Справа № 340/7186/24
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кропивницький Справа №340/7186/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку письмового провадження в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області;

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 20.09.2024 р. №33835/03-16 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 14.09.2024 р.;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до закону України від 09.07.2003 р. №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2021-2023 роки, з якої сплачено страхові внески, що передували року звернення за призначенням пенсії, починаючи з 14.09.2024 р.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що позивач перебуває на обліку Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1 згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення». 14.09.2024 р. позивач звернулася до відповідача-1 із заявою про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021 2023 роки. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянуло вказану заяву та прийняло рішення від 20.09.2024 р. №33835/03-16 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону №1058 та статті 13 Закону №1788. Позивач вважає зазначене рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим усупереч чинного законодавства. Представник позивача наголошує на тому, що позивачу була призначена пенсія відповідно до Закону №1788, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058 позивач звернувся вперше. Таким чином, у позивача наявні права на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058.

Представником відповідача-1 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с.40-42). Представник відповідача-1 зазначає, що позивачка перебуває на обліку в головному управлінні і отримує пенсію за віком на пільгових умовах (робота за Списком №1) призначену за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при досягненні пенсійного віку та наявності трудового стажу, визначеного Законом України «Про пенсійне забезпечення» з 10.06.2009 р. 14.09.2024 р. позивачка через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернулася із заявою про перехід на інший вид пенсії та до заяви додана заява довільної форми про призначення пенсії за віком з дати подання заяви із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні зв 2021 2023 року. Заява позивачки опрацьовувалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, яким винесено рішення від 19.09.2024 р. №80 про відмову в перерахунку пенсії. За наслідком розгляду заяви позивача від 21.06.2024 р., Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області прийнято рішення від 01.10.2024 р. за №67 про відмову в призначенні пенсії за віком, оскільки позивачу вже була призначена пенсія за віком на пільгових умовах по Списку №2 відповідно до Закону №1058-ІV та статті 13 Закону №1788-ХІІ. Представник відповідача-1 наголошує на тому, що повторне переведення з пенсії за віком на пенсію за віком чинним законодавством не передбачено.

Представником відповідача-2 подано відзив на позовну заяву відповідно до якого заперечує проти позовних вимог (а.с.32-34). Представник відповідача-2 вказує, що позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою від 14.09.2024 р. про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За принципом екстериторіальності зазначену заяву було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області. Розглянувши надані позивачем документи, Головним управлінням було встановлено, що позивач вже перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком, призначену відповідно до п.1 ч.2 ст.114 Закону №1058. У зв`язку з цим, рішенням Головного управління №80 від 19.09.2024 р. позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком у зв`язку з тим, що позивач вже отримує саме цей вид пенсії. Представник відповідача-2 вважає, що позиція позивача ґрунтується виключно на неправильному трактуванні положень законодавства.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.11.2024 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.27).

27.11.2024 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.39).

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з 10.06.2009 р. призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 за Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою від 14.09.2024 р. №2684 про проведення перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії.

Рішенням №80 від 19.09.2024 р. Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у перерахунку пенсії відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії (а.с.1). Рішення мотивоване тим, що призначення пенсії за віком та застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2021 2023 роки згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є неможливим, оскільки з 10.06.2009 р. ОСОБА_1 призначено пенсію за віком та застосовано показник середньої заробітної плати по Україні за 2016 2017 роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно з п.6 ч.1 ст.92 Конституції України виключно законами України визначаються: основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки.

З 01.01.1992 р. постановою Верховної Ради України від 06.12.1991 р. №1931-XII введено в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ (далі за текстом Закон №1788) у частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01.04.1992 р. в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом «б» частини 1 статті 13 Закону №1788 передбачено право на пенсію за віком на пільгових умовах, зокрема, для працівників, які зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

З 01.01.2004 р. набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон №1058), який розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Отже, з 01.01.2004 р. Закон №1058 є основним законом, який визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду.

Згідно з пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058, у редакції чинній на час призначення позивачу пенсії, Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 9 Закону №1058 встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 статті 40 Закону №1058 передбачено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Разом з тим, відповідно до частини першої статті 10 Закону №1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Порядок переведення з одного виду пенсії на інший регламентовано статтею 45 Закону №1058, частиною третьою якої визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Таким чином, показник середньої заробітної плати при переведенні з одного виду пенсії, призначеної саме за Законом №1058, на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої зазначеним нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що статтею 13 Закону №1788 для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку. Пенсія за віком на пільгових умовах призначається та виплачується у порядку та на умовах, що визначені Законом №1058.

Беручи до уваги, що заява ОСОБА_1 від 14.09.2024 р. стосувалась призначення того самого виду пенсії (пенсії за віком), яка вже була їй призначена, то така пенсія не може бути призначена повторно на підставі положень статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021-2023 роки.

Верховний Суд у постанові від 23.10.2024 р. у справі №300/5450/23 сформував такі правові висновки: 1) статтею 13 Закону 1788 для відповідних категорій осіб передбачено не окремий вид пенсійного забезпечення, а пільгові умови для призначення пенсії за віком, які полягають у зменшенні пенсійного віку; 2) пільгова пенсія за віком, призначена з урахуванням положень Закону 1788, призначається та виплачується в порядку та на умовах, що визначені Законом №1058, а тому особи, які отримують таку пенсію, не мають права на перехід на пенсію за віком на загальних підставах відповідно до Закону №1058 після досягнення ними пенсійного віку.

Застосовуючи наведені вище правові висновки Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду до спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню повністю.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то відповідно до ст.139 КАС України відсутні підстави для розподілу судових витрат понесених позивачем. Натомість відповідачем не надано доказів понесення судових витрат у даній справі.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 16 жовтня 2025 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