Справа № 594/1201/25
Суддя: Губіш О. А.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 594/1201/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2025 року м.Борщів

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої-судді: Губіш О.А.

з участю:

секретаря: Окулянко У.Г.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати постанову №2959 про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2025 року, винесену тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210-1 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 грн, незаконною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_3 №2959 від 16.09.2025 його визнано винним в тому, що 12.09.2025 року о 09 год. 58 хв. його доставлено працівниками органів Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 і встановлено, що йому, дата відсутня, направлена повістка №4355876 засобами поштового зв`язку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 год. 26 липня 2025 року для уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора поштове відправлення повернулось в ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання. Дата відмітки 24.07.2025. Він на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (три дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав.

Вважає, що така постанова є протиправною, суперечить вимогам закону, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому підлягає до скасування. Зокрема зазначив, що в дійсності ніхто його, зокрема органи Національної поліції, до ІНФОРМАЦІЯ_2 не доставляли. 12.09.2025 він, побачивши в застосунку Резерв+ червону смужку про те, що він порушник, з власної волі прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де його вислухали, оглянули його документи і сказали, що повідомлять пізніше.

16.09.2025 він ще раз прийшов до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де йому була вручена оскаржувана постанова, з якої зрозумів, що порушив абзац 7 пункту 3 частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (правильним буде абзац 7 частини 3 статті 22 Закону), а саме, не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці, яка була направлена йому засобами поштового зв`язку і яку він не отримав через свою відсутність за адресою місця проживання.

Зазначив, що на його вимогу, йому дозволили сфотографувати документи, які стали підставою для виклику до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це було розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2/6221 від 15.07.2025 щодо оповіщення військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку ІНФОРМАЦІЯ_3 , донесення на виконання розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_2 № 2/6221 від 15.07.2025, повістка № 4355876.

Повістка № 4355876, яку дали йому сфотографувати, була роздрукована в його присутності. Як видно зі змісту повістки, у ній не зазначено власне ім`я та прізвище посадової особи, яка видала повістку, відсутній підпис посадової особи, яка видала повістку, не вказана дата підписання повістки, відсутня гербова печатка.

За змістом повістки - метою виклику вказано: «для уточнення даних». Такий запис не відповідає вимогам п. 27 постанови № 560, за яким: «для уточнення своїх персональних даних», «для уточнення даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки)».

Ні поштове відправлення, ні належно оформлена повістка (саме та, яка йому направлялася і повернулася, як вказано в постанові) йому пред`явлена не була. Якщо проаналізувати названі документи - розпорядження щодо оповіщення та донесенні на виконання цього ж розпорядження, повістка засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення йому не надсилалася.

У донесенні, в графі 55, напроти його прізвища йдеться про те, що: « ОСОБА_4 відсутній по місцю проживання. Домоволодіння зачинене».

Тобто, до його квартири можливо підійшов представник органу місцевого самоврядування, задзвонив чи постукав у двері і пішов геть. А можливо і не приходив взагалі.

Крім того зазначив, що він є жителем АДРЕСА_1 . Саме ця адреса зазначена в електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+).

Свої облікові дані він уточнив після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, про що є відмітка в застосунку Резерв+, а саме, «Дані уточнені вчасно, 09.07.2024 р.».

За адресою: АДРЕСА_1 повістка на його ім`я засобами поштового зв`язку не надходила. Сам він хворіє, а тому не працює. Постійно перебуває вдома або на лікуванні. Разом з ним проживає дружина, остання також постійно дома.

Крім цього зазначив, що він є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання. 12.07.2024 при повторному огляді група інвалідності йому призначена довічно. В електронному кабінеті призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+) є запис про те, що він є особою з інвалідністю 3 групи загального захворювання, і є запис про оформлену ним відстрочку до «завершення мобілізації». Строк його відстрочки від мобілізації з минулого року поновлюється автоматично.

Усі персональні дані ним до електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Резерв+) внесені, змін немає, а тому і уточнювати немає що.

Ні 12, ні 16.09.2025, коли він знаходився в ІНФОРМАЦІЯ_2 , жодні дані не уточнювалися, будь-які документи від нього не вимагались. На його запитання яка була мета його виклику у липні 2025 року, відповіді не отримав.

Ухвалою суду від 01.10.2025 відкрито провадження у справі і розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

13.10.2025 представником відповідача Тимофій В.П. подано до суду відзив на позов, в якому просила у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що виходячи з наявних у відповідача даних, позивачу було направлено повістку листом з рекомендованим повідомленням, з метою інформування про необхідність прибуття до відповідного ТЦК та СП для уточнення даних. Також була сформована електронна повістка № 4355876, відповідно якої позивач мав з`явитися до ТЦК та СП на 09.00 на 26.07.2025. Оскільки позивач не прибув за викликом, то в ЄДРПВР з`явилося повідомлення про порушення ним правил військового обліку.

Відповідно до даних поштового оператора, поштове відправлення повернулося з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання, що згідно положень Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560, є належним оповіщенням військовозобов`язаного.

Твердження позивача, що до його «квартири можливо підійшов представник органу місцевого самоврядування, задзвонив чи постукав у двері і пішов геть. А можливо не приходив взагалі» не можуть бути доказом неналежного оповіщення позивача, оскільки є припущеннями, які неможливо обґрунтувати чи спростувати.

Таким чином, виходячи з обставин справи та вищевикладених норм законодавства, позивач, відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» зобов`язаний був з`явитися до Відповідача на вказану дату та час, як було зазначено в належним чином оформленій повістці. Однак, позивачем без поважних причин було проігноровано його обов`язок.

Наявність у позивача відстрочки не знімає з нього обов`язку з`являтися за викликом по повістці. Отже, позивач, належним чином повідомлений про необхідність з`явитися до відповідача, проігнорувавши свій обов`язок, вчинив адміністративне правопорушення, про що і було винесено оскаржувану постанову.

Додатково зазначила, що відповідачу відомий обов`язок реєстрації в Електронному кабінеті, але у зв`язку з обмеженими технічними можливостями, специфікою функцій та завдань, які покладені на відповідача у зв`язку зі здійсненням заходів, спрямованих на зміцнення обороноздатності нашої держави, дане питання перебувало на погодженні в Департаменті інформаційних систем, м. Київ. Відповідач виконав вимоги КАС України щодо реєстрації в Електронному кабінеті в найкоротші можливі терміни.

Крім цього, у відзиві просила розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача.

В судове засідання позивач, його представник адвокат Денисова Т.С. не з`явилися. У телефонограмі, яку прийняла секретар судового засідання, представник позивача просила розгляд справи проводити за відсутності сторони позивача, позовні вимоги задоволити.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступне.

Згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення № 2959 від 16.09.2025, ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_5 , розглянувши матеріали адміністративної справи стосовно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 здійснив правопорушення, яке вчинене в особливий період (особливий період в Україні діє з моменту оприлюднення Указу Президента від 17 березня 2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», який затверджений Законом України від 17.03.2014 № 1126-УІІ, що набрав чинності з дня його опублікування в газеті «Голос України» від 18.04.2014 № 49, та порушив вимоги абз.7 п.3 ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.210-1 ч.3 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови також встановлено, що 12.09.2025 о 09 год. 58 хв. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель м. Борщів, Чортківського району, Тернопільської області доставлений органами Національної поліції до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки, відповідно до п.30-2 постанови КМ України № 560 від 16.05.2024 «Про затвердження порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період» йому направлена повістка № 4355876 засобами поштового зв`язку для прибуття в ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09.00 год. 26.07.2025 для уточнення даних. Відповідно до даних поштового оператора для ОСОБА_1 поштове відправлення повернулось в ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою про відсутність особи за адресою місця проживання особи. Дата відмітки 24.07.2025. ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату і час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття, визначеній у повістці) не надав.

Відповідно до ч.ч. 1-3, 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі-відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на бори військовозобов`язаних та резервістів; проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону,- за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно; проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Згідно пп. 2 п. 1 «Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30 грудня 2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

У відповідності до вимог абз. 8 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №560 від 16 травня 2024 року, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

П. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №270 від 15.03.2009, встановлено, що рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК» під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК».

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період (порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію) тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (ст. 235 КУпАП).

Крім того відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінивши та дослідивши докази у їх сукупності, приходить до переконання про порушення відповідачем порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , в ході якого обставини справи були досліджені неповно, адже як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 не був належним чином сповіщений про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних.

Матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів належного повідомлення ОСОБА_1 про надсилання та вручення повістки (запрошення) на 09.00 год. 26.07.2025, для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення даних, як це зазначено в оскаржуваній постанові.

Крім цього слід зазначити, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу та настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на ухилення від явки. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Тобто ОСОБА_1 мав знати, що його викликають до ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак свідомо не з`явився, при цьому обов`язок довести вказану обставину в силу ст. 77 КАС України покладається на відповідача, що ним не доведено.

Як вбачається із адміністративного позову, ОСОБА_1 не отримував жодних сповіщень та повістки за адресою місця проживання, тому не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_1 у вказаний у повістці час.

Таким чином, на переконання суду, відповідачем не доведено, що ОСОБА_1 було відомо про необхідність з`явитися на виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначеній у повістці місце та строк. Отже, умисел ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення не доведений «поза розумним сумнівом».

Окрім того про відсутність умислу ОСОБА_1 щодо неявки до ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних свідчить і те, що ОСОБА_1 уточнив військово-облікові дані вчасно, 09.07.2024, група інвалідності 3 внаслідок загального захворювання, про що свідчить долучений до матеріалів справи витяг із застосунку «Резерв+», а також йому надано відстрочку від призову на військову службу до завершення мобілізації на підставі п. 2 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Наведене також підтверджується копією пенсійного посвідчення на його ім`я, довідкою до акта огляду се дико-соціальною експертною комісією, з який вбачається, що позивач є особою з 3 групою інвалідності, така йому призначена довічно, і у зв`язку із чим отримує пенсію.

З урахуванням викладеного, а також шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідачем, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення. При цьому суд керується положеннями ч.3 ст.62 Конституції України, відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, у зв`язку з чим провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Крім того, при задоволенні позову суд вважає, що позивачу слід відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 суму сплаченого ним судового збору при зверненні із адміністративним позовом в суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст. 5, 9, 72, 75-77, 244-246, 262, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст. 33, 210, 210-1, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП № 2959 від 16 вересня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн на ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати по справі, понесені на сплату судового збору в сумі 605, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Реквізити сторін:

Позивач ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Головуюча: