Справа № 127/20821/25
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/165/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гондарук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову №4766 начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити, стягнути судові витрати.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.06.2025 стосовно громадянина ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №4766, згідно з якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що громадянин ОСОБА_1 не виконав вимоги абз. 4 пп. 1 п. 2 розділу ІІ Прикінцевих положень Закону №3633-ІХ, ч. 10 ст. 1 Закону №2232-ХІІ щодо уточнення своїх персональних облікових даних у визначений строк протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 16.07.2024), чим вчинив адміністративне правопорушення в особливий період, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП

Позивач вважає таку постанову незаконною та необґрунтованою, а наявність складу адміністративного правопорушення не підтверджено належними та допустимими доказами. ОСОБА_1 оновив свої персональні облікові дані через застосунок Резерв + 24.07.2024. Маючи можливість отримати інформацію про ОСОБА_1 , як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів, службовими особами її не було використано, що доводить відсутність всебічного та повного встановлення всіх обставин справи та безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Інформацію, яку ОСОБА_1 не оновив ІНФОРМАЦІЯ_3 повинен отримати від уповноважених органів та з реєстрів, до яких має доступ в електронному вигляді. Наприклад, інформація про персональні дані ОСОБА_1 міститься в органах реєстрації актів громадського стану, які створені та діють на підставі ЗУ «Про органи реєстрації актів громадського стану» від 24 грудня 1993 року; інформація про РНОКПП ОСОБА_1 , місце роботи, податкову адресу, доходи, може бути отримана від Державної податкової служби України; про місце реєстрації - від органів ДМС України. Витяг з реєстру територіальної громади містить наступні відомості: прізвище, ім`я, по-батькові особи; дату народження; УНЗР (за наявності); РНОКПП особи, адресу та дату реєстрації місця проживання. Всі необхідні дані стосовно військового обліку ОСОБА_1 є наявні у системі АІТС Оберіг та відобразилися у документі Резерв +, тобто є та були доступні для працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 . Докази неможливості отримання такої інформації щодо його особи з доступних джерел працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 відсутні, а посилання на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не має можливості отримати відомості щодо адреси проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) призовника, військовозобов`язаного, резервіста є неправдивими. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 є особою, яка відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, а саме особи, які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю. Позивач оновив дані 24.07.2024, що підтверджується відомостями військово-облікового документу додатку Резерв+, тобто інформацію про начебто несвоєчасне оновлення даних відповідач як орган ведення та адміністрування Реєстру (Резерву+) отримав саме в день їх оновлення, тому слід вважати, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчився 24.10.2024.

01.08.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що 12.06.2025 начальником ГДЗ капітаном ОСОБА_2 , уповноваженою складати протокол про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол №2911 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (відповідно до законодавства, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин). Як вбачається із вказаного протоколу, після звернення 12.06.2025 громадянина ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , під час звірки облікових даних виявлено адміністративне правопорушення, так як ОСОБА_1 протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 не уточнив адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності), внаслідок чого останнім було порушено вимоги абз. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та ч. 2 Прикінцевих та перехідних Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку». ОСОБА_1 у протоколі надав свої письмові пояснення, згідно яких він скачав Резерв+ лише 24.07.2024, а червона бігова стрічка з повідомленням про порушення з`явилась лише 31.05.2025 року. 24.06.2025 постановою №4766, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. У період з 18.05.2024 після набрання чинності Законом №3633-ІХ до 16.07.2024 позивач був зобов`язаний оновити свої персональні (військово-облікові) дані через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. При цьому, 60-денний строк для вчинення певних дій є присічним. Невчинення визначених законодавством дій починаючи з 17.07.2024 утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини третьої статті 210-1 КУпАП та є триваючим правопорушенням. Позивач в порушення вимог частини третьої статті 22 Закону №3543-XII не вчасно уточнив свої облікові дані у строк з 18.05.2024 по 16.07.2024. Доказів уточнення своїх персональних даних до 16.07.2024 (включно) позивачем не надано.

Представник позивача - адвокат Геращенко Т.В. до судового засідання не з`явилася, однак надала суду заяву, відповідно до якої просила слухати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Представник ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив слухати справу у його відсутність.

Суд, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 ОСОБА_1 не уточнив (оновив) свої військово-облікові дані, тому відносно нього 12.06.2025 складений протокол №2911 про порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, а 24.06.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову №4766 про накладення на позивача стягнення за порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В протоколі викладені письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він зазначив, що мобільний додаток «Резерв+» скачав 24.07.2024, а повідомлення червона бігова стрічка з`явилася 31.05.2025.

Позивач до позову додав скріншот відомостей з мобільного додатку «Резерв+», з якого вбачається, що ОСОБА_1 оновив дані 24.07.2024.

Разом з тим, позивач ОСОБА_1 не надав суду будь-яких доказів, в тому числі копії електронного військово-облікового документа із застосунку «Резерв +», витягу з СЄРПВР «Оберіг», на підтвердження вчасного оновлення ним своїх військово-облікових даних в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 і виконання ним вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно вимог ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (в редакції згідно Закону №3696-IX від 09.05.2024). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку, зокрема, є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року, який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 у визначений термін і у визначений спосіб військово-облікові дані не оновив.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також те, що відповідач підтвердив належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним 24.06.2025 постанови №4766, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241-244, 246, 268-272, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: