Справа № 500/4532/25
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4532/25

13 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі відповідач, ГУ ДПС у Тернопільській області), у якій позивач, просить визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Тернопільській області про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №895-л від 24.07.2025.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ФОП ОСОБА_1 здійснював свою діяльність на підставі ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400095 з терміном дії з 11.07.2024 року до 11.07.2029 року, адреса місця торгівлі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 54 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовується в електронних сигаретах та пального» (далі- Закон №3817) - суб`єкт господарювання зобов`язаний забезпечити сплату чергової річної плати або щоквартальної частини річної плати за надану ліцензію на право провадження відповідного виду господарської діяльності до початку кожного наступного річного (квартального) періоду та повідомити відповідний орган ліцензування про внесення чергового платежу за ліцензію в паперовій або в електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України, із зазначенням коду класифікації доходів бюджету, суми внесеного платежу, номера і дати платіжної інструкції, що підтверджує внесення річної плати або щоквартальної частини річної плати за відповідну ліцензію.

Річний період для ФОП ОСОБА_1 становить з 11.07.2024 року до 11.07.2025 року.

Станом на 11.07.2025 року ФОП ОСОБА_1 не здійснено оплату, не проведено черговий платіж та не повідомлено ГУ ДПС у Тернопільській області про таку оплату.

Відтак, порушення статті 54 Закону №3817 стало підставою для прийняття ГУ ДПС у Тернопільській області рішення №895-л від 24.07.2025 року про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним №2400095, терміном дії з 11.07.2024 по 11.07.2029.

Одночасно, з позовною заявою до суду надійшла заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2025 року у справі №500/4532/25 заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі №500/4532/25 задоволено. Зупинено дію рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області №895-л від 24.07.2025 про припинення дії ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним видану ФОП ОСОБА_1 , реєстраційний номер: 2400095, терміном дії з 11.07.2024 по 11.07.2029, за адресою місця торгівлі: АДРЕСА_1 , АЗС - до набрання законної сили рішенням у справі №500/4532/25.

Ухвалою суду від 13.08.2025 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Даною ухвалою встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

28 серпня 2025 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на те, що станом на 11.07.2025 року ФОП ОСОБА_1 не здійснено оплату, не проведено черговий платіж та не повідомлено ГУ ДПС у Тернопільській області про таку оплату. Тобто, платником податку не сплачено обов`язковий платіж за ліцензію, який повинен бути здійснений до 11.07.2025. Проте, ФОП ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДПС в Тернопільській області 21.07.2025 року із заявою 11877/АП-ЕК щодо внесення чергового платежу за вищезазначену ліцензію, у якій зазначена дата платіжних інструкцій від 17.07.2025 року.

Також, представник відповідача зазначає, що ліцензія це є правом суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду, отже саме суб`єктом робиться вибір чи здійснювати йому відповідний вид господарської діяльності, що виражається у виконанні обов`язків, передбачених законодавством.

Разом з тим, окрім виконання обов`язку, на платника податку покладається таке виконання із дотриманням певних часових рамок, що повинні бути дотримані для належного виконання обов`язку добросовісним платником податків.

На підставі викладеного представник відповідача просив в задоволенні позову відмовити.

У подальшому постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2025 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 року по справі №500/4532/25 про забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 - без змін.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходило.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши подані до суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДПС у Тернопільській області видано Фізичній особі- підприємцю ОСОБА_1 ліцензію на право роздрібної торгівлі пальним за реєстраційним номером: 2400095 з терміном дії « 11.07.2024 до 11.07.2029» (надалі - ліцензія від 11.07.2024).

Відповідно до ліцензії від 11.07.2024 адресою місця торгівлі є: АДРЕСА_1 .

24 липня 2025 року Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято рішення №895-л про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності (надалі - рішення про припинення дії ліцензії від 24.07.2025; рішення №895-л; оскаржуване рішення;).

Згідно з рішенням про припинення дії ліцензії від 24.07.2025: «Вид ліцензії, дія якого припинена: на право роздрібної торгівлі пальним;

Реєстраційний номер ліцензії: 2400095;

Підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності:

Пункт 7 частини 2 статті 46 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального»: несплата чергового платежу за ліцензію;

Строк набрання чинності рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності:

Частиною 5 статті 46 Закону України від 18 червня 2024 року №3817-ІХ «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» встановлено, що Рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.

У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, що була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення».

Позивач звертає увагу, що ФОП ОСОБА_1 здійснено черговий платіж у сумі - 2800 (дві тисячі вісімсот) гри. 00 коп. за ліценцію - 17.07.2025, що підтверджується платіжною інструкцією №470 від 17.07.2025 та відомостями заяви щодо ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним F1304505 від 18.07.2025.

Зокрема, згідно інформації, наданої AT «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», (надалі - Банк), за вих. №ТР1- 07.8/193 від 01.08.2025, Банком виконана платіжна інструкція №470 від 17.07.2025 на суму 2800,00 грн., ФОП ОСОБА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з поточного рахунку платника НОМЕР_2 з призначенням платежу «ПЛАТА ЗА ЛІЦЕНЗІЙ НА ПРАВО РОЗДРІБНОЇ ТОРГІВЛІ ПАЛЬНИМ АЗС Підволочиськ» на рахунок отримувача ГОЛОВНЕ УДКСУ У ТЕРНОПІЛЬСЬКІЙ ОБЛАСТІ () UA0019677, відкритий в Головному УДКСУ у Тернопільській області (копія листа AT «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за вих. №ТР1-07.8/193 від 01.08.2025).

Проте, Головним управлінням ДПС у Тернопільській області в рішенні про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності №895-л від 24.07.2025 не згадується про те, що ФОП ОСОБА_1 вже сплачено - 17.07.2025 черговий платіж за ліцензію, зважаючи на те, що нібито саме така несплата, що передбачена п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону № 3817-ІХ, стала підставою прийняття суб`єктом владних повноважень згаданого рішення.

Позивач не погодився з рішенням Головного управління ДПС у Тернопільській області про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №895-л від 24.07.2025 та звернувся до суду з позовом у цій справі.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню, суд дійшов таких висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, ввезення на митну територію України, вивезення за межі митної території України, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, спиртовими дистилятами, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, тютюновою сировиною, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, а також посилення боротьби з їх незаконним виробництвом та обігом на території України, визначені Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817-ІХ (надалі - Закон №3817-ІХ).

Нормою п. 40 ст. 1 Закону №3817-ІХ, для цілей цього Закону наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: ліцензія - право суб`єкта господарювання на провадження відповідного виду (кількох видів) господарської діяльності.

Згідно із п. 74 ст. 1 Закону №3817-ІХ припинення дії ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання права на провадження відповідного виду (видів) господарської діяльності, на який (які) йому надано ліцензію, у порядку, визначеному цим Законом.

Частиною 6 ст. 41 Закону №3817-ІХ встановлено, що ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним надаються та їхня дія припиняється органами ліцензування - територіальними органами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону №3817-ІХ дія ліцензії припиняється шляхом прийняття органом ліцензування, який надав відповідну ліцензію, рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Як вже вище зазначалось, несплата чергового платежу за ліцензію - є підставою для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, що закріплено п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону №3817-ІХ.

Згідно з ч. 4 ст. 46 Закону №3817-ІХ рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності приймається:

1) протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання податковим органом відповідних документів (у тому числі рішення суду) та/або виявлення даних/відомостей, що є підставою для припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності згідно з частиною другою цієї статті;

2) у разі припинення дії ліцензії за результатами перевірки податкового органу - не раніше одинадцятого робочого дня за днем направлення суб`єкту господарювання акта такої перевірки;

3) у разі припинення дії ліцензії за заявою суб`єкта господарювання - не пізніше 20 робочих днів з дня, наступного за днем отримання такої заяви органом ліцензування.

Згідно з ч. 5 ст. 46 Закону №3817-ІХ рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності набирає чинності на другий робочий день за днем направлення відповідного рішення платнику податків.

У разі якщо за результатами адміністративного або судового оскарження рішення органу ліцензування про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності рішення прийнято на користь платника податку, то ліцензія, іцо була припинена таким рішенням органу ліцензування, вважається діючою з дати її припинення.

Частиною 6 ст. 46 Закону №3817-ІХ визначено, що орган ліцензування не пізніше наступного робочого дня за днем прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності:

1) вносить відомості про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального або Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах;

2) оприлюднює рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на своєму офіційному веб-порталі/субсайтах веб-порталу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику;

3) направляє суб`єкту господарювання рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності в електронній формі у порядку, встановленому статтею 42 Податкового кодексу України.

Датою припинення дії ліцензії є день набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, відповідно до ч. 10 ст. 46 Закону №3817-ІХ.

Тобто, системний аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що під несплатою чергового платежу за ліцензію варто розуміти бездіяльність суб`єкта господарювання, яка полягає у нездійсненні ним та в повному обсязі перерахування коштів на відповідний бюджетний рахунок, призначений для вказаного платежу.

Наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2016 № 621 зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.08.2016 за № 1115/29245 затверджено Порядок взаємодії органів Державної казначейської служби України та органів Державної податкової служби України в процесі виконання державного та місцевих бюджетів за доходами та іншими надходженнями (далі Порядок № 621).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 621 щомісяця не пізніше 12 числа місяця, що настає за звітним, Казначейство надає до ДПС уточнений Звіт про виконання місцевих бюджетів за доходами в розрізі бюджетів Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Таким чином, нормами чинного законодавства встановлено алгоритм перевірки виконання місцевих бюджетів ДПС.

За пп. 41.1.1. п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України контролюючими органами є податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) - щодо дотримання законодавства з питань оподаткування (крім випадків, визначених підпунктом 41.1.2 цього пункту), законодавства з питань сплати єдиного внеску, а також щодо дотримання іншого законодавства, контроль за виконанням якого покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, чи його територіальні органи.

Відповідно до положень пп. 19-1.1.1, 19-1.1.16 пункту 19-1.1 статті 19-1 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу:

- адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків;

- заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.

Згідно з пп. 20.1.4., 20.1.10., 20.1.17. п. 20.1. ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, мають право:

- проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення;

- здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів;

- залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Відтак, яким би не був стан виконання платником податку свого обов`язку, відповідач все ще має загальний обов`язок діяти у відповідності до вимог законодавства (принцип законності згідно з ст. 19 Конституції України). В свою чергу дії щодо анулювання ліцензії з підставою «несплата платежу», з урахуванням при цьому вимог ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, можуть бути здійснені лише в результаті однозначного підтвердження саме факту несплати платежу.

Частиною 2 ст. 46 Закону №3817-ІХ не передбачено такої підстави як «несвоєчасна сплата чергового платежу» для прийняття органом ліцензування рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності.

Відповідно до правового висновку, в подібних правовідносинах, Верховний Суд у постанові від 23.05.2024 по справі №320/8612/22, наголосив на наступному:

«Отже, ліцензію на зберігання пального виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки від 20 липня 2020 року №2001574 було анульовано без наявності законних підстав.

Суди попередніх інстанцій обґрунтовано відхилили посилання податкового органу на ненадання платником копії платіжного доручення з відміткою банку про сплату, оскільки стаття 15 Закону № 481/95-ВР передбачає, як обставину для анулювання ліцензії, саме несплату чергового платежу, а не ненадання копії платіжного доручення».

ФОП ОСОБА_1 сплачено 17.07.2025 черговий платіж за ліцензію, а тому в ГУ ДПС у Тернопільській області не було законних підстав 24.07.2025 приймати рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності №895-л.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано (п. 2); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3);

добросовісно (п. 5); розсудливо (п. 6);

пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8).

Зазначені критерії хоч і адресовані суду, одночасно є й вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення та вчиняє дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.

Таким чином, цілком очевидним є те, що оскаржуване рішення ГУ ДПС у Тернопільській області прийняте на підставі, яка не відповідає дійсності, оскільки станом на 24.07.2025 не мав місце факт несплати чергового платежу за ліцензію.

Суд звертає увагу, що нормами чинного законодавства не передбачено повернення сплаченого чергового платежу за ліцензію.

Верховний Суд сформулював висновок, відповідно до якого для ухвалення законного та обґрунтованого рішення суди мають встановити всі обставини справи, що стосуються обсягу та змісту спірних правовідносин і охоплюються предметом доказування, дати правильну юридичну оцінку встановленим обставинам та постановити рішення відповідно до вимог 242 КАС України; рішення, ухвалене з порушенням норм процесуального права, що унеможливлює встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи та без дослідження належних доказів, не може вважатися законним.

Постанова Верховного Суду від 9 серпня 2022 року у справі №580/2513/21 (адміністративне провадження № К/9901/44898/21).

Окрім зазначеного, суд акцентує увагу, що ГУ ДПС у Тернопільській області не виконано обов`язок, передбачений п. 2 ч. 6 ст. 46 Закону №3817-ІХ, а саме не оприлюднено рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності на своєму офіційному веб-порталі (офіційне посилання: https://tr.tax.gov.ua/diialnist/rishennva-pro-pripinennva-dii-litsenziy), у термін не пізніше наступного робочого дня за днем прийняття такого рішення (копія скріну з офіційного сайту ГУ ДПС у Тернопільській області про відсутність оскаржуваного рішення додається (зазначає: пошук здійснювався за період з 01.07.2025 по 31.07.2025, що спостерігається на самому ж скріні).

Щодо обов`язкових реквізитів рішення, ухваленого податковим органом, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону №3817-ІХ у рішенні про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності зазначаються:

1) реквізити (номер і дата) рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (дата у форматі ДДММРРРР);

2) найменування та код органу ліцензування, що прийняв рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

3) реєстраційний номер ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена;

4) вид ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності, дія якої припинена;

5) реквізити суб`єкта господарювання:

для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, код згідно з ЄДРПОУ;

для фізичних осіб - підприємців - прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності), місцезнаходження (адреса зареєстрованого/задекларованого місця проживання (перебування), за якою здійснюється зв`язок з фізичною особою - підприємцем), реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та/або номер паспорта (для фізичних осіб, які мають право здійснювати будь-які платежі за серією та/або номером паспорта), унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності);

для осіб, уповноважених на ведення обліку діяльності за договорами про спільну діяльність без утворення юридичної особи, та осіб, які є відповідальними за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання договорів, - найменування та код уповноваженої особи згідно з ЄДРПОУ і податковий номер, наданий такій особі під час взяття на облік договору згідно з пунктом 63.6 статті 63 та пунктом 64.6 статті 64 Податкового кодексу України;

для іноземних суб`єктів господарської діяльності - найменування та податковий номер постійного представництва;

6) підстава/підстави та опис підстав (обґрунтування) для прийняття рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності із зазначенням відповідного пункту частини другої цієї статті;

7) строк набрання чинності рішенням про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності;

8) строк і порядок оскарження рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності (у тому числі найменування та місцезнаходження податкового органу, який є суб`єктом розгляду скарги, та вид суду, до якого особа може подати позов).

На рішення про припинення дії ліцензії на право провадження відповідного виду господарської діяльності накладається кваліфікована електронна печатка податкового органу.

Правові та організаційні засади електронної ідентифікації та надання електронних довірчих послуг, права та обов`язки суб`єктів відносин у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного контролю за дотриманням вимог законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг визначені Законом України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» (надалі - Закон №2155-VIII).

Згідно з п. 1 ст. 1 Закон №2155-VIII у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

I) автентифікація - електронний процес, що дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно- комунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних;

II) електронна ідентифікація - процес використання ідентифікаційних даних особи в електронній формі, які однозначно визначають фізичну, юридичну особу або уповноваженого представника юридичної особи;

12) електронна печатка - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються для забезпечення достовірності походження пов`язаних електронних даних, або для засвідчення електронних підписів підписувачів на електронних документах, або для засвідчення відповідності копій документів оригіналам та виявлення порушення цілісності;

17) засвідчення чинності відкритого ключа - процедура формування сертифіката відкритого ключа;

18) засіб електронного підпису чи печатки - апаратно-програмний пристрій чи програмне забезпечення, що використовуються для створення електронного підпису чи печатки;

19) засіб електронної ідентифікації - матеріальний та/або нематеріальний об`єкт, який містить ідентифікаційні дані особи і використовується для автентифікації особи в інформаційно-комунікаційних системах;

20) засіб кваліфікованого електронного підпису чи печатки - засіб електронного підпису чи печатки, що відповідає вимогам, встановленим частинами першою - четвертою статті 19 цього Закону;

21) ідентифікаційні дані особи - набір даних, які дають змогу встановити фізичну, юридичну особу або представника юридичної особи;

22) ідентифікація особи - процес використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, у результаті якого забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або уповноваженого представника юридичної особи та перевірка належності особі таких даних;

25) кваліфікована електронна печатка - удосконалена електронна печатка, що

створюється з використанням засобу кваліфікованої електронної печатки і базується на кваліфікованому сертифікаті електронної печатки;

26) кваліфікована електронна позначка часу - електронна позначка часу, що відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 26 цього Закону;

31) кваліфікований сертифікат електронної печатки - сертифікат електронної печатки, що видається кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг і відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 23 цього Закону;

34) користувачі електронних довірчих послуг - підписувані, створювачі електронних печаток, відправники та отримувачі електронних даних, інші фізичні та юридичні особи, які отримують електронні довірчі послуги у надавачів таких послуг відповідно до вимог цього Закону;

35) користувачі послуг електронної ідентифікації - фізичні, юридичні особи або уповноважені представники юридичної особи, які використовують засоби електронної ідентифікації, гаманці з цифровою ідентифікацією або отримують послуги електронної ідентифікації у надавачів таких послуг відповідно до вимог цього Закону;

42) підтвердження електронного підпису чи печатки - процес перевірки та підтвердження дійсності електронного підпису чи печатки;

43) підтвердження електронної ідентифікації - процес перевірки та підтвердження належності ідентифікаційних даних фізичній, юридичній особі або уповноваженому представнику юридичної особи;

46) послуга електронної ідентифікації - послуга, що надається для забезпечення або підтвердження електронної ідентифікації;

53) сертифікат електронної печатки - електронне свідоцтво, що пов`язує відкритий ключ електронної печатки з юридичною особою, особою, яка здійснює господарську діяльність, та підтверджує найменування такої особи;

Нормами ч. 1 ст. 14 Закону №2155-VIII визначено, що електронна ідентифікація здійснюється з використанням засобів електронної ідентифікації та процедури автентифікації відповідно до схем електронної ідентифікації.

Згідно ч. 1 та ч.2 ст. 16 Закону №2155-VIII електронні довірчі послуги надаються, як правило, на договірних засадах надавачами електронних довірчих послуг.

До складу електронних довірчих послуг входять: створення, перевірка та підтвердження удосконаленого електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката електронного підпису чи печатки; формування, перевірка та підтвердження чинності сертифіката автентифікації веб-сайту; формування, перевірка та підтвердження електронної позначки часу; реєстрована електронна доставка; зберігання удосконалених електронних підписів, печаток, електронних позначок часу та сертифікатів, пов`язаних з цими послугами. Кожна послуга, що входить до складу електронних довірчих послуг, може надаватися окремо або в сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону №2155-VIII електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання електронних даних за участю третіх осіб, може здійснюватися з використанням електронних довірчих послуг або без їх використання.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Закону №2155-VIII органи державної влади, органи влади Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи публічного права та їх посадові особи використовують кваліфіковані електронні підписи та печатки, а також електронні підписи та печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів.

Згідно з ч. 3 ст. 17 Закону №2155-VIII Порядок використання електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 171 Закону №2155-VII1 удосконалений електронний підпис чи печатка повинні відповідати таким вимогам:

бути однозначно пов`язаним (пов`язаною) з підписувачем або створювачем електронної печатки;

надавати можливість ідентифікувати підписувана або створювача електронної печатки;

створюватися з використанням особистого ключа, який підписувач або створювач електронної печатки може з високим рівнем достовірності використовувати під власним одноосібним контролем;

бути пов`язаним (пов`язаною) з електронними даними, на які накладено удосконалений електронний підпис чи печатку, таким чином, щоб будь-яка наступна зміна таких даних могла бути виявлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону №2155-VIII у процесі підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки дійсність таких підпису чи печатки підтверджується, за умови:

використання для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки, який відповідає вимогам, встановленим частиною другою статті 23 цього Закону;

видачі кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки кваліфікованим надавачем електронних довірчих послуг та його чинності на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки; відповідності значення відкритого ключа його значенню, яке міститься в кваліфікованому сертифікаті електронного підпису чи печатки;

правильного внесення унікального набору даних, які визначають підписувача чи створювача електронної печатки, до кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки;

зазначення у кваліфікованому сертифікаті електронного підпису про використання в ньому псевдоніма (у разі його використання особою на момент створення кваліфікованого електронного підпису);

підтвердження того, що особистий ключ, який використовувався для створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки, зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

відсутності порушення цілісності електронних даних, з якими пов`язаний цей кваліфікований електронний підпис чи печатка;

дотримання вимог, встановлених частиною першою статті 171 цього Закону, на момент створення кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Під час надання кваліфікованої електронної довірчої послуги створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки використовується Довірчий список для перевірки статусу кваліфікованої електронної довірчої послуги, яку надає такий кваліфікований надавач електронних довірчих послуг.

Відповідно до ч. 7 ст. 18 Закону №2155-УІІІ кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

Відповідно до ч. 8 ст. 18 Закону №2155-VIII вимоги до надання кваліфікованої електронної довірчої послуги створення, перевірки та підтвердження кваліфікованих електронних підписів чи печаток, а також порядок перевірки їх дотримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №2155-VIII кваліфікована електронна довірча послуга формування, перевірки та підтвердження кваліфікованої електронної позначки часу включає:

формування кваліфікованої електронної позначки часу;

передачу кваліфікованої електронної позначки часу користувачеві електронної довірчої послуги.

Кваліфікована електронна позначка часу має презумпцію точності дати та часу, па які вона вказує, та цілісності електронних даних, з якими ці дата та час пов`язані.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону №2155-VIII кваліфікована електронна позначка часу повинна відповідати таким вимогам:

пов`язувати дату і час з електронними даними в такий спосіб, що обґрунтовано виключає можливість зміни електронних даних, яка не може бути виявлена;

базуватися на джерелі точного часу, синхронізованому із Всесвітнім координованим часом (UTC) з точністю до секунди;

до кваліфікованої електронної позначки часу додається створений для неї удосконалений електронний підпис чи удосконалена електронна печатка кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг або може застосовувати інший метод, рівнозначний додаванню до кваліфікованої електронної позначки часу удосконаленого електронного підпису чи удосконаленої електронної печатки, за умови що він забезпечує рівнозначний рівень безпеки кваліфікованої електронної позначки часу та відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 Закону №2155-VIII використання кваліфікованої електронної позначки часу для постійного зберігання електронних даних є обов`язковим.

Згідно з ч. 5 ст. 26 Закону №2155-VІІІ вимоги до надання кваліфікованої електронної довірчої послуги формування, перевірки та підтвердження кваліфікованої електронної позначки часу, а також порядок перевірки їх дотримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядком використання електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях державної форми власності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2023 №798 (надалі - Порядок №798), визначено вимоги щодо використання кваліфікованих електронних довірчих послуг в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах та організаціях державної форми власності (надалі - державні установи).

З абз. 1 та абз. 2 п. 4 Порядку №798 слідує, що державні установи та їх працівники для засвідчення чинності відкритого ключа використовують кваліфіковані електронні підписи та печатки, а також електронні підписи та печатки, які базуються на кваліфікованих сертифікатах відкритих ключів.

Підписувані - представники державної установи використовують виключно кваліфіковані електронні підписи та печатки підписувачів - представників державної установи.

З п. 6 Порядку №798 вбачається наступне:

Організацію використання кваліфікованих електронних довірчих послуг у державній установі забезпечує відповідальний підрозділ, іцо виконує відповідні функції, або працівник, визначений рішенням такої установи (її керівника).

Відповідальний підрозділ (працівник) забезпечує:

подання кваліфікованому надавачу заяв про скасування, блокування або поновлення кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів підписувачів - представників державної установи в електронній формі з накладенням кваліфікованого електронного підпису не пізніше ніж протягом 24 годин з моменту, коли йому стало відомо про настання умов, передбачених статтею 25 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги»;

ведення обліку підписувачів - представників державної установи;

ведення обліку засобів кваліфікованого електронного підпису, що застосовуються підписувачами - представниками державної установи;

здійснення контролю за використанням підписувачами - представниками державної установи засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки та зберіганням ними особистих ключів.

Відповідно до п. 8 Порядку №798:

Ідентифікація підписувана - представника державної установи або створювача електронної печатки та підтвердження цілісності даних в електронній формі, з якими пов`язаний кваліфікований електронний підпис чи печатка, здійснюються шляхом перевірки кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис чи печатка вважаються такими, що пройшли перевірку та отримали підтвердження за умов, визначених частиною другою статті 18 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги.

Відповідно до п. 9 Порядку №798 використання кваліфікованої електронної позначки часу під час накладання кваліфікованого електронного підпису чи печатки є обов`язковим.

Згідно з п. 10 Порядку №798 для забезпечення достовірності походження та виявлення порушення цілісності електронних даних, а також ідентифікації державної установи як створювача електронної печатки, у тому числі для засвідчення відповідності копій документів оригіналу, установа застосовує кваліфіковану електронну печатку.

Перелік електронних документів, які потребують засвідчення кваліфікованою електронною печаткою, визначається інструкцією з діловодства державної установи.

Рішенням державної установи (її керівника) визначаються уповноважені працівники державної установи, відповідальні за використання кваліфікованої електронної печатки.

Кількість кваліфікованих електронних печаток, що використовуються державною установою, не обмежується.

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.06.2024 №764 затверджені Вимоги до надавачів послуг електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг (надалі - Вимоги).

Положеннями п. 47 Вимог визначено, що кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печаток включає вчинення дій, передбачених частиною першою статті 18 Закону, а також здійснюється з дотриманням таких стандартів:

ДСТУ ETSI TR 119 000:2017 (ETSI TR 119 000:2016, IDT) «Електронні підписи та інфраструктури (ESI). Модель стандартизації підписів. Огляд»;

ДСТУ ETSI TS 119 101:2016 (ETSI TS 119 101:2016, IDT) «Електронні підписи та інфраструктури. Вимоги та політики безпеки для додатків формування та перевірки підписів»;

ДСТУ ETSI TS 119 172-1:2016 (ETSI TS 119 172-1:2015, IDT) «Електронні підписи та інфраструктури (ESI). Політики підпису. Частина 1. Складники та зміст документів щодо політик підпису, придатних для читання людиною»;

ДСТУ ETSI TS 119 172-2:2021 (ETSI TS 119 172-2 VI. 1.1 (2019-12), IDT) «Електронні підписи та інфраструктури (ESI). Політика підписування. Частина 2. Формат XML для політики підписування»;

ДСТУ ETSI TS 119 172-4:2021 (ETSI TS 119 172-4 VI. 1.1 (2021-05), IDT) Електронні підписи та інфраструктури (ESI). Політика підписування. Частина 4. Правила застосування підписів (політика перевірки) для європейських кваліфікованих електронних підписів/печаток із використанням довірчих списків»;

ДСТУ ETSI TS 119 312:2022 (ETSI TS 119 312 Vl.4.2 (2022-02), IDT) «Електронні підписи та інфраструктури (ESI). Криптографічні пакети».

Відповідно до п. 48 Вимог під час надання кваліфікованої електронної довірчої послуги формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованих електронних підписів чи печаток кваліфікованим надавачем довірчих послуг забезпечується:

1) використання підписувачем або створювачем електронної печатки виключно засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки та кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки;

2) захист обміну інформацією між підписувачем або створювачем електронної печатки та кваліфікованим надавачем довірчих послуг засобами електронних комунікаційних мереж загального користування;

3) створення умов для генерації пари ключів підписувача або створювача електронної печатки;

4) допомога під час генерації пари ключів підписувача або створювача електронної печатки у спосіб, що не допускає порушення конфіденційності та цілісності особистого ключа, а також ознайомлення із значенням параметрів особистого ключа та їх копіювання;

5) унікальність пари ключів підписувача або створювача електронної печатки;

6) зберігання особистого ключа підписувача або створювача електронної печатки у засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

7) захист від доступу сторонніх осіб до параметрів особистого ключа підписувана або створювача електронної печатки під час використання засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Відповідно до п. 52 Вимог кваліфікований електронний підпис чи печатка повинні відповідати таким вимогам:

1) бути однозначно пов`язаним (пов`язаною) з підписувачем або створювачем електронної печатки;

2) надавати можливість здійснити електронну ідентифікацію підписувана або створювача електронної печатки;

3) створюватися з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису чи печатки;

4) базуватися на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа;

5) бути пов`язаним (пов`язаною) з електронними даними, на які накладено кваліфікований електронний підпис чи печатку, таким чином, щоб будь-яка наступна зміна таких даних могла бути виявлена.

Позиція Верховного Суду відносно обов`язковості накладення кваліфікованої електронної печатки міститься у постанові від 08 грудня 2022 року по справі №640/23445/20 (адміністративне провадження № К/990/28031/22):

« 43. Як установили суди попередніх інстанцій, скарга ТОВ «Ландшафт» від 10.08.2020 №UA-2020-07-02-003585-a.a2, згідно з інформацією, розміщеною на веб-порталі уповноваженого органу, та на виконання положень частини другої статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі», подана у формі електронного документа, проте не містить кваліфікованого електронного підпису уповноваженої особи та кваліфікованої електронної печатки даного товариства.

50. У силу частин четвертої і п`ятої статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги», кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Кваліфікована електронна печатка має презумпцію цілісності електронних даних і достовірності походження електронних даних, з якими вона пов`язана.

51. Аналіз приписів статті 12 Закону України «Про публічні закупівлі» та статей 5, 7 і 12 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також статті 18 Закону України «Про електронні довірчі послуги» свідчить про необхідність створення та подання документів суб`єктом оскарження у формі електронного документа через електронну систему закупівель з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» з обов`язковими реквізитами, у тому числі, з кваліфікованим електронним підписом автора, який має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису.

52. Отже, доводи відповідача про те, що Законом України «Про публічні закупівлі» в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачено обов`язку накладення на скаргу електронного цифрового підпису та доцільність розмежування у цьому випадку поняття «електронний документ» та «оригінал електронного документу» є необґрунтованими.

53. Крім того, є безпідставними доводи відповідача про те, що частина друга статті 18 Закону України «Про публічні закупівлі» не містить вимог про те, що скарги мають подаватися з урахуванням вимог Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», оскільки такі вимоги містить стаття 12 цього Закону».

З урахуванням наведених чинних правових норм є очевидним те, що оскаржуване рішення про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №895-л від 24.07.2025 не відповідає встановленим вимогам, адже не містить такого обов`язкового реквізиту як кваліфікована електронна печатка податкового органу.

Відтак, відсутність кваліфікованої електронної печатки на оскаржуваному рішенні:

свідчить про неможливість встановлення автентифікації (ідентифікації) юридичної особи (тобто ГУ ДПС у Тернопільській області або керівника/уповноваженого представника), інформаційної системи, походження і цілісності електронних даних;

унеможливлює встановлення даних про чинність кваліфікованого сертифіката електронної печатки (так як остання відсутня);

перешкоджає процесу перевірки та підтвердження дійсності електронної печатки;

підтвердила несформування кваліфікованої електронної позначки часу, що означає непередачу кваліфікованої електронної позначки часу користувачеві електронної довірчої послуги (тобто ФОП ОСОБА_1 ); а відтак, за відсутності такого елемента електронної печатки, - порушено презумпцію точності дати та часу (синхронізованому із Всесвітнім координованим часом (UTC) з точністю до секунди), цілісності електронних даних (тобто оскаржуваного рішення), з якими ці дата та час пов`язані;

має наслідком недотримання стандартів ДСТУ, інформація про відповідність яким, є також невід`ємним елементом кваліфікованої електронної печатки;

свідчить про пряме порушення імперативних (обов`язкових для державних установ) норм чинного законодавства України.

З урахуванням того, що на оскаржуване рішення не накладена кваліфікована електронна печатка, слідує, що таке не пов`язане з підписувачем/створювачем електронної печатки, бо така відсутня.

Отже, неможливість ідентифікації підписувана (представника державної установи або створювача електронної печатки та нереальність підтвердження цілісності даних в електронній формі цього ж рішення, а також порушення вищезазначених норм чинного законодавства, - вкотре підтверджує достатність підстав для визнання протиправним та скасування ухваленого відповідачем рішення.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Підсумовуючи вище викладене, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №895-л від 24.07.2025 терміном дії з 11 липня 2024 року до 11 липня 2029 року, виданої фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , - прийняте відповідачем не на підставі, що визначені Конституцією та законами України, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Отже, позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

За подання позовної заяви у цій справі позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 3028 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №528 від 06.08.2025.

Таким чином, при задоволенні позову суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 3028,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДПС у Тернопільській області про припинення ліцензії на право провадження відповідного виду діяльності №895-л від 24.07.2025.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Тернопільській області на користь ФОП ОСОБА_1 сплачений судовий збір 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн. 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Білецька, 1,м. Тернопіль,Тернопільський р-н, Тернопільська обл.,46003 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44143637).

Головуючий суддя Подлісна І.М.