Департамент патрульної поліції.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 26.05.2025 року до участі у справі залучено в якості належного відповідача Департамент патрульної поліції. (а.с.47)

В обґрунтування позову зазначено, що 12.02.2025 приблизно об 11.00 год, позивач В.Димченко рухалася зі швидкістю приблизно 50 км/год на автомобілі "Renault Koleos", реєстраційний номер НОМЕР_1 , поза межами населеного пункту у напрямку з м.Балаклія Ізюмського району Харківської області до с.Есхар Чугуївського району Харківської області разом із сином - військовим ліцеїстом для участі останнього у навчальних стрільбах. На автодорозі "М-03" її зупинили поліцейські. На вимогу поліцейського позивач пред`явила водійське посвідчення для перевірки. Поліцейський повідомив про перевищення швидкості, про що було одразу складено і роздруковано постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4057889 за ч.1 статті 122 КУпАП, вручено її копію під підпис. Позивач вважає винесену постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам ч.2 статті 283 КУпАП.

Так, в постанові місцем вчинення правопорушення одночасно зазначено і місто Харків, і ділянка місцевості в с.Волохів Яр, траса М-03+573 км, де водій (позивач) начебто рухалася на автомобілі "Renault Koleos", реєстраційний номер НОМЕР_1 , зі швидкістю 89 кмс/ч, яка вимірювалася приладом Trucam ТСС00755, чим порушила вимоги пункту 12.4 ПДР, тобто порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Тобто, місце начебто вчиненого адміністративного правопорушення поліцейськими не встановлено, між містом Харків та ділянкою с.Волохів Яр, траса М-03+573 км, відстань приблизно 70 км, і при цьому позивачку притягнуто за порушення швидкісного режимі в населеному пункті, тільки невідомо в якому. При цьому, на шляху руху позивача до місця зупинки поліцейськими не було дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», на який посилалися поліцейські в оскаржуваній постанові.

При цьому, поліцейські при розгляді справи про адміністративне правопорушення порушили порядок її розгляду, не роз`яснили позивачці її права, не надали можливість скористатися правовою допомогою, не пред`явили для дослідження докази на підтвердження її винуватості.

Позивач вважає, що докази її винуватості щодо перевищення швидкості в межах населеного пункту, зокрема, відеозапис з камери Trucam ТСС00755, взагалі відсутній, а бодікамери, якими поліцейські фіксували оформлення матеріалів, не вимірюють швидкість руху транспортних засобів.

Верховний Суд у постанові від 13.02.2020 року по справі № 524/9716/16-а зазначив, що ч.3 статті 283 КУпАП передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеофіксаціюу справі про адміністративне правопорушення. Сама постанова про накладення адміністративного стягнення без наявності інших належних доказів не підтверджують винуватість позивача, в зв`язку з чим постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 122 КУпАП.

Первісний Відповідач - Головне управління Національної поліції в Харківській області не погодився з пред`явленим позовом та надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова винесена співробітниками Управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції, а отже ГУНП в Харківській області є неналежним відповідачем у справі (а.с.31-42)

Відповідач Департамент патрульної поліції не погодився з пред`явленим позовом та у відзиві зазначив, що 12.02.2025 приблизно об 11:00 год. екіпажем патрульної поліції в межах населеного пункту с. Волохів Яр, Ізюмського району, Харківської області було виявлено рух транспортного засобу Renault Koleos, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням позивачки, яка допустила перевищення швидкості руху на 39 км/год, а саме рухалась зі швидкістю руху 89 км/год в межах с. Волохів Яр, чим порушила пункт 12.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001№ 1306. Швидкість руху зафіксовано за допомогою приладу Trucam TC000748. Окремо, звернув увагу суду на те, що інспектором в оскаржуваній постанові було допущено технічну помилку в пункті 5, а саме: невірно вказано серійний номер приладу Trucam, замість правильного ТС000748, було зазначено ТС000755. Також поліцейським в оскаржуваній постанові одночасно було зазначено два населені пункти м. Харків та с. Волохів Яр, Харківська область. Тому, просить суд прийняти це до уваги та вважати як технічну описку, вірним прошу вважати с. Волохів Яр, Харківська область, прилад TruCam ТС000748. Крім того, посилаючись на Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що затверджена Наказом № 1026 Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 (далі Наказ №1026 ) встановлює строк зберігання відеозаписів з портативних відеореєстраторів - 30 діб. Відеозапис на якому відбувався розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивачки зберігався з 12.02.2025 по 12.03.2025 (включно). Таким чином відеозапис з місця події, здійснений інспектором та зазначений в пункті 7 оскаржуваної постанови відповідач позбавлений можливості надати до суду. Також вказав, що позивачем не надано жодних доказів, що спростовували б сам факт скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 статті 122 КУпАП, а отже позов є безпідставним і необґрунтованим, в зв`язку з чим просив відмовити у його задоволенні.

24.06.2025 у відповіді на відзив позивач заперечила проти тверджень відповідача та зазначила, що Департамент патрульної поліції надав до матеріалів новий доказ, який не був наявним при постановленні оскаржуваної постанови схему розташування доріг М03 «Харків Довжанський» та Т2107 «Кегичівка Балаклія Волохів Яр (М03) Шевченкове» Ця схема наявно показує маршрут руху позивачки з міста Балаклія автодорогою Т2107, з якого вбачається, що позивач виїхала на трасу М03 між двома дорожніми знаками 5.49, і об`єктивно не могла їх бачити. При цьому, з обох боків автодороги і близько немає ознак жодного населеного пункту, що виключає будь який умисел на вчинення позивачем порушення Правил дорожнього руху. Одночасно, відповідач так і не надав належних і допустимих доказів перевищення нею швидкості в межах населеного пункту.

Дослідивши доводи сторін, викладені в заявах по суті, а також докази, подані сторонами, суд встановив наступне:

12.02.2025 року поліцейським УПП в Харківській області Р.Лосєвим складено Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №4057889, згідно якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , рухалася 12.02.2025, об 11:01, у Харківській області, Ізюмський район, с. Волохів Яр, траса М-03+573км, керуючи транспортним засобом Renault Koleos, державний номерний знак НОМЕР_1 , в межах міста Харків зі швидкістю 89 км/год, чим перевищила встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 39 км/год. Швидкість руху зафіксовано за допомогою приладу Trucam TC000755, чим порушила пункт 12.4 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 статті 122 КУпАП. Вказаною постановою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень. (а.с.3)

Додатками до постанови зазначено Бк471191. (тобто бодікамера поліцейських)

Вказівки на фіксацію правопорушення за допомогою приладу TruCam в оскаржуваній постанові відсутні.

До відзиву на позовну заяву відповідачем надано документи в текстовому форматі, згідно якого зафіксовано:

- дата та час вчинення правопорушення (12.02.2025, час 10:59 год.);

- місце вчинення правопорушення (М-03, Волохів Яр);

- фото- автомобіля з зображенням державного номерного знаку (Renault Koleos, державний номерний знак НОМЕР_1 );

- швидкість руху автомобіля, км/год (89 км/год);

- обмеження (перевищення) швидкості, км/год (73 км/год);

- напрямок руху автомобіля.

Відповідно до листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Харківській області вих. № 348ВС/06 від 12.02.2025, в якому зазначено, що станом на 01.02.2025 на автомобільній дорозі М-03 Київ Харків- Довжанський розташовано дорожні знаки 5.51 «Початок населеного пункту» та 5.52 «Кінець населеного пункту» на 573 км +047 (праворуч), 575 км. +418 (ліворуч) «Волохів Яр».

З роздруківки застосунку Google Maps, наданої відповідачем до відзиву вбачається, що при введені в пошуковому вікні географічних координат (49.36.27.70 N 36.58.09.10 E), відображається с. Волохів Яр, Харківська область.

Відеозапис фіксації правопорушення відповідачем не надано.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та законності, суд зазначає наступне:

Відповідно до п.1 ч.1 статті 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2 статті 72 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч.2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками. - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Частинами 2, 3 статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис;

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Як вбачається з вище наведених норм, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, чиї рішення, дії чи бездіяльність оскаржуються, доки відповідач не спростує їх. Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення, передбачених, зокрема, статтями 278, 279 КУпАП, тягне недоведеність з боку суб`єкта владних повноважень правомірності оскаржуваної у цій справі постанови з огляду на ненадання доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення та є підставою для скасування оскаржуваної постанови інспектора поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач стверджувала, що в напрямку її руху жодного населеного пункту, а також дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», не було, а відеофіксація правопорушення працівниками поліції не проводилася.

Представником відповідача доказів на спростування вказаних обставин до матеріалів справи не надано, відеозапис правопорушення не надано.

Згідно статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на відсутність доказів підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а тому рішення, прийняте відповідачем підлягає скасуванню, а позовна заява - задоволенню.

В зв`язку з цим, відповідно ч.1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5, 20, 72, 139, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, ст. 293 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4057889 від 12.02.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 статті 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції (, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: вул. Федора Ериста, буд. 3, м. Київ, 03048

Суддя В. Філіп`єва