Справа № 640/18080/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Справа№640/18080/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» до Державної податкової служби України, Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України, Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України про визнання протиправними рішень

У С Т А Н О В И В:

У жовтні 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» (далі - позивач, ТОВ «ЗМП «Про-Мікс») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач-1, ДПС), Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (далі відповідач-2, ГУ ДПС у Київській області), Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (далі відповідач-3, ГУ ДПС у м. Києві), в якому, просить: - визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 13.12.2021 про застосування штрафних санкцій у сумі 2040,00 грн; - визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 13.12.2021 про застосування штрафних санкцій у сумі 500000,00 грн; - визнати протиправним і скасувати рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 11190/6/99-00-06-03-02-06 від 16.09.2022.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року відкрито провадження у справі.

Цю справу передано до Донецького окружного адміністративного суду відповідно до пункту 2 розділу II Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа передана судді Куденкову К.О.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 5 травня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи вирішено провадити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувані докази.

Ухвалою суду від 5 червня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Київській області про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

На обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2021 зазначило, що предметом фактичної перевірки не було визначено питань щодо дотримання платником податків своєчасності та правильності подання податкової, фінансової чи іншої звітності. Стаття 117 ПК України не передбачає відповідальності за неподання/несвоєчасне подання повідомлення за формою 20-ОПП. Позивач подавав повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (за формою 20-ОПП) 06.09.2017 року, 29.01.2021 року, 23.11.2021 року (стосовно навантажувача фронтального , автонавантажувача вилкового). Це рішення не відповідає формі, встановленій ст. 58 ПК України та не містить додатку з розрахунком штрафної санкції, у зв`язку з чим незрозуміло, чому саме позивачу нарахована штрафна санкція в розмірі 2040 грн, а не 1020,00 грн, як передбачено ст. 117 ПК України. Також позивач посилається на п. 52-1 підрозд. 10 розд. XX «Перехідні положення» ПК України. Зазначає, що автонавантажувачі, які є у власності позивача використовуються у господарській діяльності на території складу та відкритого майданчику підприємства за адресою: Київська область, м.Бориспіль, вул. Привокзальна, 21. У підприємства при використанні цих автонавантажувач не виникає обов`язку щодо сплати податків. Вважає помилковим посилання на строки, установлені Наказом Мінфіну "Про затвердження Порядку обліку платників податків і зборів" №1588 від 09.12.2011, оскільки санкція статті 117 ПК України передбачає відповідальність за порушення строків, установлених виключно Кодексом.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2021 позивач зазначає, що ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» не здійснює діяльності з виробництва продуктів нафтоперероблення (код КВЕД 19.20), у тому числі дизельного палива, або діяльності з оптової торгівлі твердим, рідким, газоподібним паливом та подібними продуктами (код КВЕД 46.71), або подібної до цього діяльності. Перевіркою не встановлено факту оптової торгівлі пальним, доказів на підтвердження здійснення Товариством господарської діяльності з оптової торгівлі пальним не наведено. Вважає, що Податковий кодекс України та Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» розділяють поняття «оптова торгівля пальним» та «реалізація пального» і їх ототожнювати неможливо. Зазначає, що здійснювалося заправлення пального у штатно встановлений паливний бак автомобіля (марка DAF модель FT XF 105.460, державний номер НОМЕР_1 ), що належить ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія» (код за ), яке в зазначеному паливному баку автомобіля знаходилося на відповідальному зберіганні відповідно до договору відповідального зберігання № 020320 від 02.03.2020 року. Пальне у власність ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія» не передавалось і знаходилося на відповідальному зберіганні без права його використання ТОВ «Національна товарно- сировинна компанія». Позивач не має акцизного складу/акцизного складу пересувного та не є розпорядником акцизного складу/акцизного складу пересувного. Також посилається на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2021 у справі 359/12473/21.

Щодо рішення Державної податкової служби України про результати розгляду скарги № 11190/6/99-00-06-03-02-06 від 16.09.2022 позивач зазначає, що це рішення не містить жодних обґрунтувань щодо його прийняття, не містить аналізу фактів, що були наведені позивачем у самій скарзі.

Відповідач-1 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Посилається на правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень з підстав, наведених в акті перевірки.

Відповідач-2 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що зібрана податкова інформація та результати її опрацювання відповідно до п. 74.2 ст. 74 Податкового кодексу України використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань. Отже, використання інформації, яка міститься в автоматизованих базах та системах контролюючих органів є компетенцією контролюючих органів. Перевіркою встановлено факт реалізації дизельного пального у кількості 6000,01 л. без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним. Також вважає, що самі по собі рішення, прийняті за результатами вирішення податкового спору у порядку досудового врегулювання, не створюють, не змінюють та не припиняють будь-яких прав та обов`язків.

Відповідач-3 надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню. Під час перевірки встановлено, що ТОВ «ЗМП «Про-Мікс», у порушення вимог пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України, не подано до контролюючого органу відомості про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням. За результатами розгляду матеріалів перевірки ГУ ДПС у м. Києві винесено податкове повідомлення-рішення від 13.12.2021 № , яким до ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 2040,00 грн. (2 х 1 020,00 грн) за неподання до податкового органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням в кількості 2 одиниць. Вважає, що ГУ ДПС у м. Києві правомірно застосовано до позивача штрафні санкції у сумі 2040,00 грн. (2 х 1 020,00 грн) за неподання повідомлення за формою №20-ОПП.

