Справа № 300/7253/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"16" жовтня 2025 р. справа № 300/7253/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Арабчук В.М.,
представник відповідача не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 від 22.08.2025 про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 31.10.2024 в справі № 300/7253/24
до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 (далі заявник, ОСОБА_1 ) подав до суду заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24 (далі заява) в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з 01.02.2023 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 № 10/1/5331 від 07.08.2024, та з 01.03.2023 без обмеження виплати пенсії будь-яким максимальним розміром, з урахуванням раніше проведених виплат, встановивши новий спосіб і порядок виконання рішення суду, а саме просить стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на його 160023,40 грн. нарахованої суми доплати пенсії на виконання вказаного судового рішення.
Вказана заява мотивована тим, що з дати набрання законної сили по теперішній час, відповідачем рішення суду не було виконано в повному обсязі. Згідно з розрахунком на доплату на виконання рішення суду в цій справі, різниця між фактично перерахованою та виплаченою пенсією складає 160023,40 грн. проте судове рішення в цій частині не виконане, оскільки відповідач вказану суму пенсії так і не виплатив. Тобто судове рішення в цій справі не виконане більше двох місяців, що згідно з частиною третьою статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), в редакції Закону України № 4094-ІХ, чинній з 19.12.2024, є підставою для зміни способу та порядку виконання рішення суду шляхом стягнення з пенсійного органу недоплаченої суми пенсії.
Суд призначив судове засідання з розгляду заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду на 16.10.2025 о 13:00 год.
В судове засідання 16.10.2025 відповідач не з`явився, хоча були повідомлені належним чином про дату та час проведення судового засідання. В запереченнях на заяву просив провести розгляд справи без участі його представника в судовому засіданні.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав подану заяву про зміну способу і порядку виконання рішення суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24 та просив її задовольнити.
Суд вивчив аргументи учасників справи та дослідив матеріали судової справи і встановив таке.
Згідно з положеннями статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Відповідно до частини першої статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Згідно із абзацом першим частини статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до абзацу другого цієї норми невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» від 21.11.2024 № 4094-IX передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.
Відповідно до підпунктів 4, 5 пункту 4 Положення про Головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 року № 28-2, Головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує своєчасне та в повному обсязі фінансування пенсій та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством, здійснює з цією метою перерозподіл коштів між районами (містами); здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України здійснює виплати винятково коштом Фонду та з інших джерел, визначених законодавством.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року, виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим з військової служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за вказаним Законом, забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
За змістом положень статті 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Абзацом другим пункту 7 розділу ІІ Порядку розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 31.08.2009 року № 21-2 (в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 09.12.2021 року № 35-1) передбачено, що видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 № 4901-VI плануються в межах коштів Державного бюджету України на фінансування пенсійних програм на відповідний рік. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.
З наведеного слідує висновок, що виплата нарахованих (перерахованих) сум пенсій за рішенням суду здійснюється, зокрема, за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду та в порядку черговості.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24 частково задоволено позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області:

- Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 10/1/5331 від 07.08.2024.

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 01.02.2023 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі відомостей довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , за № 10/1/5331 від 07.08.2024, з урахуванням фактично виплачених сум.

- Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо обмеження розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 «максимальним розміром» при перерахунку пенсії на виконання постанови Кабінету Міністрів України № 185 від 23.02.2024 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

- Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з 01.03.2024 без обмеження її будь-яким «максимальним» розміром, з урахуванням раніше проведених виплат.

- У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2025 залишено без змін рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24.

Отже, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24 набрало законної сили 21.03.2025.

На виконання вказаного судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області здійснило в березні 2025 відповідний перерахунок пенсії, внаслідок якого різниця між фактично перерахованою та виплаченою пенсією склала 160023,40 грн. Цю суму відповідач включив до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України для виплати при надходженні коштів з Державного бюджету України в порядку черговості з урахуванням дати набрання рішення суду законної сили. Вказане підтверджується листом відповідача від 27.03.2025 № 0900-0202-8/16905, розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою позивача, а також не заперечується сторонами.

Як встановлено судом, з метою забезпечення виконання згаданого судового рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області створило відповідний запис в підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України, що підтверджується долученим відповідачем до заперечення на заяву витягом із такої системи.

В цьому контексті суд звертає увагу на те, що позивач просить у поданій заяві змінити повністю резолютивну частину судового рішення в частині зобов`язальних дій, які покладені на відповідача (тобто і у вже виконаній відповідачем частині), на стягнення нарахованої суми доплати пенсії в розмірі 160023,40 грн., що суперечить статті 378 КАС України.

Як суд вже зазначав вище, виплата сум, нарахованих на виконання судових рішень, здійснюється за наявності відповідного цільового фінансування з Державного бюджету України в порядку черговості виплат, що визначається датою набрання рішенням законної сили.

Отже, з метою виконання рішення суду в цій справі відповідач здійснив конкретно-визначені дії: провів перерахунок пенсії позивача, забезпечив нарахування суми доплати та включення такої доплати до відповідного реєстру, а також здійснює щомісячну виплату пенсії з урахуванням судового рішення.

Поряд з тим, заявник не надав суду доказів того, що загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату або що відповідач створює перешкоди для виконання такого рішення.

Суд звертає увагу, що поняття спосіб і порядок виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Спосіб виконання судового рішення це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановлено КАС України. Натомість порядок виконання судового рішення означає визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем.

Під зміною способу і порядку виконання рішення треба розуміти вжиття адміністративним судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановлені раніше порядок і спосіб. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Водночас змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті, торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду, а також змінювати обраний судом при ухваленні цього рішення спосіб відновлення порушеного права позивача.

Мета зміни способу та порядку виконання рішення суду полягає у тому, щоб усунути обставини, що істотно ускладнюють або роблять неможливим виконання такого судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2018 у справі № 803/3805/15 зазначив, що системний аналіз наведеної правової норми дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для встановлення порядку і способу виконання судового рішення є обставини, що перешкоджають належному його виконанню: ускладнюють його виконання або роблять неможливим, при цьому судове рішення не може бути змінено по суті.

Тобто зміна способу і порядку виконання рішення суду - це прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Отже, суд за наявності обґрунтованих підстав та належних доказів може змінити спосіб та порядок виконання рішення суду, не змінюючи при цьому його змісту, або ж відмовити в задоволенні такої заяви.

Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 у справі № 826/8279/16.

Суд вважає, що висновки судового рішення від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24 щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Так, резолютивна частина вказаного вище судового рішення має зобов`язальний характер. Судом при розгляді вказаної справи не вирішувалися позовні вимоги майнового характеру щодо стягнення певної суми коштів і, як наслідок, не перевірялася правильність нарахування заборгованості по пенсії позивачу.

В постанові від 24 грудня 2014 року у справі №21-506а14 Верховний Суд України дійшов висновку, що зміну способу і порядку виконання судового рішення слід розуміти як застосування судом нових заходів щодо його реалізації у зв`язку з неможливістю виконання цього рішення раніше визначеними способом і порядком. При цьому зміна способу виконання не має змінювати (зачіпати) суті самого судового рішення.

Подібного підходу дотримується і Верховний Суд, зокрема у постановах від 7 березня 2018 року у справі № 456/953/15-а, від 16 липня 2020 року у справі №130/2176/17, від 11 листопада 2020 року у справі №817/628/15 та від 17 лютого 2021 року у справі №295/16238/14-а.

Окрім того, Верховним Судом у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 490/9519/16-а сформульовано наступний правовий висновок: «Змінивши спосіб виконання такої постанови із зобов`язання виплатити зазначені соціальні виплати на стягнення суми цих виплат, буде змінено постанову по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті». Подібний висновок також було зроблено Верховним Судом у постанові від 30 липня 2019 року у справі № 281/1618/14-а.

Тобто, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на стягнення конкретної суми такої виплати (яка хоча і була розрахована відповідачем при проведенні перерахунку пенсії позивача на підставі та на виконання судового рішення у цій справі, але правильність її нарахування судом не досліджувалася та не присуджувалася у конкретному розмірі), відбудеться зміна рішення по суті, з виходом за межі позовних вимог та вирішенням питання, яке не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.

Що стосується положень частини третьої статті 378 КАС України у редакції Закону України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, то суд ураховує, що буквальний зміст цієї норми вказує саме на невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, у відповідній категорії справ (тобто відсутність будь-яких дій на виконання рішення суду). У розглядуваній ситуації рішення суду виконано зі сторони Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, а виплата нарахованої заборгованості буде проведена після надходження відповідного бюджетного фінансування в порядку черговості, з огляду на дату набрання судовим рішенням, законної сили.

Невиконання судового зобов`язання в частині виплати нарахованої в подальшому доплати на виконання рішення суду, через відсутність відповідних бюджетних призначень, в розумінні частини третьої статті 378 КАС України у редакції Закону України від 21 листопада 2024 року № 4094-IX, не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки така виплата буде здійснена після надходження відповідних коштів із державного бюджету України.

Суд зазначає, що вказане рішення не потребує встановлення іншого способу виконання, оскільки рішення є типовим та одним із багатьох тисяч інших типових рішень щодо виплати пенсії.

У всіх подібних судових рішеннях існують схожі обставини щодо їх виконання, які у даному випадку, що розглядається, не є істотно ускладненими або такими, що спричиняють неможливість їх виконання.

Виплата за вказаними рішеннями здійснюється з Державного бюджету України у порядку черговості і необґрунтована зміна способу виконання такого рішення спричинить порушення порядку виплати. Тобто особа, яка мала право на виплату у порядку черговості, отримає його позачергово, що буде несправедливо щодо інших осіб, які також чекають на таку виплату.

Оскільки виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У такому випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не може призведе до його фактичного виконання, оскільки така процесуальна дія не може вплинути на фінансування державою витрат по виплаті заборгованості по пенсії позивачці як внутрішньо переміщеній особі.

З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування державою витрат по виплаті пенсії, то Суд вважає безпідставними аргументи позивача, наведені в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду цій справі.

При цьому суд враховує те, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18.

Також суд звертає увагу, що КАС України передбачені додаткові процесуальні механізми, які спрямовані на гарантування реалізації положень статті 129-1 Конституції України, згідно з якими судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у порядку статей 382, 383 КАС України.

Суд наголошує, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 95 Конституції України бюджетна система України будується на засадах справедливого і неупередженого розподілу суспільного багатства; виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків; держава прагне до збалансованості бюджету України.

З огляду на встановлені обставини та викладені норми права, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 256, 295, 378 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 від 22.08.2025 про зміну способу і порядку виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.10.2024 у справі № 300/7253/24.

Ухвалу суду може бути оскаржено в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.