Справа № 606/1241/25
Суддя: Марціцка І. Б.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 606/1241/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Марціцкої І.Б.,

за участю секретаря судового засідання Будз М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Теребовля адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Пацулу Василя Олександровича звернувся до Теребовлянського районного суду із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ) в якому просить скасувати постанову №6/316 від 28.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП.

Представник вказує, що постановою №6/316 від 28.05.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП. Про існування вказаної постанови позивачу не було відомо. 18.07.2025 на домашню адресу ОСОБА_1 надійшов лист від ІНФОРМАЦІЯ_3 в якому містилась постанова №6/316 винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП. Крім того, 23.07.2025 ОСОБА_1 було отримано рекомендований лист від Теребовлянського відділу державної виконавчої служби у Тернопільському районі Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Теребовлянський відділ ДВС) в якому містилась постанова про відкриття виконавчого провадження №78669708 та виклик до державного виконавця.

Представник зазначає, що з оскаржуваною постановою позивач не погоджується, оскільки повістки він не отримував, із тексту постанови вбачається, що ОСОБА_1 повинен був з`явитися 19.01.2025, тоді як відмітка про неможливість вручення повістки на поштовому повідомленні була проставлена лише 21.01.2025, що і вважається датою оповіщення. Таким чином, навіть з тексту самої постанови слідує, що ОСОБА_1 не міг з`явитися 19.01.2025, якщо повістка повернулася 21.01.2025. Також представник вказує,що в оскаржуваній постанові зазначено, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства 2 групи, отже призову на час мобілізації не підлягає. Відомості про наявність в позивача інвалідності і так були наявні в розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 , а крім того, в разі якщо відповідач цей факт заперечує, то такі відомості могли бути отримані шляхом взаємодії з відповідними державними реєстрами, базами даних, про що і зазначено в примітці до ст. 210 КУпАП.

Враховуючи вказане, позивач вважає постанову №6/316 від 28.05.2025 незаконною та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 24.09.2025 відкрито провадження у вищевказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Пацула В.О. у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, позов просять задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи належним чином, відзиву у встановлений судом строк не подав, надіслав копії матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно частини четвертої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З врахуванням викладеного, судовий розгляд даної справи проведено в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

28.05.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесена постанова №6/316 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та накладено адміністативне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови 26.05.2025 о 09 год. 20 хв. ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , де під час звіряння військово-облікових даних встановлено, що він є порушником військового обліку, а саме: не прибув по повістці №1844984, яка була надіслана засобами Укрпошти 09.01.2025 для уточнення даних на 19.01.2025 о 09 год. 00 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак поштове відправлення повернулося до вказаного відділу з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Дата відмітки 21.01.2025. Зі слів інших осіб, ОСОБА_1 ніхто не бачив і ніхто повістки не вручав.

Крім того, військовозобов`язаний ОСОБА_1 не оновив свої військово - облікові дані в установлений законом час в застосунку «Резерв+», ЦНАПі або ТЦК та СП. Дата оновлення даних 18.12.2001. ОСОБА_1 має інвалідність другої групи з дитинства (довідка до акту огляду МСЕК №149740).

Згідно з постановою ОСОБА_1 здійснив триваюче правопорушення, яке вчинене в особливий період, тим самим порушив вимоги ч.1, ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та ч.3 ст.17 Закону України «про оборону України». Відповідно до постанови ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Як встановлено судом, оскаржувана постанова фактично була отримана позивачем 18.07.2025.

З даним позовом позивач звернувся до Теребовлянського районного суду Тернопільської області 28.07.2025 року, тобто протягом встановленого законодавством десятиденного строку на оскарження постанови.

Враховуючи зазначені обставини, суд визнає причини пропуску строку для звернення до суду з даним позовом поважними, та вважає можливим поновити позивачу пропущений ним процесуальний строк для оскарження постанови.

Представником відповідача серед матеріалів справи по адміністративне правопорушення долучено довідку до акта МСЕК № 149740 від 27.05.2008, відповідно д якої ОСОБА_1 є інвалідом другої групи з дитинства, інвалідність встановлена довічно.

Відповідальність за ч.1 ст. 210 КУпАП настає за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частина 2 статті 210 КУпАП передбачає відповідальність, за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Диспозиція статті носить бланкетний характер, тобто охоронюваних законом правил поведінки вона не встановлює, а спрямовує до інших актів законодавства, котрі визначають відповідні правила, на порушення яких існує заборона.

Отже, у кожному конкретному випадку повинно бути встановлено, яке саме законодавство про оборону та мобілізаційну підготовку порушено особою, яка притягується до адміністративної відповідальності у період особливого стану.

За приписами ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.

Отже, на дату події, яка інкримінується позивачу, діяв особливий період.

Однак, в оскаржуваній постанові не вказано, яку норму статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» порушив ОСОБА_1 , в постанові вказано узагальнено, що позивач порушив ч.1 та ч.3 ст. 22 Закону. В свою чергу, частина перша статті 22 як і частина третя Закону покладають на громадян України низку різних обов`язків. Відповідачем не вказано, який саме обов`язок не виконано позивачем, та яку норму Закону ним порушено.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженогопостановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є: 1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки; 2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Відповідно до матеріалів відправки поштового відправлення, долучених відповідачем до справи, повістка № 1844984 про виклик до шотого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 (Теребовля) на 09:00 19.01.2025 надіслана ОСОБА_1 за місцем його проживання, яка, відповідно до рекомендованого поштового відправлення АТ «Укрпошта», 21.01.2025 повернулася без вручення із відміткою АТ «Укрпошта»: «адресат відсутній за вказаною адресою».

Таким чином, суд зауважує, що рекомендоване поштове відправлення повернулося до відправника (відповідача) лише 21.01.2025, тобто після дати, яка була визначена для прибуття позивача до відповідача.

Відтак, в розумінні п. 41 Порядку ОСОБА_1 вважається належно оповіщеним про виклик лише 21.01.2025, тому не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи зазначена в оскаржуваній постанові інформація про те, що ОСОБА_1 не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строк, зазначений у повістці.

За встановлених у справі обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем не підтверджено обставин отримання позивачем повістки та, відповідно, не доведено факту повідомлення його в установлений законом спосіб про необхідність з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у зазначені в повістці місце та строк, і він, незважаючи на це, в приміщення ТЦК та СП не з`явився, що слугувало підставою для винесення спірної постанови.

Крім цього, відповідно до абзацу 2 пункту 56 «Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 березня 2002 р. № 352(далі - Положення № 352) оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Водночас, згідно до п. 82 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 №270 «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі- Постанова №270), рекомендовані листи з позначкою «Повістка ТЦК`під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату (одержувачу). У разі відсутності адресата (одержувача) за зазначеною на рекомендованому листі адресою працівник об`єкта поштового зв`язку інформує адресата (одержувача) за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК», працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за зазначеною адресою», яка засвідчується його підписом з проставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Відповідачем на підтверджння правомірності винесення спірної постанови не надано доказів, які б підтверджували виконання працівником об`єкта поштового зв`язку самого факту вкладення до абонентської поштової скриньки яка належить позивачу повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Повістка ТЦК»;

При цьому, суд констатує, що позивач заперечує факт належного інформування його щодо прибуття до відповідача, а відповідач належними та допустимими доказами такий факт перед судом не довів.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

За змістом постанови від 08.07.2020 у справі 463/1352/16-а Верховний Суд звертає увагу на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи встановлені судом обставини, з огляду на наведені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що постанову по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, від 28.05.2025 №6/316 слід скасувати, а провадження у справі закрити.

Керуючись статями 9, 72-77, 242 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений ним процесуальний строк для оскарження постанови.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №6/316 від 28.05.2025 по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2

Рішення складено та підписано 16.10.2025.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка