Справа № 200/6478/25
Суддя: Черникова А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року Справа№200/6478/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черникової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі-позивач), через свого представника, адвоката Єфімік Олену Олександрівну, яка діє на підставі ордеру серії АЕ № 1769608 від 22 серпня 2025 року, через підсистему Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС) «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі-відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.04.2025 № 18 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позову про призначення пенсії за віком від 13.04.2025, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи у колгоспі з 02.02.1983 по 31.07.2000.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що має стаж роботи якого достатньо для призначення пенсії за віком, оскільки період роботи позивача підтверджено трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 від 02 лютого 1983 року, який має бути зарахований до загального трудового стажу.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03 вересня 2025 року судом отримано від відповідача відзив на позов та додаткові докази по справі.

У відзиві на позов Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, зазначаючи, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 :

- в колгоспі з 02.02.1983 по 31.07.2000, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та довідка про реорганізацію колгоспу.

Також зазначає, що відсутній підпис уповноваженої особи при звільненні з роботи.

Даний період зараховано по фактично сплаченим страховим внескам згідно даних реєстру застрахованих осіб ОК-5.

Враховуючи зазначене, рішенням від 21.04.2025 № 8 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Суд вважає за необхідне зазначити, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан із 5 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженими відповідними законами, дія воєнного стану неодноразово продовжувалась та станом на час розгляду справи в Україні продовжує діяти воєнний стан.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно з паспортом НОМЕР_2 який виданий Волноваським РВ УМВС України в Донецькій області 01 квітня 1999 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зареєстроване місцезнаходження: 61000, м. Харків, Держпром, пл. Свободи, 5, 3 під., 2 пов; , є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі.

13 квітня 2025 року позивач звернувся до органів Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-VI.

Згідно принципу екстериторіальності заяву та документи позивача було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та прийнято рішення № 18 від 21 квітня 2025 року про відмову позивачу призначення пенсії за віком згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058- IV у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В рішенні відповідач зазначив наступне.

Необхідний вік становить 60 років.

Вік заявника 60 років.

Необхідний страховий стаж становить 32 роки.

Страховий стаж заявника становить 24 роки 0 місяців 26 днів. Даний період зараховано по фактично сплаченим страховим внескам згідно даних реєстру застрахованих осіб ОК-5.

Додатковий коментар: у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2028 року від 25 до 35 років.

Додатковий коментар: у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого ч.ч. 1, 2 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 65 років мають особи за наявності страхового стажу починаючи з 1 січня 2028 року - від 15 до 25 років.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_1 :

- в колгоспі з 02.02.1983 по 31.07.2000, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та довідка про реорганізацію колгоспу.

Також зазначає, що відсутній підпис уповноваженої особи при звільненні з роботи.

Відповідно до довідки форми РС-право до страхового стажу позивача зараховано наступним чином:

- з 04.05.1983 по 27.06.1985 - Військова служба строкова - 2 роки 1 місяць 24 дні;

- з 01.01.1999 по 14.01.1999 0 років 0 місяців 14 днів;

- з 01.02.1999 по 12.02.1999 - 0 років 0 місяців 12 днів;

- з 01.03.1999 по 09.03.1999 - 0 років 0 місяців 9 днів;

- з 01.04.1999 по 18.04.1999 - 0 років 0 місяців 18 днів;

- з 01.05.1999 по 20.05.1999 - 0 років 0 місяців 20 днів;

- з 01.06.1999 по 17.06.1999 0 років 0 місяців 17 днів;

- з 01.07.1999 по 30.07.1999 - 0 років 1 місяць 0 днів;

- з 01.08.1999 по 08.08.1999 - 0 років 0 місяців 8 днів;

- з 01.09.1999 по 11.09.1999 0 років 0 місяців 11 днів;

- з 01.10.1999 по 17.10.1999 - 0 років 0 місяців 17 днів;

- з 01.11.1999 по 11.11.1999 - 0 років 0 місяців 11 днів;

- з 01.12.1999 по 10.12.1999 - 0 років 0 місяців 10 днів;

- з 01.02.2000 по 31.12.2003 - 3 роки 11 місяців 0 днів;

- з 01.01.2004 по 31.12.2021 17 років 6 місяців 5 днів;

Всього: 24 роки 0 місяців 26 днів.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача, який не зарахував йому страховий стаж відповідно до його трудової книжки колгоспника, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі-Закон № 1058-ІV) регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 24 № 1058-IV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Згідно з абзацом 1 частини 2 цієї статті страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Приписами ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі- Закон № 1788) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків; військова служба.

При цьому, суд зазначає що положеннями ст.62 Закону № 1788 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як передбачено п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Водночас, суд зазначає, що згідно з п.4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно зі ст. 101 Закону 1788 органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно із ч.3 ст.44 Закону 1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, пенсійний орган в силу діючого законодавства наділений повноваженнями вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Як встановлено судом, разом із заявою про призначення пенсії позивачем надано трудову книжку серії НОМЕР_1 від 02.02.1983.

Водночас, до страхового стажу позивача не було зараховано період роботи в колгоспі з 02.02.1983 по 31.07.2000, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум та кількість відпрацьованих трудоднів та довідка про реорганізацію колгоспу.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969, затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно із пунктом 6 Основних Положень, всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Крім того, суд вважає за необхідне вказати на встановлений зразок трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

З аналізу викладеного вище вбачається, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімуму трудової участі).

Під час розгляду справи встановлено, що позивачем до відповідача було подано трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_1 , відповідно до записів трудової книжки:

- 02 лютого 1983 року прийнятий членом колгоспу «Росія» водієм (запис №1);

- в період з 04 травня 1983 року по 27 травня 1985 року служба в лавах РА (запис №2);

- 02 серпня 1985 року прийняти на роботу водієм у колгосп «Росія» (запис №3);

- 01 січня 1997 року колгосп «Росія» реорганізовано в КПС «Росія» (запис №4);

- 31 липня 2000 року звільнений з КПС «Росія» за переведенням до ТОВ «Росія» відповідно до ст. 36 п.5 КЗпП України (запис №5);

- 01 серпня 2000 року прийнятий на роботу в ТОВ «Росія» за переведенням з КСП «Росія» водієм (запис №6);

- 28 лютого 2022 року звільнений за власним бажанням ст. 38 КЗпП України (запис №7).

За вказаний період трудова книжка позивача має відомості на сторінці 18-19 трудової книжки про встановлені та відпрацьовані трудодні. Таким чином вказана трудова книжка містить необхідну інформацію (в тому числі і посилання на відпрацьовані трудодні, отриману заробітну плату), яка підтверджує трудову діяльність позивача у спірний період.

Окрім того, згідно копії Військового квитка НОМЕР_4 від 31 березня 1983 року, ОСОБА_1 проходив військову службу у лавах Радянської армії з 04 травня 1983 року по 27 травня 1985 року.

Також слід зазначити, що Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці. Така правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 11.05.2022 у справі №120/1089/19-а.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до страхового стажу позивача період роботи позивача в колгоспі «Росія» з 02.02.1983 року по 03.05.1983 року та з 02 серпня 1985 року по 31.07.2000 року.

Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість прийнятого відповідачем рішення від 21.04.2025 № 18 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком та наявність підстав для його скасування.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 13 квітня 2025 року, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи з 02.02.1983 року по 03.05.1983 року та з 02 серпня 1985 року по 31 липня 2000 року в КСП «Росія» згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 02 лютого 1983 року, що дає право на отримання пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість основних доводів сторін, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно із квитанцією ID: 4927-7965-1904-0966 від 22 серпня 2025 року, позивачем сплачено судовий збір у сумі 968,96 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 968, 96 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 5-9, 12, 15, 18, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 241-243, 245, 246, 263, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (зареєстроване місцезнаходження: 61000, м. Харків, Держпром, пл. Свободи, 5, 3 під., 2 пов; ) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області № 18 від 21 квітня 2025 року про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 13 квітня 2025 року, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи з 02.02.1983 року по 03.05.1983 року та з 02 серпня 1985 року по 31 липня 2000 року в КСП «Росія» згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 02 лютого 1983 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (зареєстроване місцезнаходження: 61000, м. Харків, Держпром, пл. Свободи, 5, 3 під., 2 пов; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.О.Черникова