Справа № 944/2886/25
Суддя: Поворозник Д. Б.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 944/2886/25
Провадження №2-а/944/74/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 рокум.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Поворозника Д.Б.,

за участю секретаря судового засідання Климейко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - поліцейський другого взводу першої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Раздольський Віталій Констянтинович, про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

06 червня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 29 травня 2025 року серії ЕНА № 4846192 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити на підставі п .1 ст. 247 КУпАП.

Позовна заява підписана представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Карпусем О.М.

На обґрунтування позову покликається на те, що постановою серії ЕНА № 4846192 від 29 травня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн за те, що він 29 травня 2025 року на автодорозі Львів-Краковець, 48 км, керуючи транспортним засобом маркиMercedes-Benz С220, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» та здійснив проїзд без зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 33 ПДР порушення вимог дорожніх знаків. З даною постановою він не погоджується та вважає її безпідставною, оскільки такого правопорушення він не допускав та виконав вимоги всіх дорожніх знаків, зокрема 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» розділу 33 ПДР та знаку 3.41 «Стоп контроль» розділу 33 ПДР. Буд- які належні докази вчинення ним вказаного правопорушення відсутні.

Ухвалою судді від 11 червня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

24 червня 2025 року представник відповідача Департаменту патрульної поліції Забродська Я.Р. подала відзив на позовну заяву, в якому заперечила проти задоволення позову.

На обґрунтування заперечення зазначила, що інспектор чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР України, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, що і було зроблено шляхом винесення постанови. Відповідно до постанови, від 29 травня 2025 року, близько о 20 год 44 хв, на автодорозі М-10 Львів-Краківець, 48 км, позивач керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz С220 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 (Контроль), здіснивши проїзд без зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 33 "Правил дорожнього руху", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Розгляд справи відбувався в присутності особи, що відповідає пункту 8 Інструкції № 1395, з дотриманням вимог пункту 9, а саме було оголошено, яка справа розглядається, ознайомлено з правами та обов`язками. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Інспектором Управління, до позивача застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, санкція якого передбачає штраф у розмірі 340 грн. Дане стягнення застосоване в чіткій відповідності букві закону та метою якого є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим позивачем, так і іншими особами, що відповідає меті адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 23 КУпАП. З позовними вимогами не погоджується, а твердження позивача вважає спрямованими на уникнення адміністративної відповідальності.

26 червня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Карпусь О.М. подав до суду відповідь на відзив, у якому зазначив таке.

Представником відповідача, як додаток до відзиву, було надано відеозапис із нагрудної бодікамери працівника поліції. При перегляді вказаного відеозапису не вбачається будь-якого порушення вимог дорожнього знаку дорожнього знаку 3.41 «Стоп контроль» розділу 33 ПДР ОСОБА_1 . Видно як автомобіль зменшив швидкість та призупинився, приблизно, в місці розташування дорожнього знаку 3.41 «стоп контроль» розділу 33 ПДРУ. Після чого на відеозаписі зафіксована розмова працівника поліції з Тістечком М.І., яка жодним чином не може підтверджувати вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Окрім того, під час розмови ОСОБА_1 повідомив працівнику поліції, що він зменшив швидкість та призупинився. Відповідно у працівника поліції виник обов`язок надати докази вчинення адміністративного правопорушення Тістечком М.І., а він цього не зробив, а скористався його довірливістю та наївністю. Зазначив, що із додатків до відзиву вбачається, що представником відповідача не надіслано копії відзиву позивачу, чим порушено вимоги КАСУ та права позивача. Через що відзив поданий з порушенням вимоги КАСУ та прав позивача не слід брати до уваги при вирішенні спору. Окрім того, представником відповідача не надано відомостей про походження наданого ним відеозапису.

Позивач в судове засідання не прибув, його представник адвокат Карпусь О.М. подав заяву про розгляд справи без його участі та участі його довірителя.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав, у своєму відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Третя особа поліцейський другого взводу першої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Раздольський В. К. в судове засідання не прибув, про розгляд справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подавав.

Враховуючи наведене вище, подані сторонами у справі позовну заяву, відзив на позовну заяву, суд вважає, що розгляд справи можливо провести у відсутності сторін (їх представників) на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову, зважаючи на таке.

Як встановив суд, постановою в справі про адміністративне правопорушення від 29 травня 2025 року серії ЕНА № 4846192 ОСОБА_1 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається із змісту цієї постанови, підставою накладення адміністративного стягнення було те, що 29 травня 2025 року, о 20 год 44 хв, на автодорозі М-10 Львів-Краківець, 48 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz С220, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , та не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 (Контроль), здіснивши проїзд без зупинки транспортного засобу, чим порушив п. 33 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить, зокрема, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правила дорожнього руху затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі ПДР).

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 8.4.в ПДР України передбачено, що забороні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до ПДР України знак 3.41 Контроль забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

П. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вуличнодорожній мережі. У вказаних вище випадках, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно із 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, відповідно до змісту наведених вище норм КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення є законною лише у випадку її винесення уповноваженим законом органом (посадовою особою) на підставах і в порядку, встановлених законодавством, з умови підтвердження факту вчинення особою правопорушення належними, допустимими та достатніми доками.

Такий обов`язок органів (посадових осіб) Національної поліції, які уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, кореспондується з їх обов`язками як суб`єктів владних повноважень дотримуватись при прийнятті рішень критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Також відповідно до ч. 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 69 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

У позовній заяві ОСОБА_1 вказує, що правопорушення він не допускав та виконав вимоги всіх дорожніх знаків, зокрема 3.29 «Обмеження максимальної швидкості руху» та 3.41 «Контроль» розділу 33 ПДР.

Суд вважає дані доводи позивача необґрунтованими та відхиляє їх, зважаючи на таке.

З наданих відповідачем відеозаписів події вбачається, що 29 травня 2025 року на бодікамеру працівника поліції зафіксовано рух автомобіля марки Mercedes-Benz С220 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41 «Контроль», а саме не здійснив зупинки транспортного засобу. З цього відеозапису чітко видно, що даний автомобіль зменшив швидкість руху, але не здійснив повної зупинки, як того вимагає знак 3.41 «Контроль».

Щодо доводів позивача про те, що він призупинився приблизно в місці розташування вказаного дорожнього знаку 3.41 «Контроль», суд зазначає, що відповідно до ПДР України знак 3.41 "Контроль" забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами, а згідно з визначенням, яке надано в п. 1.10 ПДР, зупинка - це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог правил дорожнього руху (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Суд також погоджується з доводами представника відповідача про те, що незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

Щодо доводів представника позивача, вказаних у відповіді на відзив, про те, що із додатків до відзиву вбачається, що представником відповідача не надіслано копії відзиву позивачу, чим порушено вимоги КАС України та права позивача, через що відзив не слід брати до уваги при вирішенні спору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5, 6, 10 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-комунікаційна система.

Позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Електронний кабінет це персональний кабінет (веб-сервіс чи інший користувацький інтерфейс) у підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, за допомогою якого особі, яка пройшла електронну ідентифікацію, надається доступ до інформації та сервісів Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремих підсистем (модулів), у тому числі можливість обміну (надсилання та отримання) документами (в тому числі процесуальними документами, письмовими та електронними доказами тощо) між судом та учасниками судового процесу, а також між учасниками судового процесу. Електронна ідентифікація особи здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису чи інших засобів електронної ідентифікації, які дають змогу однозначно встановити особу.

Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Представник позивача Карпусь О.М. є адвокатом, отже, відповідно до вимог ч. 6 ст. 18 КАС України повинен за реєструвати свій електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку, і цей обов`язок ним виконано, про що, зокрема, було вказано в позовній заяві.

Відповідно до ч. 3 п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, зокрема, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Згідно з ч. 9 ст. 44 КАС України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету в паперовій формі листом з описом вкладення.

До відзиву, поданого представником відповідача Департаменту патрульної поліції з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, долучено, зокрема, квитанцію № 3815093 про доставку відзиву з додатками до зареєстрованого електронного кабінету представника позивача адвоката Карпуся О.М.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що представником відповідача Департаменту патрульної поліції було виконано вимогу щодо надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу (його предситавнику).

Також суд враховує, що представник позивача скористався правом подання відповіді на відзив.

Враховуючи наведене вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку про те, що обставини, вказані в постанові про адміністративне правопорушення, мали місце, в оскаржуваній постанові, а тому оскаржувана від 29 травня 2025 року серії ЕНА № 4846192 є правомірною і обґрунтованою, отже, відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 10, 77, 78, 118-123, 132, 139, 246-248, 272, 286 КАС України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач Департамент патрульної поліції, , юридична адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3;

третя особа поліцейський другого взводу першої роти третього батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Раздольський Віталій Констянтинович, службова адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Суддя Д.Б. Поворозник