Справа № 520/29092/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Опцион Плюс"
до Чернігівської митниці
про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови,
Товариство з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" (далі - позивач, ТОВ "ОПЦИОН ПЛЮС") звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чернігівської митниці (далі- відповідач), в якому просив суд:
- визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2023/000029/2 від 15.09.2023 року та картку відмови №UA102020/2023/000160 від 15.09.2023 року, винесених Чернігівською митницею;
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2024 року по справі № 520/29092/23 в задоволенні позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2024 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Опцион Плюс" - задоволено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.04.2024 по справі № 520/29092/23 - скасовано та прийнято по справі нове судове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" до Чернігівської митниці про визнання протиправними та скасування рішення, картки відмови - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів №UA102000/2023/000029/2 від 15.09.2023 року та картку відмови №UA102020/2023/000160 від 15.09.2023 року, винесених Чернігівською митницею.

21.08.2025 року до Другого апеляційного адміністративного суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Опцион Плюс" подано заяву про ухвалення додаткового рішення по справі №520/29092/23, яким стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. та витрат на оплату судового збору у загальному розмірі 23 524,80 грн.

Чернігівська митниця подала клопотання щодо зменшення судових витрат на правову допомогу, в якому просило врахувати невірний обрахунок позивачем суми судового збору та зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, колегія суддів зазначає, що чинне законодавство передбачає можливість прийняття додаткового рішення, серед іншого, у разі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами 1-5 ст. 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано ст. 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частини 3, 5 ст. 143 КАС України передбачають, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність.

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України Про адвокатуру та адвокатську діяльність. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі East/West Alliance Limited проти України, заява №19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З метою підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу до матеріалів справи долучено: копія договору про надання правової допомоги від 09.10.2023; копія додаткової угоди №1 від 09.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 09.10.2023; копія додаткової угоди №2 від 09.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 09.10.2023; платіжна інструкція №50980 від 12.10.2023 на суму 20 000,00 грн.; ордер серії АХ №1152334.

З наданих доказів слідує, що 09.10.2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" та Адвокатським бюро «Бідної Оксани Іванівни» укладено договір про надання правової допомоги.

Згідно до п. 1.1 якого Бюро приймає доручення Клієнта та бере на себе зобов`язання надати Клієнту правову допомогу.

Відповідно до п.3.1 розмір гонорару, який Клієнт сплачує Бюро за надану в межаї цього договору правову допомогу, визначається сторонами у додатковій угоді у фіксованому розмірі.

Відповідно до копії додаткової угоди №2 від 09.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 09.10.2023 розмір гонорару Бюро за надання правової допомоги за цим договором складає фіксовану суму 20000,00 гривень.

Оплата отриманих позивачем послуг підтверджується копією платіжної інструкції №50980 від 12.10.2023 на суму 20 000,00 грн.

Отже, в підтвердження надання правової допомоги позивачем надано відповідні документи.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду від 02.08.2022 у справі № 640/14930/20, від 23.09.2022 року у справі №826/12400/13-а, від 23.05.2024 року у справі №160/394/22.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто законодавець визначив, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами та при наявності зазначеного положення суд розглядає питання співмірності витрат.

Відповідач у даній справі скористався правом на подання заперечення на клопотання позивача про відшкодування суми понесених судових витрат. В обґрунтування вказаного клопотання зазначив, що понесені позивачем витрати є неспівмірними зі складністю даної справи, а загальні витрати, понесені позивачем на професійну правничу допомогу, є необґрунтованими, значно завищеними та непідтвердженими.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності розміру задоволених судом судових витрат із заявленими позовними вимогами. При цьому, клопотання відповідача про зменшення витрат не містить розрахунку суми витрат, які, за позицією відповідача, є належними до відшкодування та

Враховуючи викладене та оцінивши всі аспекти даної справи, зокрема, досліджені судом докази, які були надані позивачем на підтвердження понесених позивачем витрат, те що ціна позову становить 448 394,47 грн. та те, що справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат, колегія суддів вважає за необхідне зменшити заявлений представником позивача розмір судових витрат в суді першої інстанції до суми 10000 грн, яка вочевидь яка є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи, виконану адвокатом роботу та ціною позову.

Враховуючи вказане, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення заявленого представником позивача клопотання, та розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають відшкодуванню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, визначається у розмірі 10000 грн.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку щодо необхідності ухвалення додаткової постанови про стягнення з Чернігівської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЦИОН ПЛЮС понесених витрат на правову допомогу у сумі 10 000,00 грн.

Щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОПЦИОН ПЛЮС" витрат на оплату судового збору у загальному розмірі 23 524,80 грн.,колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 6 ст.139 КАС України передбачено, що, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, при ухваленні постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2024 не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат в частині сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги.

Питання щодо справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені Законом України «Про судовий збір».

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

З матеріалів справи встановлено, що позовна заява містила одну вимогу немайнового характеру та вимогу майнового характеру.

Згідно з пп. 1 п. 3 ч. 2 зазначеної статті (в редакції, чинній на час звернення з адміністративним позовом), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано, зокрема юридичною особою, ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції чинній на час подання адміністративного позову), за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлено у розмірі 2684 гривень.

Позовна заява містила одну вимогу немайнового характеру за які судовий збір складає 2684 грн.

Також, позовна заява містила вимогу майнового характеру на загальну суму 448 394,47 грн.

Відповідно розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви за вимогу майнового характеру становила 6 725,95 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви складав 7527,94 грн. ((2684,00 + 6 725,95)х0,8).

Однак, позивачем при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 9 409,92 грн., тобто в розмірі більше ніж передбачено Законом України «Про судовий збір».

Також, за подання апеляційної скарги позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 14114,88 грн.

Законом України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 № 2147-VIII, який набув чинності 15.12.2017, внесені зміни до Закону України Про судовий збір, зокрема ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, встановлено, що за подання апеляційної скарги на рішення суду, розмір судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви іншої заяви і скарги, але не більше 15 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином позивач повинен був сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 11 291,91 грн. ((2684,00 + 6 725,95)х 0,8 х150%), тобто позивачем сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у більшому розмірі, ніж встановлено Законом України «Про судовий збір».

Враховуючи вказане, розмір судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги складає 18 819,85 грн. (7527,94 +11 291,91).

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Таким чином, позивач не позбавлений права звернутись до суду із клопотанням про повернення надміру сплаченого судового збору у розмірі 4704,95 грн.

Отже, враховуючи вимоги ст.139 КАС України, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЦИОН ПЛЮС витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у загальному розмірі 18 819,85 грн. (7527,94 +11 291,91).

Керуючись ст. ст. 132, 134, 139, ч.4 ст. 229, ст. ст. 243, 250, 252, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЦИОН ПЛЮС про прийняття додаткового судового рішення щодо розподілу судових витрат по справі №520/29092/23 - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ОПЦИОН ПЛЮС () за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівської митниці () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень) та витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 18 819,85 грн. (вісімнадцять тисяч вісімсот дев`ятнадцять гривень 85 копійок)

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Макаренко Я.М.
Судді Жигилій С.П. Любчич Л.В.