Справа № 440/5536/25
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5536/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання протиправними та скасування постанови та розпорядження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про: визнання протиправною та скасування постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про застосування санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» (далі ТОВ «Полтавагаз збут», позивач) за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу» від 08.04.2025 №520 та про визнання протиправним та скасування розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП, відповідач) «Про усунення порушення Товариства з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» від 08.04.2025 №45-р.

В обґрунтування адміністративного позову ТОВ «Полтавагаз збут» вказало про протиправність оскаржуваних постанови від 08.04.2025 №520 та розпорядження від 08.04.2025 №45-р з огляду на те, що такі прийнято без врахування статусу позивача як постачальника природного газу, оскільки з 01 березня 2021 року всіх побутових споживачів ТОВ «Полтавагаз збут» включено до Реєстру постачальника «останньої надії» Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» (далі ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України»). Крім того відповідачем при прийнятті спірної постанови не враховано пункт 3.10 Мінімальних стандартів, відповідно до якого споживачі мають звернутися до постачальника із заявою за отримання компенсації із заявою за формою, наведеною в додатку 4 до цих Стандартів та вимог. Також позивач вказав, що компенсація за недотримання Мінімальних стандартів не надається за обставин дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), настання яких щодо ТОВ «Полтавагаз збут» підтверджується Сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати №5300-24-1935 від 18.10.2024 про форс-мажорні обставини - неможливість здійснення фінансових операцій через накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Полтавагаз збут».

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.04.2025 позовна заява прийнята до провадження, відкрите провадження в адміністративний справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

НКРЕКП 14.05.2025 до справи наданий відзив на адміністративний позов, за змістом якого відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечував вказав про проведення позапланової перевірки позивача, за наслідками якої складений Акт від 19.09.2025 №60, де вказано про встановлення порушення ТОВ «Полтавагаз збут» вимог пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 13 у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

Так, НКРЕКП встановлено, що позивачем не повернуто суму переплати 5 споживачам (всього 11 713,05 грн) (перевищення складає від 46 до 726 робочих днів): ОСОБА_1 (о/р 6354) - перевищення становить 46 робочих днів, ОСОБА_2 (о/р 30141) - перевищення становить 75 робочих днів, ОСОБА_3 (о/р 809) перевищення становить 72 робочих днів, ОСОБА_4 (о/р 45492) - перевищення становить 102 робочих днів. ТОВ «Полтавагаз збут» не здійснювало надання компенсації споживачам за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу та НКРЕКП здійснений розрахунок розміру компенсації, яка має бути надана споживачам ОСОБА_5 (о/р 6354) 1200,00 грн, ОСОБА_2 (о/р НОМЕР_1 ) 1200,00 грн. ОСОБА_6 (о/р 809) 1200,00 грн, ОСОБА_4 (о/р 45492) 3000,00 грн за недотримання ТОВ «Полтавагаз збут» мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, в частині повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача (у разі прострочення граничного строку на понад 90 днів).

Відповідач вказав, що Сертифікат Полтавської торгово-промислової палати №5300-24-1935 від 18.10.2024 про форс-мажорні обставини видавався не щодо окремого зобов`язання перед окремим побутовим споживачем, а отже є недостатньою підставою для невиконання обов`язків із розрахунків із споживачами.

У відповіді на відзив ТОВ «Полтавагаз збут» вказало про свою незгоду із постановою про накладення штрафу з огляду на її протиправність та зазначило, що компенсація за недотримання Мінімальних стандартів не надається за обставин дії непереборної сили (форс-мажорних обставин), які підтверджуються Сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати №5300-24-1935 від 18.10.2024.

Крім того, позивач вказав, що за пунктом 24 розділу III "Порядок постачання природного газу побутовим споживачам" постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 №2496 "Про затвердження Правил постачання природного газу" у разі переплати за спожитий природний газ чи помилково сплачених коштів, сума переплати зараховується в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

ТОВ «Полтавагаз збут» вказало, що як суб`єкт ринку природного газу керується, зокрема, Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500, якою затверджений Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання до умов цього договору, відповідно, отримання сертифікату про настання обставин непереборної сили достатньо саме для обставин розрахунків із побутовими споживачами, адже договір є загальним і є договором приєднання.

В запереченні на відповідь на відзив НКРЕКП вказало що ТОВ «Полтавагаз збут» недотриманий мінімальний стандарт якості при наданні постачальником послуг постачання природного газу щодо повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача щодо: ОСОБА_1 (о/р 6354) - перевищення становить 46 робочих днів, ОСОБА_2 (о/р 30141) - перевищення становить 75 робочих днів, ОСОБА_3 (о/р 809) перевищення становить 72 робочих днів, ОСОБА_4 (о/р 45492) - перевищення становить 102 робочі дні. НКРЕКП здійснено розрахунок розміру компенсації, яка має бути надана споживачам ОСОБА_7 (о/р 6354) 1200,00 грн, ОСОБА_2 (о/р 30141) 1200,00 грн. ОСОБА_3 (о/ 809) 1200,00 грн, ОСОБА_4 (о/р 45492) 3000,00 грн за недотримання ТОВ «Полтавагаз збут» мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, в частині повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача (у разі прострочення граничного строку на понад 90 днів), який наведено у таблиці 2. Наведене свідчить про порушення ТОВ «Полтавагаз збут» підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.07.2025 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду по суті.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

На підставі постанови НКРЕКП від 25.02.2025 №278 «Про проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Полтавагаз збут» та посвідчення на проведення позапланової виїзної перевірки від 04.03.2025 №103, Сектором НКРЕКП у Полтавській області у термін з 06.03.2025 по 19.03.2025 проведена позапланова виїзна перевірка щодо дотримання ТОВ «Полтавагаз збут»: підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП, від 16.02.2017 №201 (далі Ліцензійні умови), у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, а саме положення пункту 24 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі Правила), у частині зарахування у разі переплати суми переплати в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повернення на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

За результатами позапланової виїзної перевірки ТОВ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» складений Акт від 19.09.2025 №60, де зафіксовані порушення:

- підпункту 13 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, а саме положення пункту 24 розділу ІІІ Правил постачання у частині зарахування у разі переплати суми переплати в рахунок оплати на наступний розрахунковий період або повернення на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу протягом п`яти робочих днів після отримання такої вимоги.

- підпункту 25 пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, а саме:

- пункту 3.1 глави 3 Мінімальних стандартів та вимоги до якості обслуговування споживачів природного газу та порядку надання компенсації споживачам за їх недотримання, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 № 1156 (зі змінами) (далі Мінімальні стандарти та вимоги), у частині забезпечення постачальником мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу споживачу,

- пункту 3.2 глави 3 Стандартів та вимог у частині повернення переплати вартості природного газу на поточний рахунок побутового споживача, у тому числі повернення переплати попередніми постачальниками, або надання обґрунтованої відповіді споживачу щодо повернення суми переплати - у строк не більше 5 робочих днів з дня отримання письмової вимоги побутового споживача;

- пункту 3.4 глави 3 Стандартів та вимог у частині сплати споживачу компенсації у розмірах, наведених у додатку 3 до цих Стандартів та вимог, у разі недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу, зазначених у пункті 3.2 цієї глави.

08.04.2025 за результатами розгляду Акта №60, НКРЕКП були прийняті:

- Постанова №520 (додається) якою накладений штраф на ТОВ «Полтавагаз збут» у розмірі 126922,00 (сто двадцять шість тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні за порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 13 у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП.

- Розпорядження №45-р, яким зобов`язано позивача усунути порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 13 у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, для чого у строк до 02 червня 2025 року: 1) повернути на поточні рахунки споживачів, зазначених в Акті, надлишково сплачені кошти за використання природного газу; 2) надати компенсацію 4 споживачам, зазначеним в Акті, за недотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядку надання компенсації споживачам за їх недотримання, затверджених постановою НКРЕКП від 21 вересня 2017 року № 1156, про що повідомити НКРЕКП.

ТОВ «Полтавагаз збут» із вказаними Постановою та розпорядженням не погодилось, звернулось до суду із позовом про визнання їх протиправними та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними та незаконними і відповідно - підставою для притягнення таких суб`єктів до відповідальності.

Правовий статус Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, її завдання, функції, повноваження та порядок їх здійснення визначенні Законом України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» від 22.09.2016 N 1540-VIII (далі Закон № 1540-VIII).

Відповідно до вимог статей 1, 3 Закону № 1540-VIII Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - Регулятор) - є постійно діючим незалежним державним колегіальним органом, метою діяльності якого є державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Особливості спеціального статусу Регулятора обумовлюються його завданнями і повноваженнями та визначаються цим Законом, іншими актами законодавства і полягають, зокрема, в особливостях організації та порядку діяльності Регулятора, в особливому порядку призначення членів Регулятора та припинення ними повноважень, у спеціальних процесуальних засадах діяльності Регулятора та гарантії незалежності в прийнятті ним рішень у межах повноважень, визначених законом, встановленні умов оплати праці членів та працівників Регулятора.

Регулятор є колегіальним органом, що здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до вимог статті 2 Закону України № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю суб`єктів господарювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері комунальних послуг: діяльності у сфері централізованого водопостачання та водовідведення в обсягах понад рівень, що встановлюється умовами та правилами провадження господарської діяльності (ліцензійними умовами).

Згідно положень статті 3 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державне регулювання з метою досягнення балансу інтересів споживачів, суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, і держави, забезпечення енергетичної безпеки, європейської інтеграції ринків електричної енергії та природного газу України.

Регулятор здійснює державне регулювання, зокрема, шляхом державного контролю та застосування заходів впливу.

Основними завданнями Регулятора є забезпечення ефективного функціонування та розвитку ринків у сферах енергетики та комунальних послуг; сприяння ефективному відкриттю ринків у сферах енергетики та комунальних послуг для всіх споживачів і постачальників та забезпечення недискримінаційного доступу користувачів до мереж/трубопроводів; забезпечення захисту прав споживачів товарів, послуг у сферах енергетики та комунальних послуг щодо отримання цих товарів і послуг належної якості в достатній кількості за обґрунтованими цінами; сприяння розвитку конкуренції на ринках у сферах енергетики та комунальних послуг.

Частиною четвертою, п`ятою та дев`ятою статті 14 Закону № 1540-VIII передбачено, що Регулятор на своїх засіданнях, зокрема, розглядає та приймає рішення з питань, що належать до його компетенції.

Рішення Регулятора оформлюються постановами, крім рішень щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення контролю, які оформлюються розпорядженнями. Рішення Регулятора є обов`язковими до виконання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг.

Відповідно до частини першої статті 19 Закону № 1540-VIII Регулятор здійснює державний контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов шляхом проведення планових та позапланових виїзних, а також невиїзних перевірок відповідно до затверджених нею порядків контролю.

Перевірка проводиться на підставі рішення Регулятора.

Згідно з частиною сьомою статті 19 Закону № 1540-VIII підставою для проведення позапланової виїзної перевірки є:

-подання суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, письмової заяви про здійснення заходу державного контролю;

-обґрунтоване звернення фізичної або юридичної особи про порушення суб`єктом господарювання, що провадить діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, або суб`єктом, що належить до особливої групи споживачів, її законних прав;

-обґрунтоване звернення суб`єктів господарювання та споживачів про порушення суб`єктом природної монополії, оператором малої системи розподілу законодавства з питань доступу до електричних / теплових / газових мереж та/або порушення ліцензійних умов;

-перевірка виконання рішень Регулятора щодо усунення порушень вимог законодавства, прийнятих за результатами планових або позапланових перевірок;

-перевірка достовірності наданих Регулятору даних у звітності або в інших документах.

Строк проведення позапланової виїзної перевірки не може перевищувати 10 робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - трьох робочих днів.

У разі великих обсягів перевірки за рішенням Регулятора строк проведення позапланової виїзної перевірки може бути збільшений до 20 робочих днів, а для суб`єктів малого підприємництва - до п`яти робочих днів із внесенням відповідних змін до посвідчення на проведення перевірки.

Під час проведення позапланової виїзної перевірки з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні на проведення перевірки.

У разі виявлення під час проведення позапланової виїзної перевірки однорідних порушень або таких, що прямо випливають із питань, необхідність перевірки яких стала підставою для проведення позапланової перевірки, Регулятор має право перевіряти такі порушення із подальшим застосуванням до суб`єкта господарювання відповідальності, передбаченої законодавством.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг" для ефективного виконання завдань державного регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг Регулятор, зокрема, приймає обов`язкові до виконання рішення з питань, що належать до його компетенції.

Процедуру організації та проведення перевірок; порядок оформлення результатів перевірок; права та обов`язки голови та членів комісії з перевірки; права та обов`язки уповноваженої особи ліцензіата; контроль за виконанням рішень НКРЕКП; порядок застосування санкцій до ліцензіатів за порушення законодавства та ліцензійних умов установлює Порядок контролю за дотриманням ліцензіатами, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, законодавства у відповідних сферах та ліцензійних умов, затверджений постановою НКРЕКП від 14.06.2018 №428 (далі - Порядок контрою №428).

У відповідності до пункту 1.1 Порядку контрою №428 його дія поширюється на суб`єктів господарювання, що провадять діяльність у сферах енергетики та комунальних послуг, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності та регулювання, моніторинг та контроль за діяльністю яких здійснюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, зокрема, у сфері енергетики діяльності з транспортування, розподілу, зберігання (закачування, відбору), надання послуг установки LNG, постачання природного газу.

Пунктами 10.3 та 10.4 Порядку контролю №428 передбачено, що за порушення законодавства та ліцензійних умов у сферах енергетики та комунальних послуг НКРЕКП може застосовувати до ліцензіатів санкції у вигляді: застереження та/або попередження про необхідність усунення порушень; накладення штрафу; зупинення дії ліцензії; анулювання ліцензії (аналогічні норми передбачено статтею 22 Закону про НКРЕКП).

Позивач не наводив заперечень щодо процедури проведення чи оформлення результатів перевірки, а також щодо процедури прийняття оскаржуваного рішення.

ТОВ «Полтавагаз збут» зазначає про помилкове неврахування відповідачем наявності обставин непереборної сили, що підтверджені Сертифікатом Полтавської торгово-промислової палати №5300-24-1935 від 18.10.2024 про форс-мажорні обставини - неможливість здійснення фінансових операцій через накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника ТОВ «Полтавагаз збут».

Так, 05.09.2024 р. на адресу ТОВ «Полтавагаз збут» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Байрамова Талята Рефатовича №75966366 від 04.09.2024 про відкриття виконавчого провадження із виконання ухвали Господарського суду Полтавської області від 27.10.2021 у справі № 917/916/21 про стягнення з ТОВ «Полтавагаз Збут» на користь ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз Трейдинг» боргу за не виконання мирової угоди. Також, 05.09.2024 на адресу ТОВ «Полтавагаз збут» надійшла постанова приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Байрамова Талята Рефатовича №75966366 від 04.09.2024 про арешт коштів боржника.

Отже, дані обставини призвели до неможливості своєчасного повернення коштів побутовим споживачам і підтверджуються Сертифікатом, який був виданий Полтавською торговою-промисловою палатою №5300-24-1935 від 18.10.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): не можливість здійснення фінансових операцій через накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника (ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ»), місцезнаходження: вулиця Володимира Козака, будинок 2А, місто Полтава, Полтавська область, 36000, Україна код ЄДРПОУ/ІПН: 39813404, щодо обов`язку (зобов`язання), а саме: повернути суми переплати за спожитий природний газ чи помилково сплачених коштів, на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу , у термін: протягом п`яти робочих днів після отримання вимоги, станом на 04.09.2024 настали і тривали станом на 18.10.2024.

В ході проведення перевірки ТОВ «Полтавагаз збут» причиною несвоєчасного повернення переплати споживачам зазначало наявність форс-мажорних обставин.

Відповідно до пункту 10.1 Розділу Х Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

За приписами пункту 2.15 Мінімальних стандартів компенсація за недотримання мінімальних стандартів якості послуг розподілу природного газу не надається у випадках, якщо недотримання мінімальних стандартів якості послуг розподілу природного газу було спричинено доведеними форс-мажорними обставинами, що підтверджується відповідно до чинного законодавства;

Згідно із пунктом 3.14 Мінімальних стандартів компенсація за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу не надається у випадках, якщо недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу було спричинено доведеними форс-мажорними обставинами, що підтверджується відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до статті 219 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

ТОВ «Полтавагаз збут» під час своєї діяльності, як суб`єкт ринку природного газу керується Законом України «Про ринок природного газу», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (надалі Правила постачання), Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2494 «Про затвердження Кодексу газорозподільних систем», Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2493 «Про затвердження Кодексу газотранспортних систем».

Національна комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг своєю постановою від 30.09.2015 року №2500 затвердила Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання до умов цього договору.

Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього договору є отримання Постачальником наданої Споживачем заяви- приєднання, до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам (далі - заява-приєднання) за формою встановленою у додатку 1 до цього Договору та/або сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ, а щодо Постачальника, на якого в установленому чинним законодавством порядку покладені спеціальні обов`язки з постачання природного газу побутовим споживачам факт споживання природного газу відповідно до вимог Правил постачання.

Відповідно до Розділу ІІІ Правил постачання, за договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природний газ у необхідних для нього об`ємах (обсягах), а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам за згодою постачальника відповідно до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500 (далі Типовий договір), що розміщений на офіційному вебсайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

На письмову вимогу побутового споживача постачальник зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дати отримання такого письмового звернення безкоштовно надати побутовому споживачу підписану уповноваженою особою постачальника письмову форму договору постачання природного газу побутовим споживачам. Постачальники зобов`язані на власному сайті розмістити редакцію договору постачання природного газу, яка має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам.

ТОВ «Полтавагаз збут» зазначив, що окремі письмові договори із споживачами ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не укладались, тобто відсутні письмові договори постачання природного газу із споживачами ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а з письмовими вимогами про укладання письмової форми договору не звертались.

Відповідачем протилежного не наведено, доказів укладення письмових договорів із споживачами не надано. Тому посилання відповідача, що Сертифікат №5300-24-1935 видавався не щодо окремого зобов`язання перед окремим споживачем є безпідставним.

Відповідно до пункту 10.1 Розділу Х Типового договору сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання зобов`язань за цим Договором, якщо це невиконання є наслідком непереборної сили (форс-мажорних обставин).

Пунктом 10.3. визначено, що строк виконання зобов`язань за цим Договором відкладається на строк дії форс-мажорних обставин.

Згідно із пунктом 3.14 Мінімальних стандартів компенсація за недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу не надається у випадках, якщо недотримання мінімальних стандартів якості послуг постачання природного газу було спричинено доведеними форс-мажорними обставинами, що підтверджується відповідно до чинного законодавства.

Таким чином, наявність обставин непереборної сили не звільняє позивача від обов`язку виконання зобов`язань перед споживачами в частині повернення коштів, сплати компенсації, а лише є відкладальною умовою для виконання таких зобов`язань.

Оцінюючи доводи відповідача про неможливість врахування наявності у позивача на час проведення перевірки та ухвалення оспорюваних постанови та розпорядження №5300-24-1935 від 18.10.2024 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), що засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили): не можливість здійснення фінансових операцій через накладений арешт на грошові кошти/електронні гроші, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника суд в силу приписів частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховує висновки Верховного Суду щодо подібних правовідносин, викладені у постанові від 04 липня 2024 року при розгляді справи № 380/8597/23, виходячи із яких сертифікат торгово-промислової засвідчує існування непереборних обставин у період, за який до суб`єкта господарювання було застосовано штрафні санкції. Факт виникнення форс-мажорних обставин сторонами не спростовано, в сертифікаті чітко визначені часові межі дії обставин непереборної сили.

За вказаного, суд приходить до висновку про передчасність застосування до позивача відповідальності у вигляді штрафу за порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 13 у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП та зобов`язання усунути порушення пункту 2.2 глави 2 Ліцензійних умов, а саме: підпункту 13 у частині виконання умов (вимог) чинних Правил постачання природного газу, що затверджуються НКРЕКП, а також договорів постачання природного газу, підпункту 25 у частині дотримання мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів та постачання природного газу, затверджених НКРЕКП, для чого у строк до 02 червня 2025 року: 1) повернути на поточні рахунки споживачів, зазначених в Акті, надлишково сплачені кошти за використання природного газу; 2) надати компенсацію 4 споживачам, зазначеним в Акті, за недотримання Мінімальних стандартів та вимог до якості обслуговування споживачів природного газу та порядку надання компенсації споживачам за їх недотримання, затверджених постановою НКРЕКП від 21.09.2017 №1156, про що повідомити НКРЕКП.

Приписами частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням наведеного, суд дійшов переконання, що накладення на ТОВ «Полтавагаз Збут» оспорюваною постановою НКРЕКП від 08.04.2025 №520 штрафних санкцій та покладення розпорядженням від 08.04.2025 №45-р обов`язку у стислі терміни усунути порушення, допущені під час дії форс-мажорних обстави, не відповідають критеріям, передбаченим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а отже є протиправними та підлягають скасуванню.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (Заява № 4909/04) від 10 лютого 2010 року Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

У Висновку № 11(2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32 - 41), серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач не надав суду належних і допустимих доказів правомірності постанови НКРЕКП від 08.04.2025 №520 про накладення штрафу та розпорядження від 08.04.2025 №45-р, не довів їх законності та обґрунтованості.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог ТОВ «Полтавагаз збут».

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 4844,80 грн стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" (вул. Володимира Козака, буд. 2 а, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (вул. Сім`ї Бродських, буд. 19, м. Київ 57, 03057, ) про визнання протиправним та скасування постанови та розпорядження задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу на Товариство з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» за порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з постачання природного газу від 08 квітня 2024 року №520.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження про усунення порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» від 08 квітня 2025 року №45-р.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ" за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг витрати зі сплати судового збору в сумі 4844,80 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва