Справа № 526/1040/25
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/1040/25
Провадження № 2-а/526/29/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16 жовтня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Синепол С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу №526/1040/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

04 квітня 2025 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову №213 від 18 березня 2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 17 000 грн. Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

В обґрунтування позову зазначив, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 01.12.2024 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце, зазначені в повістці. Разом з тим, вважав, що повістка направлена відповідачем з порушенням норм законодавства щодо направлення рекомендованих поштових відправлень та ним не доведено факт належного повідомлення його про надходження вказаної повістки. При цьому зауважив, що він є батьком трьох дітей і у зв`язку з цим має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації. На початку березня 2025 року отримав через засоби поштового зв`язку «Укрпошта» повістку №865-УП від 03.03.2025, згідно якої мав з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних 14.03.2025 на 09:00, що він і зробив. У ІНФОРМАЦІЯ_2 йому повідомили, що раніше йому вже направлялась повістка про виклик №1330457 від 21.11.2024 на 01.12.2024, проте він у встановлені дату та час не з`явився і тому на нього буде накладено адміністративне стягнення. Після чого відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому він зазначив, що не отримував вказаної повістки.

Зателефонувавши 25.03.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , дізнався про наявність постанови від 18.03.2025 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказану постанову він особисто отримав у ІНФОРМАЦІЯ_3 26.03.2025, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вказаного правопорушення не вчиняв, повістки про виклик №1330457 від 21.11.2024 засобами поштового зв`язку та повідомлень від «Укрпошта» не отримував.

Також надав заяву про поновлення строку на оскарження вказаної постанови та визнання поважними причини пропуску такого строку, оскільки постанову отримав 26.03.2025.

Ухвалою судді від 07.04.2025 року, відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали на подання відзиву.

Ухвалу про відкриття провадження у справі позивач отримав 08.04.2025 у приміщенні суду, що підтверджується його розпискою.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї отримав 16.04.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22.04.2025 від ІНФОРМАЦІЯ_1 через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги позивача не визнає, вказує, що на підставі даних з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі- Реєстр) ОСОБА_1 перебуває військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_5 з 28.12.2006, як військовозобов`язаний запасу та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, 14.03.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 прибув ОСОБА_1 . Під час уточнення облікових даних було встановлено, що 21.11.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованим листом №867 з повідомленням була направлена йому повістка №1330457 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 14:00 01.12.2024 для уточнення облікових даних. Дане повідомлення повернулось 28.11.2024 року з відміткою, що адресат за вказаною адресою не проживає. До ІНФОРМАЦІЯ_2 у встановлений у повістці час 01.12.2024 позивач не з`явився, підтвердження поважних причин неявки не надав.Тому 14.03.2025 уповноваженою особою ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. У поясненні позивач зазначив, що повідомлення про надсилання повістки від 21.11.2024 року не отримував.

Відповідач вказує, що ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки). У постанові Верховного Суду від 08.09.2022року у справі №300/1263/22 наголошено, що повістка, є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, форма якої визначена додатком 11 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022р, №1487 (раніше постанова 921) та не має обов`язкового наслідку проходження військової служби. При цьому обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитися за викликом відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки встановлений не оскаржуваною повісткою, а Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу», у ч.1 ст. 1 якого зазначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 під час дії особливого періоду змінив місце проживання та фактично проживає за іншою адресою по АДРЕСА_2 та не повідомив протягом 7-миденного строку про зазначені зміни до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де він перебуває на військовому обліку, чим порушив вимоги ч. 11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в якій зазначено призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади, зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

18.03.2024 за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно позивача винесено постанову № 213. Другий екземпляр даної постанови він отримав 26.03.2025 року. З цих підстав просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Також відповідач просив справу розглянути без участі представника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

26 травня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій він просить відмовити відповідачу у долучені відзиву на позовну заяву до матеріалів справи, оскільки копія відзиву з доданими до нього документами не була йому направлена та в тексті відзиву вказано іншого позивача ОСОБА_3 . Просив задовольнити його позовні вимоги, справу розглянути без його участі за наявними матеріалами справи.

Зважаючи на те, що сторони не з`явились у судове засідання, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, а також відзив представника відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, що підтверджується довідкою №3499 (замість військового квитка) про придатність до військової служби від 28.12.2006, виданої ІНФОРМАЦІЯ_8 , згідно якої останній не придатний до військової служби в мирний час та обмежено придатний у в/час.

Відповідно до інформації з реєстру «Оберіг» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уточнив дані щодо себе в цьому реєстрі 14.07.2024. В графі - адреса проживання вказано адресу: АДРЕСА_1 . Також, зазначено, що дані уточнено вчасно.

Як вбачається з відмітки у паспорті позивача та інформації з реєстру «Оберіг» ОСОБА_1 адресу місця проживання та реєстрації не змінював.

Таким чином, посилання відповідача на те, що позивач змінив місце проживання та не повідомив про це ІНФОРМАЦІЯ_9 спростовується матеріалами справи.

З копії паспорту, доданого до позову вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрований в АДРЕСА_1 з 22 грудня 2006 року.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Судом також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_13 21.11.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1330457 про виклик ОСОБА_1 на 01.12.2024 о 14:00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних.

Повістка направлена рекомендованим листом з повідомленням АТ «Укрпошта» за номером поштового відправлення №867 за адресою: АДРЕСА_1 . Проте лист з повісткою не був вручений ОСОБА_1 та повернутий відправнику, оскільки згідно довідки про причини повернення, адресат відсутній за вказаною адресою.

З трекінгу відстеження поштового відправлення №867 вбачається, що вказаний лист був прийняти у м. Київ (05300) - 26.11.2024, прибув до відділення у м. Гадяч (37300) - 28.11.2024, повернуто відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою) -02.12.2024 ( АДРЕСА_3 ) та вручено за довіреністю - 03.12.2024 (м. Гадяч, 37300).

Також, з матеріалів справи вбачається, що повісткою ІНФОРМАЦІЯ_2 №865-УП від 03.03.2025 ОСОБА_1 був викликаний до вказаного відділу РТЦК на 09-00 год. 14 березня 2025 року та прибув на вказану дату до відділення, що підтверджується сторонами.

14 березня 2025 року інструктором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим сержантом ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1 було складено протокол №213, в якому вказується, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.03.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. При уточненні облікових даних встановлено, що 21.11.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1330457 про виклик ОСОБА_1 на 01.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений час не прибув, про причину неприбуття не повідомив, тобто в особливий період не виконав вимоги ст. 22 ч.1.3 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», пункту 1 Додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 №1487, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

У протоколі вказано, що права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснено в повному обсязі. Повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 09 год. 00 хв. 18 березня 2025 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_6 . Протокол підписаний ОСОБА_1 особисто. У графі пояснення та зауваження щодо змісту протоколу наявний запис ОСОБА_1 про те, що він повідомлення про отримання повістки від 21.11.2024 не отримував.

18 березня 2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 складено постанову № 213, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 17 000,00 грн.

У постанові вказано, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку як військовозобов`язаний у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14.03.2025 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення облікових даних. При уточненні облікових даних встановлено, що 21.11.2024 року засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» була направлена повістка №1330457 про виклик ОСОБА_1 на 01.12.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_2 для уточнення даних. ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 у визначений час не прибув, про причину неприбуття не повідомив, тобто в особливий період не виконав вимоги абз.1,3 ч.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Права та обов`язки громадянину роз`яснено в повному обсязі.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за неявку до ІНФОРМАЦІЯ_2 01.12.2024 о 14:00 по повістці, що належним чином не була вручена та за не повідомлення про поважні причини такої неявки, чим порушено ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

-військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

-резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

-військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

-військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

-особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до абз.1 п.34 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання.

Згідно з абз.2,3 п.34 Порядку № 560 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі коли резервіст або військовозобов`язаний уточнив свої облікові дані після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, повістка може надсилатися на адресу місця проживання, зазначену резервістом або військовозобов`язаним під час уточнення облікових даних.

У разі неуточнення протягом 60 днів резервістом або військовозобов`язаним своєї адреси місця проживання повістка може надсилатися на його адресу зареєстрованого/задекларованого місця проживання.

Згідно з п. 41 Порядку № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З аналізу наведених норм убачається, що повернення поштового відправлення із відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання є належним доказом вручення повістки.

Разом з цим відповідно до абзацу 2 та 4 пункту 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 року №270 (в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2023 року № 1071) (далі - Правила № 270) рекомендовані листи з позначкою Повістка ТЦК під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

В силу пункту 6.12.3 Регламенту внутрішньої поштової кореспонденції, затвердженого Наказом АТ «Укрпошта» від 28.12.2023 № 6668 (у редакції наказу АТ «Укрпошта» (далі - Регламент №6668) рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). Адресат (одержувач) власноруч проставляє своє прізвище та підпис у аркуші ф.8 чи іншому документі, за яким здійснюється вручення. На бланку повідомлення про вручення адресат (одержувач) у відповідному місці зазначає дату вручення рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», розписується та зазначає своє прізвище та ініціали або ім`я та прізвище.

Згідно з пунктом 6.12.4 Регламенту №6668 у разі відсутності адресата (одержувача), за зазначеною на рекомендованому листі з позначкою «Повістка ТЦК» адресою, працівник ОПЗ інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК» ф.22а, де додатково проставляє позначку «Повістка ТЦК». В аркуші ф. 8 проставляє відмітку про причину невручення, на зворотному боці відправлення зазначає дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки.

Відповідно до пункту 6.16 Регламенту №6668 інформація щодо вручення рекомендованої письмової кореспонденції, в тому числі з повідомленням про вручення, заноситься до автоматизованої системи.

Отже, для притягнення особи до адміністративної відповідальності за неявку по повістці до ТЦК необхідна сукупність обставин: 1) направлення судової повістки за адресою, повідомленою військовозобов`язаним під час оновлення даних чи адресою реєстрації військовозобов`язаного, 2) відомості про спробу вручити таку повістку особі, що матиме наслідком або вручення повістки без подальшої явки, або не вручення з причин відмови отримати повістку, або з причин відсутності адресата за такою адресою.

Судом встановлено та не заперечується позивачем, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зареєстрованим місцем проживання позивача є АДРЕСА_1 , що підтверджується даними його паспорту.

Доказів повідомлення відповідача про іншу адресу проживання, зокрема, шляхом оновлення персональних даних через електронний кабінет призовника з використанням мобільного додатку «Резерв+» чи «Оберіг» або шляхом звернення до Центру надання адміністративних послуг, позивачем суду не надано.

Так, на ім`я ОСОБА_1 сформована повістка №1330457 про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 01.12.2024 о 14:00 з метою уточнення даних.

Вказана повістка направлена позивачу рекомендованим поштовим відправленням (трек-номер №867) з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою: АДРЕСА_1 , яка 03.12.2024 повернулася відправнику без вручення адресату з повідомленням відділення Укрпошти «адресат відсутній за вказаною адресою».

Позивач стверджує, що не отримував ні повістки, ні повідомлення про надходження повістки на його адресу.

Натомість, відповідач вважає, що повістка позивачу вручена належним чином, але залишив поза увагою відсутність у матеріалах справи доказів на підтвердження дотримання працівниками АТ «Укрпошта» порядку вручення поштового відправлення, зокрема дані про інформування поштою адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладення до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Так, Регламентом №6668 визначено обов`язок працівника ОПЗ поінформувати адресата (одержувача) про надходження поштового відправлення з позначкою «Повістка ТЦК» за наявним номером телефону та/або вкласти до його абонентської поштової скриньки повідомлення ф.22а про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». У випадку невручення поштового відправлення працівник ОПЗ має зазначити дату вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки на зворотному боці відправлення.

Матеріали справи не містять доказів повідомлення позивача про надходження поштового відправлення з позначкою «Повістка ТЦК» за наявним номером телефону, як і не містять копії повідомлення ф. 22 із проставленням позначки «Повістка ТЦК» та відмітки на зворотному боці відправлення дати вкладання повідомлення ф.22а до абонентської поштової скриньки позивача.

Сам позивач наголошує на тому, що жодних сповіщень від працівників пошти про необхідність отримання зазначеного листа не отримував.

Вказана обставина є суттєвою, оскільки відсутність обізнаності особи про виникнення певного обов`язку не може свідчити про умисне невиконання такого обов`язку.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

За відсутності в матеріалах справи належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача належним чином повідомлено про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 , суд дійшов висновку, що позивач не може бути притягнутий до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Крім того, за приписами примітки до статті 210 КУпАП визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Отже, з приведених норм вбачається, що відповідальність за статтями 210 та 210-1 КУпАП не застосовується у випадку коли дані для Реєстру можуть бути отримані шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими базами/системами/реєстрами.

Суд зауважує, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчасно оновив персональні дані, про що свідчить витяг з ІКС "Оберіг".

В свою чергу, у повістці зазначено, що підставою виклику позивача до ІНФОРМАЦІЯ_2 є уточнення даних.

Між тим, ні в постанові, ні в повістці відповідачем не конкретизовано які саме персональні дані були відсутні у відповідача, у зв`язку з чим виникла необхідність виклику ОСОБА_1 до вказаного ІНФОРМАЦІЯ_14 .

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані вимоги ст. 268, 278 КУпАП.

З огляду на необґрунтованість оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення така є протиправною та підлягає скасуванню за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Щодо заяви позивача про поновлення пропущеного строку на оскарження вказаної постанови з поважної причини, суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Стаття 289 КУпАП передбачає, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 1ст.121 КАС України, передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач отримав оскаржувану постанову від 18.03.2025 особисто лише 26.03.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_15 .

А тому, зважаючи на встановлені обставини, строк звернення до суду з вказаним позовом позивачу слід поновити.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд відповідно до пункту 5 частини 1статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Відповідно до приписів частини 1статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.7, 210-1 ч.3, 254, 256, 279, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 5, 8, 9, 77, 90, 139, 229, 241-246, 255, 262, 268, 269, 286, 293, 297 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову №213 від 18 березня 2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 17 000 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гадяцьким РВ УМВС України в Полтавській області 29.11.2000.

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , юридична адреса: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення суду складено 21 жовтня 2025 року.

Головуючий: Л. В. Максименко