Справа № 309/3237/25
Суддя: Орос Я. В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 309/3237/25
Провадження № 2-а/309/62/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого судді Орос Я.В.

за участю секретаря Калинич Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хуст справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_2 в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №2.493 від 28.08.2025 р. по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, а провадження у справі закрити.

Позов мотивовано тим, що 28 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 винесено постанову № 2.493, якою ОСОБА_1 , як селищного голову с. Вишково, притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34 000 грн. Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, з наступних підстав.

Після надходження розпоряджень ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 16.06.2025 року по 01.07.2025 року, Вишківська селищна рада організувала та провела оповіщення військовозобов`язаних і резервістів у встановленому порядку. Факт виконання обов`язків підтверджується актами про оповіщення, складеними відповідальними особами. Ці акти були надані до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Більше того, їх отримання та наявність підтвердила працівниця самого РТЦК, що виключає будь-які сумніви щодо виконання обов`язків ОСОБА_1 ..

У постанові № 2.493 зазначається, що «жодного військовозобов`язаного не було оповіщено» або що «відсутні підтверджуючі документи». Це твердження є недостовірним, оскільки документи були складені та подані. Також у постанові йдеться про те, що частина осіб була відсутня за місцем проживання. Але це є об`єктивною обставиною, яка не залежить від дій органу місцевого самоврядування. Закон не зобов`язує голову селищної ради фізично забезпечувати присутність кожного громадянина за адресою, а лише вживати заходів щодо оповіщення. Єдиною формальною претензією, на яку робить акцент відповідач, є відсутність окремого «розпорядження голови» щодо оповіщення. Проте чинне законодавство (зокрема, Постанова КМУ № 1487 від 30.12.2022) передбачає обов`язок саме провести оповіщення та забезпечити інформування військовозобов`язаних. Цей обов`язок було виконано, а тому відсутність окремого внутрішнього розпорядження не може нівелювати факт виконання мобілізаційних завдань позивачем.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП встановлює відповідальність за порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період. ОСОБА_1 вважає, що у його діях відсутні як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона правопорушення: оповіщення проведено; акти складено та подано; факт їх надання підтверджено працівником самого РТЦК.

Таким чином, постанова ґрунтується на помилкових і надуманих висновках і не має жодних правових підстав. Отже ОСОБА_1 не погоджується з рішенням т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , та просить скасувати постанову №2.493 від 28.08.2025 р.

Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи вирішено провести у спрощеному позовному провадженні. Роз`яснено відповідачу право на подання відзиву, який повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України у строк до 29.09.2025. Судовий розгляд справи призначено 29.09.2025 на 13:30 год.

29.09.2025 року судове засідання відкладено у зв`язку з неявкою учасників справи та призначено наступне судове засідання на 16.10.2025 року на 11:30 год.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі та просить задоволити позовні вимоги в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином шляхом направлення рекомендованого виклику з повідомленням, причини своєї неявки суду не повідомив, відзиву не подавав. Згідно відмітки від «укрпошти» представник ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав виклик до суду 26.09.2025 року, що підтверджується розпискою яка міститься в матеріалах справи (а.с.32). Також, відповідачу направлявся виклик до суду на 16.10.2025 р. через систему «Електронний суд», який він отримав 06.10.2025 року, що підтверджено Довідкою про доставку електронного документу.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені у відповідності до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, м. Києва та м. Севастополя (ч. 7 ст. 1 Закону №2232-XII).

Згідно з ч. 5 ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством є завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 займає посаду старости селища Вишково, Хустського району Закарпатської області.

На адресу Вишківської територіальної громади у червні 2025 року направлено розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковника ОСОБА_2 , про проведення заходів мобілізації та виклик резервістів та військовозобов`язаних до районного територіального центру комплектування разом із повістками про їх виклик до центру, відповідно до пунктів 12, 15 Постанови КМУ від 16.05.2024 №560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» (далі Порядок).

Зокрема, як вбачається з постанови №2.493 від 28.08.2025 року на виконання старости ОСОБА_1 , 11.06.2025 направлено розпорядження №5952/1/1 і №5952/1/2; 21.06.2025, направлено розпорядження №6232/1; 27.06.2025 направлено розпорядження №6407/1.

Позивач ОСОБА_1 в підтвердження виконання даних розпоряджень долучив до позовної заяви відповіді про виконання вище вказаних розпоряджень. Так, згідно відповіді Вишківської селищної ради за підписом селищного голови Ярослава Гайовича №02-36/845 від 16.06.2025 р. розпорядження №59521/1 від 11.06.2025 року належним чином не виконано, чим порушено п. 47 ПКМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487. Зокрема, не оповіщено жодного військовозобов`язаного, а саме: 6 військовозобов`язаних вказано - «відсутній на території Вишківської ТГ», 36 військовозобов`язаних - «відсутній за даною адресою», 1 військовозобов`язаний - «особа з інвалідністю».

Згідно відповіді Вишківської селищної ради за підписом селищного голови Ярослава Гайовича №02-36/846 від 16.06.2025 р., розпорядження №5952/1/2 від 11.06.2025 належним чином не виконано, чим порушено п. 47 ПКМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487 . Зокрема, не оповіщено жодного військовозобов`язаного, а саме: 26 військовозобов`язаних вказано - «відсутній на території Вишківської ТІ», 88 військовозобов`язаних - «відсутній за даною адресою», 1 військовозобов`язаний - «помер».

Згідно відповіді Вишківської селищної ради за підписом першого заступника селищного голови Оксани Чонки №02-36/898 від 26.06.2025 р., розпорядження №6232/1 від 21.06.2025 належним чином не виконано, чим порушено п. 47 ПКМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487. Зокрема, оповіщено лише 1 військовозобов`язаного. Стосовно військовозобов`язаних: 2 військовозобов`язаних вказано - «відсутній на території Вишківської ТГ», 42 військовозобов`язаних - «відсутній за даною адресою».

Згідно відповіді Вишківської селищної ради за підписом першого заступника селищного голови Оксани Чонки №02-36/926 від 01.07.2025 р., розпорядження №6407/1 від 27.06.2025 належним чином не виконано, чим порушено п. 47 ПКМУ «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 30.12.2022 №1487. Зокрема, не оповіщено жодного військовозобов`язаного, а саме: оповіщено лише 1 військовозобов`язаного, 6 військовозобов`язаних вказано - «відсутній на території Вишківської ТТ», 40 військовозобов`язаних - «відсутній за даною адресою».

Проте, жодним документом вказані відомості не були підтверджені (пояснення сусідів, пояснення родичів, актом відсутності за місцем проживання, довідка міграціїної служби тощо), що свідчить про неналежне виконання обов`язків з оповіщення.

Крім цього селищним головою с. Вишково після отримання розпоряджень не видано акти (наказ, розпорядження) про проведення оповіщення резервістів та військовозобов`язаних, у якому необхідно було зазначити підставу та мету його видання, перелік осіб, які підлягають оповіщенню, дату, час та місце їх прибуття, способи доставки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, який надіслав розпорядження, відповідальні особи за здійснення оповіщення, порядок здійснення контролю за оповіщенням та Порядку та п. 47 Постанови N?1487. Також, селищним головою с. Вишково, в порушення вищевказаних пунктів нормативних актів, копію відповідного акту (наказу, розпорядження) та підтверджуючу інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до Хустського районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не направлено.

Дані обставини відображені ТВО начальником групи розгляду та супроводження адміністративних правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 старшим лейтенантом юстиції ОСОБА_3 в Протоколі про адміністративне правопорушення №2.493 від 28.08.2025 року (а.с.24-27). Даний протокол складений у присутності ОСОБА_1 .. Останньому роз`яснено зміст ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП та повідомлено про розгляд справи 28.08.2025 року о 10 год. 00 хв. в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_3 , кабінет 103. Протокол підписано особисто ОСОБА_1 , будь яких пояснень останнього в протоколі не відображено.

28.08.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 , за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , винесено постанову №2.493 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, з якої вбачається, що останній на розгляд справи про адміністративне правопорушення прибув, що підтверджується його підписом в постанові, клопотань або пояснень не заявляв (а. с. 20-23).

Згідно із ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до абз. 8 ч. 1 ст. 15 ЗУ «Про оборону України» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі оборонної роботи забезпечують проведення мобілізації людських, транспортних та інших ресурсів в особливий період.

За правилами ст. 18 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» виконавчі органи сільських, селищних, міських рад, зокрема:

- планують, організовують і забезпечують мобілізаційну підготовку та мобілізацію на території відповідних населених пунктів;

- здійснюють під час мобілізації в установленому порядку своєчасне оповіщення та забезпечують прибуття громадян, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів, виділення будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів і надання послуг Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту відповідно до мобілізаційних планів, а також виконання завдань, визначених Генеральним штабом Збройних Сил України;

- забезпечують на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час і надання звітності щодо бронювання військовозобов`язаних у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України;

- сприяють територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період;

- забезпечують на території відповідних населених пунктів виконання законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Частиною 1 ст. 21 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що підприємства, установи і організації зобов`язані забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ч. 1, 2 ст. 26 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» відповідальність за організацію мобілізаційної підготовки та стан мобілізаційної готовності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, адміністративно-територіальних одиниць і населених пунктів, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту та підприємств, установ і організацій покладається на відповідних керівників. Посадові особи, винні в порушенні законів України та інших нормативно-правових актів з питань мобілізаційної підготовки та мобілізації, а також громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування регламентовано приписами Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 36 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі делеговані повноваження як, зокрема, забезпечення організації призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу та альтернативну (невійськову) службу, направлення для проходження базової військової служби, підготовки молоді до військової служби; сприяння в організації навчальних (перевірочних) та спеціальних військових зборів; забезпечення доведення до підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, а також населення розпорядження керівника місцевої державної адміністрації (військової, військово-цивільної) або керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки про проведення заходів мобілізації чи виклик військовозобов`язаних та резервістів до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки; забезпечення на території відповідних населених пунктів ведення персонально-первинного військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, забезпечення бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час;

Сільський, селищний, міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету, що передбачено п. 1, 2, 7 ч. 4 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Згідно ч. 6 ст. 42 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Таким чином, після отримання розпорядження відповідного уповноваженого органу обов`язок з його реалізації покладається на позивача, який обіймаючи посаду старости Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, відповідальний за невиконання таких розпоряджень та є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставах яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

В силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України суд вважає за необхідне врахувати висновки, викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі № 342/158/17, відповідно до яких як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи в невчиненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними й реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затверджений постановою Кабінету міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.

Відповідно до положень п. 34 Порядку з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють оповіщення на вимогу районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів і забезпечення їх своєчасного прибуття.

Згідно з п. 47 Порядку у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів (додаток 13) щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані:

- видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів;

- вручити призовникам, військовозобов`язаним та резервістам повістки про явку за викликом до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу (за наявністю);

- письмово повідомити з наданням витягів з наказів (розпоряджень) відповідним районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про осіб з числа призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які тимчасово непрацездатні, перебувають у відпустці або у відрядженні;

- забезпечити здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувального органу.

У відповідності до пункту 32 вказаного Порядку у разі отримання розпорядження відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору), до органів СБУ, розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, взяття на військовий облік, визначення призначення на особливий період, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних (резервістів) виконавчі органи сільських, селищних, міських рад:

- відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів;

- здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання) шляхом вручення повісток (додаток 11) або під їх особистий підпис у картках первинного обліку (додаток 3) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення для проходження базової військової служби, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечення їх своєчасного прибуття;

- у триденний строк письмово повідомляють районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів про результати оповіщення, виконання призовниками, військовозобов`язаними та резервістами вимог законодавства;

- забезпечують контроль за прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Вказаними правовими нормами визначений обов`язок органів місцевого самоврядування у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки здійснювати оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та забезпечувати здійснення контролю за результатами оповіщення та прибуттям призовників, військовозобов`язаних та резервістів до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Так, матеріали справи не містять доказів того, що староста Вишківської селищної ради Хустського району Закарпатської області, отримавши відповідні розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , вжив вичерпних заходів у відповідності до приписів пункту 32 постанови КМУ № 1487 від 30 грудня 2022 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» для реального його виконання.

Крім цього, позивачем ОСОБА_1 у змісті позовної заяви зазначено, що підтверджуючі документи про належне оповіщення призовників останнім було подано до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Однак, до позовної заяви такі документи не були долучені, що позбавляє суд можливості перевірити зазначену інформацію ОСОБА_1 .

Згідно відповідей складених ОСОБА_1 на розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_3 по кожному з військовозобов`язаних зазначено «Відсутній за даною адресою» та «відсутній на території Вишківської ТГ», що не є належним виконанням позивачем покладеного на нього обов`язку забезпечення проведення мобілізації людських ресурсів. Доказів надіслання сповіщень рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення, як це передбачено п. 30-2 постанови КМУ № 560 від 16 травня 2024 року «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» позивачем не надано, як і не доручено жодних пояснень свідків, сусідів чи родичів, відсутні копії документів про виїзд за кордон даних осіб або будь-яких доказів щодо належного оповіщення військовозобов`язаних, а тому суд вважає, що останнім допущено порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Позивачем у позовній заяві зазначається, що чинним законодавством не передбачено видачу розпоряджень про оповіщення призовників та дана підстава ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є формальною. Однак, з даного приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 47 Постанови №1487 передбачено, що у разі отримання розпоряджень районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки щодо оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки керівники (голови) державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій зобов`язані: видати наказ (розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів, довести його до відома таких осіб під особистий підпис, а у разі виконання такими особами дистанційної, надомної роботи, у період їх тимчасової непрацездатності, перебування у відпустці або у відрядженні - рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення у частині, що стосується їх прибуття до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у визначені строки, та надіслати копію відповідних наказів (розпоряджень) та підтвердну інформацію або документи про здійснення оповіщення у триденний строк до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, органу СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Однак, селищним головою порушено даний порядок та не видано акт (наказ, розпорядження) про оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

З огляду на наведене правове регулювання та встановлені у ході розгляду справи фактичні обставини суд вважає, що оспорювана постанова №2.493 від 28.08.2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 34000 грн. по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відповідає вимогам закону, а отже підстав для визнання її протиправною та скасування немає.

Крім того суд враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складений в присутності позивача та останньому повідомлено про час та місце розгляду справи. Протокол ОСОБА_1 підписав особисто та жодних заперечень до нього не надав. Оскаржувана постанова за справою про адміністративне правопорушення складена повноважною особою, за своєю формою і змістом відповідає нормам чинного законодавства, розмір штрафу відповідає санкції ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та копію даної постанови позивач отримав.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу ч. 1 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

За приписами ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Заперечення позивача носять формальний характер та оцінюються судом як спосіб ухилення від адміністративної відповідальності. Позивач не надав суду належних та допустимих доказів порушення його прав та законних інтересів.

Аналізуючи наведені вище законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст.161КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Тобто, позивачу, оскаржуючи постанову про адміністративне правопорушення необхідно було сплатити судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.03.2020 року у справі № 543/775/17.

Однак, доказів сплати судового збору при зверненні до суду позивачем не надано, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ЗУ «Про оборону України», ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.7, 9, 38, 210-1, 235, 245, 247, 251-252, 283 КУпАП, керуючись ст.2, 5, 9, 72,77,160, 241-246,255,286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь 605 грн. 60 коп. судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Хустський районний суд Закарпатської області, протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.