Справа № 136/1909/25
Суддя: Кривенко Д. Т.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 136/1909/25
провадження № 2-а/136/43/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2025 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Кривенка Д.Т.,

за участю секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець, у спрощеному позовному провадженні, адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Виноградського А.П. звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (далі - відповідач) в якому просив:

- Визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕНА № 5702958 від 12.09.2025 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Позивач обґрунтовує свій позов тим, що 12.09.2025 р. інспектором відділу поліції (м. Липовець) Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Кошельнюком Іваном Вікторовичем було винесено постанову серії ЕНА № 5702958 (далі постанова), якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП. У постанові зазначено, що 12.09.2025 р. о 10 год. 40 хв. в смт. Турбів по вул. Захисників України водій ОСОБА_1 керував трактором колісним не зареєстрованим у відповідному законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.30.1 ПДР України ст. 121 ч .6 КУпАП , та під час перевірки документів було встановлено що водій не має права керування транспортними засобами, а саме посвідчення тракториста-машиніста категорії А1, чим порушив п.2.1.а ПДР України ст. 126 ч .2 КУпАП, чим порушив п.2.1.а. ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Застосовано адміністративне стягнення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень. Вищевказану постанову ОСОБА_1 вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, ПДР України ним порушені не були, наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, що грубо порушує його права. Відповідно до п. 7 постанови до неї долучено відеозапис із нагрудної камери поліцейського 798390. Однак, зазначений доказ під час винесення постанови не досліджувався. Відповідачем у порушення зазначеної норми не було представлено посадову особу, яка розглядала дану справу, не озвучено яка справа підлягає розгляду та хто притягається до адміністративної відповідальності, не роз`яснено особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки, зокрема не повідомлено про право ознайомлюватися з матеріалами справи, право скористатися допомогою адвоката або іншого фахівця у галузі права, право заявити клопотання про відкладання розгляду справи. Відповідно до зазначеної у Постанові КАС ВС від 18 лютого 2020 року у справі № 524/9827/16-а правової позиції порушення інспектором прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позивач звертає увагу суду на те, що оскаржувана постанова була винесена фактично без здійснення належного розгляду справи. Відповідно до п. 5 постанови водій ОСОБА_1 керував трактором колісним не зареєстрованим у відповідному законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.30.1 ПДР України ст. 121 ч .6 КУпАП, та під час перевірки документів було встановлено що водій не має права керування транспортними засобами, а саме посвідчення тракториста-машиніста категорії А1,чим порушив п.2.1.а ПДР України ст. 126 ч .2 КУпАП, чим порушив п.2.1.а. ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ. Позивач зазначає, що інспектором під час винесення оскаржуваної постанови не досліджувалося питання до якого виду належить засіб пересування ОСОБА_1 . На думку позивача, засіб, на якому він перебував, може бути віднесений до мотоблока, оскільки із загальновідомої інформації трактор має більш складну, тракторну конструкцію, часто з кабіною. Він загалом більший та потужніший за мотоблок з адаптером. Потужність мотоблока вимірюється в кінських силах (к.с.) і визначає його здатність виконувати різні сільськогосподарські роботи. Так потужність мотоблока залежить від площі оброблюваної ділянки та характеру робіт. Для невеликих ділянок достатньо мотоблока потужністю 6-7 к.с., для великих - від 9 к.с. і вище. Потужність мототракторів може значно варіюватися, але зазвичай коливається в діапазоні від 15 до 24 кінських сил. Деякі моделі можуть мати потужність і 12 к.с., або навіть 30 к.с. Жодних доказів габаритів та потужності засобу, зазначеного у постанові, така постанова не містить. Будь-які посилання на технічні характеристики (в т.ч. на потужність) та назву засобу у спірній постанові особою, уповноваженою на її винесення, не зазначено. Таким чином, позивач вважає, що чинним законодавством не передбачено видачу будь-яких посвідчень для керування засобом мотоблоком, як і реєстрація такого в Держпродспоживслужбі. З огляду на вищенаведене, позивач вважає, що з обставин справи про адміністративне правопорушення у його діях не вбачається наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою суду від 07.10.2025 адміністративний позов було залишено без руху.

Ухвалою суду від 09.10.2025 недоліки було усунуто, було задоволено клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови та відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін, а відповідачу визначено строк для подання відзиву. Витребувано матеріали справи прро адміністративне правопорушення.

Сторони не заперечували проти розгляду справи в спрощеному провадженні.

Відповідач подав до суду відзив, з якого слідує, що 12.09.2025 у смт. Турбів Вінницької області відносно позивача було винесено постанову, серії ЕНА № 5702958 від 12.09.2025, по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП за керування не зареєстрованим транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом та зазначає, що на законодавчому рівні встановлено лише верхню межу робочого об`єму чи потужності двигуна, чи його маси для віднесення транспортного засобу до відповідної категорії, при цьому нижня межа, яка дозволяє керування без отримання посвідчення водія не встановлена. Із наведеного слідує, що особа має право керувати транспортним засобом, у тому числі сільськогосподарською технікою, що приводиться в рух за допомогою двигуна, за умови отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії. У постанові 01 березня 2018 року, справа № 278/3362/15-к, Верховний Суд роз`яснив, що будь-який транспортний засіб, що приводиться у рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму належить до механічних транспортних засобів. За таких обставин, відповідач зауважує, що прийняте рішення є законним, тому просить відмовити в позові.

Суд, дослідивши заяви про суті справи, відповіді на заяви, письмові докази та відеозапис з бодікамери поліцейського, дійшов висновку про відмову в позовних вимогах, з огляду на таке.

Згідно постанови серії ЕНА №5702958 від 12.09.2025 позивача притягнено до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, за ч. 2 ст. 126 КУпАП за те, що 12.09.2025 об 10:51 год., по вул. Захисників України, смт.Турбів, Вінницька обл., він керував трактором колісним не зареєстрованим у відповідному законом порядку протягом 10 діб з моменту придбання, чим порушив п.30.1 ПДР України ст. 121 ч.6 КУпАП та під час перевірки документів було встановлено, що водій не має права керування транспортними засобами, а саме посвідчення тракториста-машиниста категорії А1, чим порушив п.2.1а ПДР України,за що передбачена відповідальність за ч.2 ст. 126 КУпАП.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку. В ході судового розгляду встановлено невідповідність оскаржуваного рішення зазначеним критеріям.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до вимог п. 2.1 А ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно ч. ч. 9, 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами./

Частина друга статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передачі керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як вбачається з матеріалів справи, водій ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС у Вінницькій обл., де зазначено, що позивач має відкриту тільку одну категорію «В» від 18.04.2009.

Однак як зазначено в оскаржуваній постанові, ОСОБА_1 , керував трактором колісним, чим порушив п.2.1.а. ПДР.

На думку позивача, засіб, яким він керував, може бути віднесений до мотоблока, оскільки із загальновідомої інформації трактор має більш складну моторну конструкцію, часто з кабіною, і жодних доказів габаритів та потужності засобу, зазначеного у постанові, така постанова не містить. Будь-які посилання, на технічні характеристики та назву засобу у спірній постанові особою, уповноваженою на її винесення, не зазначено та будь-яких посвідчень для керування засобом мотоблоком не передбачено.

Згідно постанови від 12 січня 2024 р. № 28 «Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських і лісогосподарських транспортних засобів ч.8 п. 43) трактор - моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі, характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як шість кілометрів за годину, основною функцією якого є створення тягового зусилля, спеціально призначений, щоб тягти, штовхати, везти та приводити в рух окремі змінні причіпні машини, які використовують для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи чи обладнання. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських і лісогосподарських робіт та/або може обладнуватись одним або декількома сидіннями для пасажирів; 44) транспортний засіб - трактор, причіп або змінна причіпна машина;

Відповідно до ч. 1, ч. 2 та ч. 9 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух»: «Кожний

громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії A1, A) - особам, які досягли 16-річного віку; автомобілями, колісними тракторами,самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії B1, B, C1, C, T), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - особам, які досягли 18-річного віку; автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії BE, C1E, CE), а також призначеними для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - особам, які досягли 19-річного віку; автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1E, DE, T) - особам, які досягли 21-річного віку. Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії».

Згідно п. 2 та п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами. Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами. Транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт; А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб. сантиметрів і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше; В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів; В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми; С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів); С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів); D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16; D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16; ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D, яким водій має право керувати, але який не належить до зазначених категорій составів транспортних засобів; Т - трамваї та тролейбуси.

Згідно п. 5 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340: «Водіям транспортних засобів категорій В, С1, С, D1 і D дозволяється керувати такими засобами також з причепом, дозволена максимальна маса якого не перевищує 750 кілограмів. При цьому водіям транспортних засобів категорії В дозволяється керувати такими засобами з причепом, дозволена максимальна маса якого перевищує 750 кілограмів, але не перевищує маси автомобіля без навантаження, і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа не перевищує 3500 кілограмів. До керування транспортними засобами категорій В, С1, С, D1 і D з причепами, повна маса яких становить більш як 750 кілограмів і загальна дозволена максимальна маса такого транспортного засобу і причепа перевищує 3500 кілограмів, а також зчепленими автобусами допускаються водії, які мають право на керування транспортними засобами категорій BE, С1Е, СЕ, D1E і DE.

Відповідні умови передбачені також для допуску до керування сільськогосподарською технікою, що встановлено Положенням про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 р. N 217.

Згідно п. 4 Положення про порядок видачі посвідчень тракториста-машиніста, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 2 квітня 1994 р. N 217, машини, керування якими здійснюється за наявності посвідчення, залежно від їх типів і призначення поділяються на такі категорії:

А1 - трактори з потужністю двигуна до 73,5 кВт;

А2 - трактори з потужністю двигуна понад 73,5 кВт;

B1 - самохідні зерно- і кукурудзозбиральні машини;

B2 - самохідні кормозбиральні машини;

B3 - самохідні машини для збирання коренеплодів, картоплі,

овочів, фруктів і ягід;

С - самохідні дорожньо-будівельні машини;

D1 - екскаватори з об`ємом ковша до 4 куб. метрів;

D2 - екскаватори з об`ємом ковша понад 4 куб. метри;

E1 - навантажувачі з потужністю двигуна до 147 кВт;

E2 - навантажувачі з потужністю двигуна понад 147 кВт;

F1 - автогрейдери масою до 18 тонн;

F2 - автогрейдери масою понад 18 тонн;

G1 - бульдозери з потужністю двигуна до 73,5 кВт;

G2 - бульдозери з потужністю двигуна понад 73,5 кВт;

H - інші самохідні машини, які підлягають реєстрації в

територіальному органі Держпродспоживслужби.

Із наведеного слідує, що особа має право керувати транспортним засобом, у тому числі сільськогосподарською технікою, що приводиться в рух за допомогою двигуна, за умови отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

З відеозапису, долученого до матеріалів справи, вбачається, що транспортний засіб, яким керував позивач, має колісну базу, сидіння водія та рульове керування, а отже, за своїми конструктивними ознаками відповідає саме трактору. Тобто він належить до транспортних засобів, для керування якими необхідно мати відповідне посвідчення тракториста-машиніста категорії А1.

Посилання позивача на те, що під час розгляду справи інспектором було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, не може бути підставою для скасування постанови, оскільки з відеозапису вбачається, що поліцейський повідомив позивача про суть правопорушення, роз`яснив його права, зокрема право оскарження постанови, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що інспектор поліції діяв у межах наданих повноважень, на підставі та у спосіб, визначений законом, а постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 126 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 246, 255, 263, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано учасниками справи.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом 10-ти днів із дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області вул.Театральна,буд.10, м.Вінниця, 21050, ).

Суддя Дмитро КРИВЕНКО