Справа № 520/28094/24
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №520/28094/24

адміністративне провадження № К/990/40129/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Рибачука А. І., Тацій Л. В.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення ГУ ПФУ в Харківській області, оформлене протоколом/розпорядженням щодо призначення/перерахунку пенсії від 29 серпня 2024 року за №31 (основне рішення), та рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 04 вересня 2024 року, о/р НОМЕР_1, за підписом начальника Відділу перерахунків пенсій №2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг (похідне рішення), якими ОСОБА_1 згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 21 серпня 2024 року призначено пенсію у разі втрати годувальника у розмірі 10 028,44 грн. та відмовлено в перерахунку її розміру згідно з Довідкою про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27 січня 2021 року за №01-33/15/2021, виданої Апеляційним судом Харківської області;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області та ГУ ПФУ в Миколаївській області, у межах компетенції кожного із співвідповідачів, призначити ОСОБА_1 , з 01 серпня 2024 року та виплачувати довічно щомісячно пенсію по втраті годувальника згідно з частиною десятою ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року за №3723-XII, підпунктів 10, 12 Розділу ІХ «Прикінцеві та Перехідні положення» Закону №889-VIII у розмірі 70% заробітної плати померлого чоловіка ОСОБА_2 на підставі Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 27 січня 2021 року за №01-33/15/2021, виданої Апеляційним судом Харківської області, тобто у розмірі 165 532,50 грн. (сто шістдесят п`ять тисяч п`ятсот тридцять дві гривні 50 копійок), з відрахуванням раніше виплачених сум та без обмеження максимального розміру пенсії.

Харківський окружний адміністративний суд рішенням від 28 листопада 2024 року, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року, позов задовольнив частково.

- визнав протиправними та скасував рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 29 серпня 2024 року за №31 про перерахунок пенсії та рішення ГУ ПФУ в Миколаївській області від 04 вересня 2024 року № о/р НОМЕР_1 про відмову в перерахунку пенсії;.

- зобов`язав ГУ ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21 серпня 2024 року про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», з урахуванням встановлених у цьому рішенні обставин, а також висновків суду стосовно права ОСОБА_1 на отримання такої пенсії.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву, в якій просила визнати протиправними рішення від 17 квітня 2025 року за №31 Відділу перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області, а також відповідні дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень ГУ ПФУ в Харківській області (боржником) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №520/28094/24, що набрало законної сили 15 квітня 2025 року.

Для виконання зазначеного рішення суду Харківський окружний адміністративний суд 05 червня 2025 року видав виконавчі листи.

ОСОБА_1 подала до Харківського окружного адміністративного суду заяву за порядком, встановленим статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з проханням:

- визнати протиправними рішення від 17 квітня 2025 року за №31 Відділу перерахунку пенсій №2 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Харківській області, а також відповідні дії та бездіяльність, вчинені суб`єктом владних повноважень ГУ ПФУ в Харківській області (боржником) на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2024 року у справі №520/28094/24, що набрало законної сили 15 квітня 2025;

- постановити окрему ухвалу з огляду на наявність явних та очевидних порушень законодавства з боку посадових осіб ГУ ПФУ в Харківській області, окреслених стороною позивача у цій заяві у порядку ст.383 КАС України, яку направити керівництву Пенсійного фонду України для вжиття вичерпних заходів реагування та притягнення до відповідальності винних посадових осіб.

За наслідками розгляду цієї заяви Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 24 липня 2025 року відмовив у її задоволенні.

Другий апеляційний адміністративний суд постановою від 23 вересня 2025 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року, винесену за результатами розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі № 520/28094/24, залишив без змін.

ОСОБА_1 не погодилася з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції і через свого представника Зеленського Максима Сергійовича оскаржила її до суду касаційної інстанції.

Серед іншого, вважає, що оскаржена постанова суду апеляційної інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, вона не ґрунтуються на усіх обставинах справи, тому не може залишатися в силі і підлягає скасуванню. В касаційній скарзі її авторка наводить обставини, які, в її трактуванні, доводять підстави для втручання в оскаржене судове рішення (є релевантна судова практика Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; фактично є підстави, передбачені частинами другою і третьою статті 353 КАС України (підстави для скасування судових рішень з направленням справи для продовження розгляду або на новий розгляд)), а також покликається на передумови, які, з його погляду, уможливлюють відкриття касаційного провадження, бо, знов-таки на думку позивача, касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, справа має для нього виняткове значення.

Отож, предметом касаційного оскарження у цій справі є постанова Другого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року, якою цей суд за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 залишив без змін ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року, ухвалену в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, про залишення без задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, у справі №520/28094/24.

Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування на користь задоволення заявлених у ній вимог і дійшла висновку про таке.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частиною шостою цієї самої статті, якщо нема обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без задоволення, яка може бути оскаржена в порядку, встановленому статтею 294 цього Кодексу. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 328 КАС України, у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: 3) повернення заяви позивачеві (заявникові); 4) відмови у відкритті провадження у справі; 12) залишення позову (заяви) без розгляду; 13) закриття провадження у справі; 17) відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; 20) заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, винесена окремо від рішення суду за результатами розгляду заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення і котра не є суб`єктом владних повноважень, і яка (ухвала) передбачена пунктом 28 частини першої статті 294 КАС України, та постанова суду апеляційної інстанції, ухвалена в порядку апеляційного перегляду такої ухвали, не підлягають касаційному оскарженню.

Колегія суддів не має застережень щодо того, що судові рішення ? ухвала окружного адміністративного суду та / чи тільки постанова (ухвала) суду апеляційної інстанції, за певних фактичних і юридичних передумов, в рамках забезпечення права на судовий захист можуть бути предметом відповідного інстанційного перегляду, зокрема, й шляхом оскарження до Верховного Суду. Але для цього особа, яка оскаржує таке (чи такі) рішення судів попередніх інстанцій, з посиланням на матеріальні та процесуальні норми права в їхньому системному розумінні має вмотивовано обґрунтувати стверджуване порушення свого права, яке потребує судового захисту й, зокрема, право на апеляційний перегляд справи та / чи у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Скаржниця ОСОБА_1 подала касаційну скаргу і просить переглянути оскаржене судове рішення суду апеляційної інстанції про залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, за правилами касаційного оскарження. Але його звернення до Верховного Суду не містить ні посилання на нормативну базу, ні обґрунтування та мотивування, яке би ілюструвало, що таке судове рішення як залишення без задоволення заяви, поданої в порядку, визначеному статтею 383 цього Кодексу, за законом можуть бути переглянуті саме за правилами касаційного оскарження.

Наведені в касаційній скарзі інші міркування на користь слушності її доводів, не спростовують ключових мотивів і обґрунтування, наведеного в цій ухвалі.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

У контексті викладеного колегія суддів вважає, що касаційна скарга ОСОБА_1 подана саме на судове рішення, яке не переглядається касаційним судом, у зв`язку з чим у відкритті касаційного провадження треба відмовити.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 333, статтею 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 24 липня 2025 року та постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та не оскаржується.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді А. І. Рибачук

Л. В. Тацій