Справа № 521/15172/25
Суддя: Ганошенко С. А.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження № 2-а/521/191/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.

з участю секретаря судового засідання Присяжнюка О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5464566 від 12.08.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 28.08.2025 року звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

03.09.2025 року відкрито провадження у справі після усунення позивачем недоліків позовної заяви.

В обґрунтування поданого позову покладено на те, що 12.08.2025 року на ОСОБА_1 (надалі Позивач) оформлено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 5464566, яка складена інспектором поліції Управління патрульної поліції у Одеській області рядовим поліції Липкань В.Д. Так, відповідно до вказаної постанови позивач на думку працівника поліції 12.08.2025 року здійснював практичну підготовку водія не маючи діючого атестата з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водія та допустив до практичної підготовки водія ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не склав теоретичний іспит, чим вчинив правопорушення передбачене 127-3 КУпАП. Вважає, що вказана постанова винесена незаконно та підлягає скасуванню. Зазначає, що йому не було відомо про необхідність мати при собі діючих ліцензії автошколи та атестата спеціаліста, про існування таких обмежень дізнався від працівників поліції, які здійснили зупинку транспортного засобу. Просить суд позов задоволити.

Ухвалою суду від 01.09.2025 року позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.

02.09.2025 року надійшла заява позивача про виправлення недоліків, долучено квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 03.09.2025 року у справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду, з викликом сторін у судове засідання.

Разом з позовною заявою надійшло клопотання позивача розглядати справу за його відсутності через високу завантаженість на роботі.

23.09.2025 року від представника відповідача Сердюка А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить суд відмовити у задоволенні позову, оскільки позивач здійснював практичну підготовку водія на транспортному засобі, що належить закладу з підготовки водіїв «Турбо драйв», не маючи діючого документа (атестата) спеціаліста з підготовки чи перепідготовки, підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, чим порушив п. 24.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а також вимоги Постанови КМУ № 487 від 20 травня 2009 року та Наказу МВС України № 954 від 24.11.2023 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП інспектор ВБДР Управління рядовий поліції Липкань В.Д. винесла постанову за ст. 127-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн., не знання норм чинного законодавства не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності. Крім того, позивач жодним чином не заперечує факт відсутності відповідного атестату спеціаліста, а також факт здійснення 12.08.2025 практичної підготовки водія ОСОБА_2 , який не пройшов теоретичний курс, що зафіксовано на відео реєстратори працівників поліції № 479434, № 474594, при цьому водій та його учень здійснювали пересування у м. Одесі по вул. Дмитра Іванова, буд. 12 на автомобілі з логотипом закладу з навчання водіїв «Турбо драйв».

Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, суд розглядав справу за наявними матеріалами, технічна фіксація судового процесу не здійснювалася у відповідності до ч. 4 ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши наявні у справі документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, виходить з наступних доводів та мотивів.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд встановив, що 12.08.2025 року на ОСОБА_1 оформлено постанову про адміністративне правопорушення серія ЕНА № 5464566, яка складена інспектором Управління патрульної поліції у Одеській області ДПП рядовим поліції Липкань Вікторією Дмитрівною.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 12.08.2025 р. о 17 год. 04 хв. у м. Одесі по вул. Дмитра Іванова, 12 водій ОСОБА_1 , будучи співробітником закладу підготовки водіїв «Турбо драйв» здійснював практичну підготовку водія на транспортному засобі FORD FIESTA, номерний знак НОМЕР_1 , не маючи атестата спеціаліста з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, при цьому допустив до практичної підготовки водія ОСОБА_2 , який не склав теоретичний іспит, чим порушив п. 24.5. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а також вимоги Постанови КМУ № 487 від 20 травня 2009 року та Наказу МВС України № 954 від 24.11.2023 року, тим самим вчинив правопорушення передбачене 127-3 КУпАП.

Статтею 23 Закону України «Про Нацiональну полiцiю» встановленi основнi повноваження полiцiї, яка вiдповiдно до покладених на полiцiю завдань: виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню адмiнiстративних правопорушень, вживає в межах своєї компетенцiї заходiв для їx усунення; вживає заходiв з метою виявлення адмінiстративних правопорушень; припиняє виявленi адміністративнi правопорушення; вживає заходiв, спрямованих на усунення загроз життю га здоров`ю фiзичних осiб i публiчнiй безпецi, що виникли внаслiдок учинення адмiнiстративного nравопорушення; здiйснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про адмiнiстративнi правопорушення або подiї; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адмiнiстративнi правопорушення, приймає рішення про застосування адмiнiстративних стягнень та забезпечує їx виконання; регулює дорожній рух та здiйснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомiрнiстю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001, № 1306.

Згідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 24.5 ПДР встановлено, що навчальна їзда на дорогах дозволяється тільки в присутності спеціаліста з підготовки водіїв і за достатніх початкових навичок водіння у того, хто навчається.

Відповідно до ст. 127-3 КУпАП порушення посадовими особами закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, фізичними особами-підприємцями встановленого порядку підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, а саме: здійснення підготовки, перепідготовки водіїв транспортних засобів особою, яка не має чинного документа спеціаліста з підготовки водіїв транспортних засобів; допуск осіб, які не склали теоретичний іспит, до практичної підготовки водіїв; проведення практичної підготовки водіїв з використанням транспортних засобів, обладнаних з порушенням вимог Правил дорожнього руху, або особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами, тягне за собою адміністративну відповідальність.

Суд бере до уваги, що суб`єктами відповідальності за ст. 127-3 КУпАП виступають виключно посадові особи закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичні особи-підприємці, що проводять підготовку, перепідготовку та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Позивач ОСОБА_1 свою вину заперечує, вважає, що наведені відомості не відповідають дійсності, оскільки на час складання оскаржуваної постанови він не був посадовою особою закладів, філій чи інших відокремлених підрозділів або фізичною особою-підприємцем, які проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Представником відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області в підтвердження правомірності оскаржуваного рішення надано оптичний диск DVD-R з відеозаписами з нагрудних боді-камер працівників поліції № 474934, № 474594.

З досліджених судом відеозаписів, які містяться на DVD-диску, наданому представником відповідача, вбачається, що такі не містять доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 127-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Згідно оглянутого судом вказаного відеозапису встановлено, що вказаний запис починається з того, що поліцейський підходить до припаркованого транспортного засобу, та просить пред`явити ОСОБА_1 документи про реєстрацію транспортного засобу та атестат інструктора із навчальної їзди. На вказаному відеозаписі не зафіксований факт здійснення навчання із практичної їзди учня посадовою особою закладу або фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 .

Процедура підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів акредитованими у встановленому законодавством порядку закладами (у тому числі філіями чи відокремленими підрозділами юридичних осіб), які здійснюють підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів (далі - заклади) визначена «Порядком підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів», який затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 487 від 20.05.2009 року. (далі по тексту Порядок).

Згідно до п. 3 зазначеного Порядку, теоретична і практична підготовка, перепідготовка і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, що експлуатуються на вулично-дорожній мережі загального користування, проводяться закладом, що закріплений за територіальним сервісним центром МВС за його місцезнаходженням.

Відповідно до п. 18 зазначеного Порядку, для теоретичної та практичної підготовки залучаються атестовані в установленому законодавством порядку спеціалісти.

Позивач на відео не заперечує, що немає при собі атестата спеціаліста з їзди, але працівники поліції не встановили, чи взагалі такий атестат видавався.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що суду не надано докази того, що станом на 12.08.2025 року ОСОБА_1 був належним суб`єктом відповідальності за ст.127-3 КУпАП, тобто що він був посадовою особою закладів, їх філій чи інших відокремлених підрозділів, або фізичною особою-підприємцем, яка надавала зазначені в постанові послуги.

Суд враховує, що в ст.14 КУпАП визначено відповідальність посадових осіб і зазначено, що посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Представник відповідача не надав суду докази того, що ОСОБА_1 на час складання протоколу був службовою особою і мав певні службові обов`язки.

Таким чином, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами, що позивач є суб`єктом адміністративного правопорушення, зазначеного в постанові серії ЕНА № 5464566 від 12.08.2025 року.

У ч. 3 ст. 62 Конституції України наголошується, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки позивач заперечує порушення ним ст. 127-3 КУпАП, а доказів вчинення ОСОБА_1 відповідного адміністративного правопорушення відповідачем не надано, у той час як доказування (а так само обвинувачення) не може ґрунтуватися на припущеннях, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведена правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки викладені у ній обставини належними та допустимими доказами в розумінні ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не підтверджені.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В частині 1 статті 77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на викладене, суд доходить висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що відповідач не довів правомірності свого рішення, а тому відповідно до вимог п. 1 ст. 247, ст. 293 КУпАП, суд скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

Позивач у відповідності до ст. 132 КАС України просить вирішити питання щодо витрат на оплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Позивач поніс витрати на оплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп., а тому ці витрати підлягають стягненню на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 9, 16, 72-77, 79, 90, 132, 134, 139, 242, 244-246, 255, 286 КАС України, - суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії ЕНА № 5464566 від 12.08.2025 року - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 5464566 від 12.08.2025 року, винесену рядовим поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Липкань В.Д. і закрити провадження у даній справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено і підписано суддею 16.10.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО