Справа № 635/2480/25
Суддя: Пруднікова О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 635/2480/25
провадження № 2-а/619/49/25
РІШЕННЯ

іменем України

16 жовтня 2025 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Пруднікової О.В.,

за участю секретаря судового засідання Дєдової Н.С.,

представника позивача - адвоката Шкабури В.В.,

розглянувши адміністративну справу за позовом адвоката Шкабури Владислава Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

Адвокат Шкабура В.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просить скасувати постанову № 1/258 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 від 24 березня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 17 000,00 грн, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 02.11.2022 був взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_3 . Військово-лікарську комісію позивач пройшов 25.11.2022, якою визначено придатність до проходження військової служби за станом здоров`я: ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ст. 57-6 гр. ІІ Розкладу, хвороб Наказу МОУ 402-2008 визнаний обмежено придатним до військової служби у військовий час. Протокол №33 від 25.11.2022. 24.03.2025 ОСОБА_1 отримав постанову №1/258 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, як такий, що не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ свої персональні дані. Посилається на примітку до ст. 210 КУпАП, якою визначено, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. З оскаржуваної постанови не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей (облікових даних) позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Відтак, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, не підтверджується жодним доказом, окрім оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення, що є предметом оскарження.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 адвокат Шкабура В.В. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином про що свідчить довідка про доставлення документу до електронного кабінету. Відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 19 лютого 2025 року інструктором відділення рекрутінгу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_3 складено протокол № 258 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, згідно з яким 31 січня 2025 року о 16 годині 00 хвилин м. Дергачі під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_6 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов?язаним ОСОБА_1 (а.с. 39-40).

Рядовий запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в першому відділі, ІНФОРМАЦІЯ_4 , в особливий період. в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-1Х, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-Х свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовників, військовозобовязаних, резервістів або у територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.

Гр. ОСОБА_1 повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 00 хв. 3 березня 2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 39-40).

24 березня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_7 полковником ОСОБА_2 складено постанову № 1/258, згідно з якою під час перевірки документів в ІНФОРМАЦІЯ_6 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов?язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов?язаним ОСОБА_1 . Офіцер запасу ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , в особливий період. в порушення вимог абзацу 7 частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абзацу 4 пункту 1 частини 2 Прикінцевих і перехідних положень Закону 3633-1Х, абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу»: не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-Х свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовників, військовозобовязаних, резервістів або у територіальному центрі комплектуванні та соціальної підтримки, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУПАП.

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у званні солдат, склад рядовий за станом здоров`я - визнаний ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на підставі ст. 57-6 гр. ІІ Розкладу, хвороб Наказу МОУ 402-2008 обмежено придатним до військової служби у військовий час. Протокол №33 від 25.11.2022. Підлягає повторному медичному переосвідченню у листопаді 2027 року (а.с. 37-38).

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта: параметри запиту права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину, ВТА №615548 р. №361, 24.12.2012, посвідчений приватним нотаріусом В.В. Смоляна Дергачівського районного округу (а.с. 33-34).

Відповідно до форми ОК-7 Пенсійного фонду України ОСОБА_1 є в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 1998 по 2024 і отримує пенсію (а.с. 17-19, 20-24).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються приписами КУпАП.

Частинами 1, 2 ст. 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття .210 КУпАП містить примітку, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України введений воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та діє на час розгляду справи.

18.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» № 3633-ІХ від 11.04.2024 (далі по тексту - Закон №3633-ІХ).

Цим Законом положення ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладено в новій редакції, згідно з якою, зокрема встановлено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абз.4 п.п.1 п.2 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №3633-ІХ громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Судом встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки він порушив законодавство про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом 3633-ІХ свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Вирішуючи спір, судом встановлено, що позивач жодним із визначених способів уточнення своїх персональних даних не скористався, тим самим допустив порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, адже не виконав свій обов`язок оновити персональні дані протягом 60 днів з дня набрання чинності Законом №3633-ІХ.

Разом з тим, Закон № 3633-ІХ містить примітку до ст. 210-1 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП, положення, зокрема, ст. 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

З метою встановити обставини щодо можливості/неможливості відповідача отримати відомості щодо персональних даних позивача шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами даних, а також встановити які саме військово-облікові дані останнім не були оновлені, ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 19.06.2025 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином завірену копію матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП, в рамках якої винесено оскаржувану постанову № 1/258 від 24.03.2025.

Вказана ухвала була отримана відповідачем 19.06.2025, проте виконана не була.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 13.08.2025 у ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно витребувано належним чином завірену копію матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУПАП, в рамках якої винесено оскаржувану постанову № 1/258 від 24.03.2025.

Вказана ухвала була отримана відповідачем 13.08.2025.

Разом з тим, відповідачем не надано ані відзиву, ані матеріалів справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , про неможливість виконання ухвал суду також не повідомлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень саме на відповідача у справі покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності.

Суд також звертає увагу на те, що відповідач в оскаржуваній постанові зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_9 . Також в оскаржуваній постанові зазначена інформація про позивача, зокрема, адреса проживання, РНОКПП, паспортні дані.

Позивач до суду надав докази того, що відповідно до тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 , яке 27.12.2022 підписано начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковником ОСОБА_4 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у званні солдат, за станом здоров`я - визнаний ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 обмежено придатним до військової служби у військовий час. Підлягає повторному медичному переосвідченню у листопаді 2027 року (а.с. 37-38).

З оскаржуваної постанови не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей (облікових даних) позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося.

Ані самостійно на виконання вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, ані на пропозицію суду відповідач таких доказів також не надав.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості встановити обставини, які підтверджують неможливість отримання відповідачем відомостей щодо персональних даних позивача у спосіб, встановлений у примітці до ст.210 КУпАП, відповідачем не надано суду навіть попри їх витребування останнім.

Таким чином, доказів в підтвердження правомірності спірної постанови, враховуючи примітку до ст.210 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Крім того, ані протокол, ані постанова не містять посилань, що дані позивача змінилися та підлягали оновленню.

З огляду на те, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими докази, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП від 05.03.2025, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Будь-які сумніви та протиріччя, які виникають при розгляді адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення суд тлумачить на користь особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дотримуючись приписів ст. 62 Конституції України.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд.

В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням викладених обставин, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова № 1/258 від 24.03.2025 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП підлягає скасуванню із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд -

ухвалив:

Позов адвоката Шкабури Владислава Вадимовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову № 1/258 від 24.03.2025, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 484 грн (чотириста вісімдесят чотири) грн 48 коп.

Справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Суддя О. В. Пруднікова