Справа № 592/8334/25
Суддя: Онайко Р. А.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8334/25
Провадження №2-а/592/157/25

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Шапран Н.К., розглянувши у судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА№4383421 від 29.03.2025, стягнути понесені судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 29.03.2025 винесена постанова ЕНА№4383421, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП, згідно якої 26.03.2025 о 16:24 у м. Решетилівка, дорога Київ-Харків-Довжанський 306 км, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 112 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 62 км/год, швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruСam LTI 20/20 ТС008425, чим порушив п.12.4 ПДР України. Вважає зазначену постанову протиправною та такою що підлягає скасуванню оскільки:

-єдиним доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем є фото та відео з вимірювача швидкості TruСam, однак під час вимірювання швидкості останній не був встановлений стаціонарно, а знаходився в руках поліцейського, що суперечитьвимогам ст.40 ЗУ «Про національну поліцію».

Ухвалою Ковпаківського районного суду міста Суми від 28.05.2025 відкрито провадження у справі.

12.06.2025 від представників відповідачів надійшов відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, заперечення обґрунтовує тим, що поліцейським дотримано методів використання приладу TruСam, та зазначений лазерний вимірювач відноситься до ручних вимірювачів швидкості, конструктивно створений для утримування в руках, інструкцією з експлуатації передбачено використання зазначеного приладу як встановленого на триногу так і з рук, тож зазначає, що вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Представником відповідача до суду додано диск з відеозаписом з місця події, який зафіксовано на бодікамеру поліцейського від 26.03.2025.

21.08.2025 представником позивача надано додаткові пояснення у справі, наголошує, що ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам статті 40 ЗУ «Про національну поліцію», а також звертає увагу суду що доданий оптичнийдиск має бути засвідчений електронним цифровим підписом.

У відповідності до положень ст.205 КАС України, суд розглянув справу за відсутності позивача та представника відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, вивчивши доводи позивача, відзив на позовну заяву представника відповідачів, дослідивши матеріали справи та надані докази у їх сукупності, дійшов до такого.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №4383421 від 29.03.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП та накладено адміністравтине стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26.03.2025 о 16:24 у м. Решетилівка, дорога Київ-Харків-Довжанський 306 км, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 112 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 62 км/год, швидкість руху вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості руху TruСam LTI 20/20 ТС008425, чим порушив п.12.4 ПДР України.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною, оскільки швидкість вимірювалася приладом TruСam, який не був стаціонарно вмонтований та був розміщений в руках поліцейського.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі по тексту ПДР; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків (п.1.5 ПДР).

Відповідно до пункту 1.9. ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

У відповідності до ч.4 ст.122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частини другою статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами частини третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція № 1395) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з пунктів 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч.4 ст.122 КУпАП.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закону № 580-VII), поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з вимогами частини першої статті 40 Закон № 580-VIII поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

З наведеного вбачається, що вказаною нормою дозволено працівникам поліції використовувати технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, і такі прилади можуть закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. При цьому, зазначена норма не містить приписів про обов`язкове закріплення таких засобів виключно стаціонарно.

При цьому, лазерний вимірювач TruCАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, та, крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCАМ також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювання швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCАМ LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Під час вимірювання швидкості руху, поліцейський виконує наведення позначки оптичного прицілу на цільовий автомобіль і натискає спусковий гачок приладу. Прилад починає вимірювання швидкості і здійснює запис.

Згідно свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 03.12.2024 № 22-01/23855 (а.с. 35), лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCаM ІІ № ТС008425, може мати максимально допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі становить +/- 2 м/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Згідно Посібника користувача LTI 20/20 TruCаM ІІ вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCаM ІІ призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах.

Для запобігання вимірювання помилкової швидкості, ТruСАМ ІІ відстежує як апаратну систему, так і вимірювання. Коли прилад виявляє помилку, він показує повідомлення про помилку замість результатів вимірювання. Зокрема, код помилки «Е 01» прилад видає тоді коли ціль була поза діапазоном, або занадто близько; код помилки «Е 03» прилад видає тоді коли нестабільна ціль, дані не достатньо стійку, щоб виміряти швидкість.

Таким чином, коли неможливо здійснити вимірювання швидкості руху, прилад показує помилку, а не зафіксовану швидкість руху.

Виходячи з приведених вище положень, використання приладу TruCАМ відбувається як у автоматичному режимі, так і в ручному режимі, тоді як для запобігання помилкових висновків про швидкість транспортного засобу при нестабільності цілі чи приладу передбачена розробниками саме відповідна помилка замість результатів вимірювання. Тому користування приладом у ручному режимі не є порушенням.

Відтак, відповідач мав право використовувати зазначений засіб вимірювальної техніки в ручному режимі, оскільки наведена норма закону не виключає можливість використання органами поліції вимірювачів швидкості руху, які не є стаціонарно встановленими.

Отже, і припущення позивача про те, що утримання такого приладу поліцейським в руці, з урахуванням вірогідної похибки, ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху його автомобіля Nissan Juke, номерний знак НОМЕР_1 , в 112 км/год, є неприйнятним.

Таким чином порушення, визначеного п.12.4 ПДР України, обмеження швидкості руху зафіксовано відповідачем за допомогою відповідного технічного засобу TruCAM TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008425).

З наданого відповідачем відеозапису долученого у якості додатку до відзиву DVD-R диск вбачається, що під час фіксування перевищення швидкості транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , лазерний вимірювач сфокусовано та зафіксовано саме на ньому (на його номерному знаку).

Як вбачається з фото з приладу TRUCAM LTІ 20/20 ТС008343, що є додатком до постанови, та відеозапису наданого відповідачем, зафіксовано рух автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 112 км/год 26.03.2025 о 16:24 у м. Решетилівка, дорога Київ-Харків-Довжанський 306 км, дистанція до вимірювача 389,6 м.

Так, за приписами частини третьої статті 94 КАС України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, на які накладено кваліфікований електронний підпис відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та ЗУ «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги". Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем до суду було надано відзив з оптичним диском, на якому всі файли, зокрема фото фіксації, підписані електронним цифровим підписом, що спростовує доводи позивача про неналежність зазначеного доказу.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено порушень при розгляді справи та складанні постанови про адміністративне правопорушення, оскільки дії особи, уповноваженої на складання постанови, відповідають вимогамчинного законодавства.

Постанова про адміністративне правопорушення та відеофайли не містять розбіжностей, а інші матеріали справи підтверджують фактичні обставини справи.

Вказані докази є узгодженими між собою, отримані в установленому законом порядку та не викликають сумнівів у їх належності, допустимості та достовірності.

Будь-яких фактів щодо неправильності складання постанови про адміністративне правопорушення відносно водія ОСОБА_1 , порушення прав останнього, матеріали справи не містять, та з боку самого ОСОБА_1 суду не надано.

Таких даних не встановлено і в ході судового розгляду справи.

Під час розгляду справи судом не встановлено порушень процедури, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, сам позивач у своїй заяві не спростовує того, що ним не було допущено порушень правил дорожнього руху та перевищено дозволену швидкість руху, та всі свої заперечення зводить лише до розташування приладу для вимірування швидкості руху в руках поліцейського, що не спростовують факт порушення ним Правил дорожнього руху, та не підтверджують відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

З огляду на викладене вище, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов висновку про доведеність факту вчинення адміністративного правопорушення водієм ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Беручи до уваги зазначене, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення не було порушено норми чинних нормативно-правових актів, вина особи у вчиненні правопорушення доведена, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про залишення позовної заяви без задоволення, то судові витрати понесені позивачем не підлягають розподілу.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 19, 72-78, 90, 99, 139, 243-246, 250, 286, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Учасник справи, якому повний текст рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Полтавській області, адреса Полтавська область, с. Розсошенці, вул. кременчуцька, 2В.

Відповідач: Департамент патрульної поліції, , адреса м.Київ, вул. Федора Ернеста, 3.

Суддя Р.А. Онайко