Справа № 160/6072/25
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 жовтня 2025 рокуСправа №160/6072/25
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кучугурної Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Берестовська Світлана Олександрівна, до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Берестовська Світлана Олександрівна, до Військової частини НОМЕР_1 , в якій позивач просить суд:
визнати протиправною бездіяльність відповідача Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті в повному обсязі ОСОБА_1 , додаткової винагороди встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 12.11.2024 по 17.11.2024, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;
зобов`язати відповідача Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату позивачу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), в повному обсязі додаткову винагороду встановлену пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 12.11.2024 по 17.11.2024, виходячи з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач у період із 12.11.2024 по 17.11.2024 брала безпосередню участь у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Позивач уважає, що має право на виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн, за вказаний період. Проте така додаткова винагорода їй виплачена не була, з чим позивач не погодилась, тому і звернулась із цим позовом до суду.
Справі за цією позовною заявою присвоєно №160/6072/25 та за результатами автоматизованого розподілу справу передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.
Ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі; призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву (у разі заперечення проти позовної заяви) протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Від відповідача через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказано, що додаткова винагорода, передбачена Постановою №168: а) не є безумовною виплатою; б) виплачується внаслідок настання певної специфічної події (виконання бойових завдань, перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, одержаного під час захисту Батьківщини тощо); в) виплачується на підставі специфічних документів (рапорт, журнал ведення бойових дій, підсумкове бойове донесення, інформації із військової частини, до якої був відряджений військовослужбовець). Разом з тим, позивач відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 № 411 була відряджена до військової частини НОМЕР_4 для виконання завдань за призначенням на підставі бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 № 4185. 24.12.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 засобами СЕДО надійшла довідка № 1926/1272 від 24.12.2024 про те, що позивач ніби то брала безпосередню участь у бойових діях в період з 12.11.2024 по 17.11.2024, підписана начальником штабу заступником командира військової частини НОМЕР_4 майором ОСОБА_2 . В той же день, 24.12.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 засобами СЕДО надійшов лист за підписом командира військової частини НОМЕР_4 , тобто вищою посадовою особою по відношенню до тієї, яка підписала довідку, відповідно до якого «Довідку № 1926/1272 від 24.12.2024 «Про виконання бойових завдань військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 » вважати недійсною». Таким чином, всупереч пункту 6 розділу XXXIV Порядку 260, виконання позивачем завдань в період з 12.11.2024 по 17.11.2024 станом на 19.03.2025 залишається непідтвердженим. Враховуючи викладене, військова частини НОМЕР_1 не мала законних підстав виплачувати позивачу додаткову винагороду період з 12.11.2024 по 17.11.2024 в жодному розмірі. Вказана вище інформація є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Від позивача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, в яких вказано, що у зв`язку із поданням відповідачем разом з відзивом на позовну заяву листа командира військової частини НОМЕР_4 від 24.12.2024 позивач вважає за необхідне зазначити таке. Згідно з доводами відповідача згаданий вище лист направлено йому 24.12.2024 командиром військової частини НОМЕР_4 (до якої була відряджена позивач згідно з бойовим розпорядженням) після надходження довідки від 24.12.2024, якою підтверджується участь позивача у бойових діях у спірний період. Вказаний документ не може слугувати належним спростуванням всіх перерахованих у довідці документам, якими підтверджується участь позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення). По-перше, як вбачається з довідки вона зареєстрована у військовій частина НОМЕР_1 24.12.2024 об 11:31 год. При цьому, відповідний лист командира військової частини НОМЕР_4 сформований того ж дня лише через три з половиною години о 15:17 год. За такий короткий час ані відповідач, ані представники військової частини НОМЕР_4 не могли здійснити повну перевірку відомостей, які слугували підставою для видачі згаданої довідки, а тим більше не могли провести належного службового розслідування (що мало би бути проведене у разі безпідставного формування та видачі такої довідки, яка має наслідком виникнення у позивача права на отримання збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди). Позивач зазначає, що окрім відповідної довідки, участь позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), підтверджується ще такими документами: бойовими розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 №3991дск від 22.10.2024, №1528дск від 03.11.2024, №4278дск від 11.11.2024, №4374дск від 18.11.2024, №4496дск від 22.10.2024; журналом бойових дій військової частини НОМЕР_4 №2/13дск від 23.09.2024 та №2/14дск від 08.11.2024; рапортом т.в.о. начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 . Сама по собі довідка не є остаточним та достатнім підтвердженням участі позивача в бойових діях, оскільки вона складається на підставі передбачених розділом XXXIV Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018. При цьому, кожен із перерахованих вище документів, як то бойове розпорядження, журнал бойових дій чи рапорт командира сам по собі окремо є належним підтверджуючим документом, який зумовлює виникнення у позивача права на отримання додаткової винагороди за участь в бойових діях та забезпеченні здійснення відповідних заходів. Таким чином, указаний лист командира військової частини НОМЕР_4 не може вважатися обгрунтованим та достатнім спростуванням участі позивача в бойових діях та забезпеченні здійснення відповідних заходів, оскільки за такий короткий час неможливо здійснити повної перевірки обгрунтованості довідки (з урахуванням того, що командир військової частини НОМЕР_4 не приймав участі у її складанні), а також беручи до уваги наявність всіх можливих підтверджуючих документів щодо участі позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення відповідних заходів, передбачених Порядком №260. Крім цього, позивач зазначає, що як вбачається зі згаданого листа командира військової частини НОМЕР_4 його направлено командиру військової частини НОМЕР_1 на підставі іншого листа майора військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 . При цьому, зазначеного листа відповідач не долучає до відзиву на позовну заяву. Згідно зі згаданою вище довідкою, майора ОСОБА_3 командир військової частини НОМЕР_1 не відряджав до військової частини НОМЕР_4 для виконання відповідних завдань на підставі бойових розпоряджень. Таким чином, командир військової частини НОМЕР_4 спростовує довідку на підставі листа військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який не перебував разом із позивачем та іншими відрядженими військовослужбовцями у районах виконання бойових завдань у підпорядкуванні командира військової частини НОМЕР_4 . Зазначене додатково свідчить про необгрунтованість відповідного листа командира військової частини НОМЕР_4 від 24.12.2024, який до того ж не скріплений печаткою військової частини на відміну від довідки.
У свою чергу, відповідач подав заперечення на відповідь на відзив. В обгрунтування заперечень відповідач зазначає, що форма довідки про підтвердження виконання відрядженим військовослужбовцем завдань визначена у додатку 1 до окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в якому у місці для підпису є надпис «начальник штабу військової частини (органу управління, визначено ГШ ЗСУ). Додаток затверджує лише форму довідки та не містить норм щодо визначення конкретних суб`єктів підписання та видання такої довідки. Проте, приписи абзацу 4 пункту 3 Окремого доручення, конкретизують суб`єктів видання таких довідок: «Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець. Тобто, начальник штабу військової частини НОМЕР_4 (яка не є штабом угруповань військ) не наділений повноваженнями видавати таку довідку, відповідно така довідка не може бути підставою для виплати додаткової винагороди. Щодо відсутності печатки на листі, відповідач зазначає, що питання документообігу у Збройних Силах України регулюється Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Головнокомандувача Збройних Сил України 31 січня 2024 № 40. За своєю природою документ № 1926/1275 від 24.12.2024 є службовим листом. Відповідно до пункту 2.8.3. Інструкції, гербовою печаткою засвідчуються лише гарантійні листи. Отже, ані Інструкцією з діловодства у Збройних Силах України, ані іншими нормативно-правовими актами не передбачено проставляння відбитку мокрої печатки на листах. Щодо повноважень майора ОСОБА_3 , позивач указує, що майор ОСОБА_4 є тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 . Відповідно до статті 68 Статуту внутрішньої служби, начальник штабу бригади (полку, окремого батальйону) підпорядковується командирові бригади (полку, окремого батальйону) і є прямим начальником усього особового складу бригади (полку, окремого батальйону). Таким чином, начальник штабу заступник командира військової частини, як один із заступників має право представляти військову частину та підписувати листи. Отже, всупереч пункту 6 розділу XXXIV Порядку 260, виконання позивачем завдань в період з 12.11.2024 по 17.11.2024 станом на 07.04.2025 залишається непідтвердженим. Враховуючи викладене, військова частини НОМЕР_1 не мала законних підстав виплачувати позивачу додаткову винагороду період з 12.11.2024 по 17.11.2024 в жодному розмірі.
Ухвалою суду про відкриття провадження у справі витребувано у відповідача інформацію та докази на підтвердження нарахування і виплати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткової винагороди, встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн, за період з 12.11.2024 по 17.11.2024.
До відзиву відповідачем були приєднані довідка від 24.12.2924 №1926/1272, витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2024 №425, витяг із наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №432 від 17.11.2024, лист від 24.12.2024 №1926/1275.
До суду від відповідача надійшла заява на виконання вимог ухвали суду, згідно із якого відповідач надав до суду копію бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 обрТрО) від 11.11.2024 №4278дск; копію рапорту тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 (вх.№7332 від 19.12.2024); копію листа тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 від 22.12.2024 № 4822/нт.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Поряд із цим, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,
Матеріалами підтверджено, що ОСОБА_1 (позивач) проходила військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.11.2024 №425, позивач вважається такою, що вибула у відрядження до військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , на 6 діб з 12 по 17 листопада 2024 року, для виконання завдань за призначенням. Підстава: посвідчення про відрядження №1603 від 11.11.2024, бойове розпорядження командира № НОМЕР_8 від 11.11.2024.
Згідно із наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 17.11.2024 №432 позивач вважається такою, що прибула і приступила до виконання службових обов`язків з відрядження з Військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 , 17 листопада 2024 року. Підстава: посвідчення про відрядження №1603 від 11.11.2024.
До матеріалів справи надана довідка від 24.12.2024 №1926/1272 Військової частини НОМЕР_4 . Довідка видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що вони у вказаний період, зокрема, капітан ОСОБА_1 у період 12.11.2024-17.11.2024, брала безпосередню участь у бойових діях та здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконували бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступну (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, знаходячись в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_4 у складі оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Краснопільської селищної територіальної громади Сумського району Сумської області. Підстава: 1. Бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №3991дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 №1528дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2024 №4278дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024 №4374дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №4496дск; 2. Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_4 №2/13 дск від 23.09.2024, №2/14 від 08.11.2024; 3. рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 (вх.№7332 від 19.12.2024). Зазначеними військовослужбовцями порушень, передбачених пунктом 15 розділу ХХХІУ Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, протягом зазначеного вище періоду допущено не було. Дана довідка є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану.
Також, наданий рапорт №1140/6042 від 06.10.2024, адресований командиру Військової частини НОМЕР_4 , тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який клопоче про надання довідки військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_1 , період участі 12.11.2024 17.11.2024, підстави виконання завдань: БР №4278 від 11.11.2024, пропорційно часу участі виконання бойових (спеціальних) завдань у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №3991 від 22.10.2024. Відповідно до вимог пункту 2 розділу ХХХІУ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 та відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №546 від 04.12.2024 військовослужбовці, які беруть безпосередню участь у бойових діях та здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконують бойові (спеціальні) завдання у розрахунку 100000 гривень пропорійно часу участі у таких діях та заходах під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступну (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (н.п. рясне Краснопільської селищної територіальної громади).
У відповідь на звернення адвоката позивача Військова частина НОМЕР_1 повідомила, з-поміж іншого, про те, що завдання, виконувані ОСОБА_1 не підпадають під перелік завдань зазначених в розділі ХХХІУ пункту 2, абзаци 2-14, за виконання яких передбачена додаткова винагорода із розрахунку 100000 гривень на місяць.
Позивач із такою позицією відповідача не погоджується, вважає, що вона має право на нарахування і виплату їй додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, за період із 12.11.2024 по 17.11.2024, тому і звернулась із цим позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає про таке.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 стаття 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по цей час.
28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Згідно із п.1-1 цієї постанови, військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Згідно з п.1-2 Постанови №168 виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.
07.06.2018 Міністерством оборони України був прийнятий наказ № 260, яким затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі Порядок №260).
Цей порядок містить розділ XXXIV. Особливості виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану.
Згідно із цим розділом, на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:
100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам), та виконують бойові (спеціальні) завдання (у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):
під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (у тому числі тим, що визначені в абзаці чотирнадцятому цього пункту);
у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;
із здійснення польотів в повітряному просторі областей України, на територіях яких ведуться воєнні (бойові) дії;
з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії, підрозділу (засобу) протиповітряної оборони;
на території противника (у тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);
з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника;
з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);
у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів (медичних підрозділів підсилення);
з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
у районах ведення воєнних (бойових) дій з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням згідно з бойовими розпорядженнями.
Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.
Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Одним днем участі у бойових діях або заходах вважається період (з 00 годин до 24 години календарної доби), протягом якого військовослужбовець залучався до участі в бойових діях або заходах, незалежно від кількості та тривалості таких залучень за добу.
У разі, коли військовослужбовець залучається до участі в бойових діях або заходах, які розпочато до 24 години однієї доби і закінчено після 00 годин наступної доби, до розрахунку включається зазначений період як два дні участі у бойових діях або заходах.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених до військових частин (установ, організацій) військовослужбовців (далі - відряджені військовослужбовці) у бойових діях або заходах командири військової частини (установи, організації), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець, повідомляють органи військового управління, військові частини (установи, організації) за місцем штатної служби військовослужбовців.
Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:
командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;
керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.
Отже, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Для відповідача підставою для виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови № 168 є саме документальне підтвердження участі позивача як військовослужбовця у бойових діях (заходах) [правова позиція Верховного Суду, викладена у постановах від 21 грудня 2023 року у справі № 200/193/23, від 26 червня 2024 року у справі № 200/216/23, від 31 липня 2024 року у справі № 200/625/23, від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23, від 28 серпня 2024 року у справі № 200/1310/23, від 04 вересня 2024 року у справі № 280/2228/23, від 30 вересня 2024 року у справах № 200/232/23 та № 200/440/23, від 16.01.2025 у справі №120/7840/23].
У цій справі спірним є питання, яке стосується права позивача на виплату зазначеної вище додаткової винагороди за період 12.11.2024 17.11.2024.
У постанові від 05 серпня 2024 року у справі № 200/4100/23 Верховний Суд також зауважив, що розглядаючи дану категорію справ суди повинні перевіряти, чи підтверджує видана довідка участь військовослужбовця у бойових діях у визначений період, розглядаючи її разом з іншими доказами.
Крім того, у постанові від 16.01.2025 у справі №120/7840/23 Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції не здійснив перевірки цієї інформації, не витребував та не дослідив первинні документи, на які посилаються учасники справи (бойові накази, журнали бойових дій та рапорти командирів), та не з`ясував, чи дійсно такі документи існують і чи вони були належним чином оформлені та збережені.
Так, суд установив, що у період із 12 листопада 2024 року по 17 листопада 2024 року позивач, яка проходила військову службу у відповідача, була відряджена до Військової частини НОМЕР_4 , АДРЕСА_1 .
До матеріалів справи надана довідка від 24.12.2024 №1926/1272 Військової частини НОМЕР_4 . Довідка видана військовослужбовцям, які проходять військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що вони у вказаний період, зокрема, капітан ОСОБА_1 у період 12.11.2024-17.11.2024, брала безпосередню участь у бойових діях та здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконували бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступну (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, знаходячись в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_4 у складі оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Краснопільської селищної територіальної громади Сумського району Сумської області. Підстава: 1. Бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №3991дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 03.11.2024 №1528дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 11.11.2024 №4278дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 18.11.2024 №4374дск; бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 від 22.10.2024 №4496дск; 2. Журнал бойових дій військової частини НОМЕР_4 №2/13 дск від 23.09.2024, №2/14 від 08.11.2024; 3. рапорт тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 (вх.№7332 від 19.12.2024). Зазначеними військовослужбовцями порушень, передбачених пунктом 15 розділу ХХХІУ Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, протягом зазначеного вище періоду допущено не було. Дана довідка є підставою для включення до проекту наказу про виплату додаткової винагороди під час дії воєнного стану.
Також, наданий рапорт №1140/6042 від 06.10.2024, адресований командиру Військової частини НОМЕР_4 , тимчасово виконуючим обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , який клопоче про надання довідки військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , зокрема, ОСОБА_1 , період участі 12.11.2024 17.11.2024, підстави виконання завдань: БР №4278 від 11.11.2024, пропорційно часу участі виконання бойових (спеціальних) завдань у складі оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », відповідно до бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 №3991 від 22.10.2024. Відповідно до вимог пункту 2 розділу ХХХІУ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 та відповідно до наказу Головнокомандувача Збройних Сил України №546 від 04.12.2024 військовослужбовці, які беруть безпосередню участь у бойових діях та здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконують бойові (спеціальні) завдання у розрахунку 100000 гривень пропорійно часу участі у таких діях та заходах під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступну (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (н.п. Рясне Краснопільської селищної територіальної громади).
До того ж, згідно із наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 04.12.2024 №546 «Про визначення районів ведення воєнних (бойових) дій», копія якого надана до матеріалів справи, визначені такі райони ведення воєнних (бойових) дій, з 01 по 30 листопада 2024 року, Сумська область, Краснопільська селищна рада.
Отже, вказаними вище документами підтверджується те, що позивач у період із 12.11.2024 по 17.11.2024 брала безпосередню участь у бойових діях та здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави агресора, у період здійснення зазначених заходів, та виконували бойові (спеціальні) завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступну (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно, знаходячись в підпорядкуванні військової частини НОМЕР_4 у складі оперативно-тактичного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на у АДРЕСА_1 .
При цьому, Краснопільська селищна рада Сумської області із 01 по 30 листопада 2024 року була визначена як район ведення воєнних (бойових) дій.
Таким чином, позивач має право на виплату спірної у цій справі додаткової винагороди за період з 12 листопада 2024 року по 17 листопада 2024 року.
Суд зазначає, що до матеріалів справи надано лист від 24 грудня 2024 року №4822н/т тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , адресований командиру Військової частини НОМЕР_4 , в якому вказано, що на адресу військової частини помилково був наданий рапорт від 19.12.2024 №7332 щодо довідки про виконання завдань за період з 12.11.2024 по 17.11.2024 на наступний особовий склад управління Військової частини НОМЕР_1 , зокрема офіцера відділення цивільно-військового співробітництва Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 . Рапорт начальника штабу заступника командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.12.2024 №7332 вважати недійсним.
Крім того, надано лист від 24.12.2024 №1926/1275 командира Військової частини НОМЕР_1 , адресований командиру Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким на підставі листа від 24.12.2024 №4822н/т тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 довідку військової частини НОМЕР_4 №1926/1272 від 24.12.2024 «Про виконання бойових завдань військовослужбовцями Військової частини НОМЕР_1 » вважати недійсною.
Щодо цих документів, суд зазначає, що рапорт про підтвердження участі позивача у бойових діях містить номер №1440/6042 і дату 06.12.2024, тоді як рапорт, який вважається нечинним згідно із листом від 24 грудня 2024 року №4822н/т має №7332 і дату 19.12.2024.
Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 26 червня 2025 року у справі №440/4268/20.
У спірних правовідносинах військова частина є суб`єктом владних повноважень, на дії якого поширюються встановлені статтею 2 КАС України вимоги.
Отже, ураховуючи завдання адміністративного судочинства та юрисдикцію адміністративних судів під час розгляду та вирішення адміністративної справи суд наділений усією повнотою повноважень щодо перевірки оспорюваного рішення (дії) суб`єкта владних повноважень не лише на предмет його законності, тобто чи було таке рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, але й з точки зору дотримання інших критеріїв, перелік яких наведено у частині другій статті 2 КАС України.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Натомість у цій справі, дії військових частин, зокрема, щодо складання документів, які є підставою для нарахування і виплати додаткової винагороди, є нерозсудливими і такими, що вчинені без урахування всіх обставин, що мають значення для їх вчинення.
Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням усіх встановлених вище обставин та наведених положень чинного законодавства, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги у цій справі є такими, що підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір останнім сплачено не було, а отже відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 , додаткової винагороди встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період із 12.11.2024 по 17.11.2024, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, встановленої пунктом 1-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 у розмірі 100 000 грн за прийняття безпосередньої участі у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України за період з 12.11.2024 по 17.11.2024, виходячи з розрахунку 100 000 грн на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення (ухвалу) суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 .

Суддя Н.В. Кучугурна