Позивач надав відповіді на відзиви на позовну заяву, в яких зазначив, що Головне управління ДПС у Київській області при видачі наказу не мало дійсних підстав для проведення фактичної перевірки ТОВ «ЗМП «Про-Мікс». Перевіркою не встановлено факту оптової торгівлі пальним, доказів на підтвердження здійснення Товариством господарської діяльності з оптової торгівлі пальним не наведено. Вважає, що зберігання пального в паливних баках транспортних засобів/технічному обладнанні/пристроях не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального, оскільки дані резервуари не являються нерухомим майном та не мають чіткої прив`язки до місця (території). Вважає неправомірним з`ясування під час проведення фактичної перевірки подання чи неподання повідомлень про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП, оскільки в цьому випадку було відсутнє посилання на перевірку ведення обліку основних засобів, об`єктів оподаткування, звітування щодо об`єктів оподаткування позивача. Неповідомлення про об`єкти оподаткування за формою 20-ОПП не є підставою для відповідальності згідно п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Також зазначає, що в разі прийняття Державною податковою службою України рішення, яким відмовлено в задоволені скарги, для ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» настають негативні наслідки у вигляді примусового стягнення штрафних санкцій, зазначених у оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях. Таким чином, рішення Державної податкової служби України, прийняте за результатами розгляду скарги, безпосередньо впливає на права та обов`язки платника податків, який подав таку скаргу.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені обставини, дійшов наступних висновків.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» (ідентифікаційний код: 40170672), зареєстроване як юридична особа, місцезнаходження: 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63, види економічної діяльності: код КВЕД 23.99 Виробництво неметалевих мінеральних виробів, н. в. і. у. (основний), 46.12 Діяльність посередників у торгівлі паливом, рудами, металами та промисловими хімічними речовинами, 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.01.2021.

1 листопада 2021 ГУ ДПС у Київській області прийнято наказ № 2497-п, яким вирішено провести фактичні перевірки, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс», з метою перевірки дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі порядку ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, ліцензій, у тому числі про виробництво, обіг та зберігання підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами). Щодо позивача тривалість перевірки 10 днів з 08.11.2021, адреса об`єкта: київська область, м. Бориспіль, вул. Привокзальна, буд. 21.

Зазначено, що перевірка проводиться на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України (у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального).

На підставі вказаного наказу видані направлення на перевірку від 03.11.2021 №№ 7770/10-36-07-07, 7769/10-36-07-07, в яких є відомості про вручення копії наказу і направлення 08.11.2021 уповноваженій особі позивача Панченку Сергію Олександровичу.

За результатами проведеної Головним управлінням ДПС у Київській області фактичної перевірки складений акт № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021, відповідно до якого встановлені порушення: 1) статті 15 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального»; 2) пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України.

В акті № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 зазначено, що в період з 08.11.2021 по 17.11.2021 проведено фактичну перевірку ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» за адресою: Київська обл. м.Бориспіль, вул. Привокзальна буд. 21. Перевірка проведена на підставі ст. 20, ст.80 Податкового Кодексу України з питань дотримання вимог Податкового Кодексу України, Кодексу законів про працю України, Законів України від 06.07.95 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», від 02.03.15 № 222-VIІІ «Про ліцензування видів господарської діяльності», від 19.12.95 №; 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.17 № 148 та інших нормативно-правових актів, що підлягають перевірці.

Перевіркою встановлено факт реалізації дизельного пального без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним, а саме ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» за період з 05.04.2020 року по 05.11.2021 рік придбавало пальне у кількості 20362,14 л, згідно з витягом з реєстру акцизних накладних. Крім того частково передане придбане пальне на відповідальне зберігання згідно до договору № 020320 від 02.03.2020 року та актів приймання-передачі на ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія» (код за ) за період з 05.04.2020 по 05.11.2021 року в кількості 6000,01 літрів.

Також в акті перевірки зазначено, що перевіркою встановлено факт неподання до органу ДПС повідомлення за формою №20-ОПП про наявні об`єкти оподаткування, об`єкти що стосуються оподаткування, або через які здійснюється господарська діяльність, протягом 10 днів з моменту їх придбання, створення або реєстрації, а саме не подано повідомлення за формою №20-ОПП про наявну спеціалізовану техніку (навантажувачі) у кількості 2 одиниці, які знаходяться у власності підприємства, та підтверджуються доданими до акта перевірки копіями свідоцтва про реєстрацію.

Не погодившись з актом перевірки ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» подало заперечення на акт перевірки. За результатом розгляду заперечень на адресу ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» Головним управлінням ДПС в Київській області надіслано лист №20210/12/10-36-07-07-12 від 09.12.2021 року, в якому зазначено, що контролюючий орган вважає порушення виявлені під час перевірки такими, що встановлені вірно.

На підставі акта перевірки № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 Головним управлінням ДПС в Київській області складено податкове повідомлення-рішення № від 13.12.2021, в якому зазначено, що встановлено порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального». На підставі підпункту 54.3.3. пункту 54.3 етапі 54 Податкового кодексу України, ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» до позивача застосовано штраф у розмірі 500 000,00 грн.

Також Головним управлінням ДПС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення № від 13.12.2021, в якому зазначено, що на підставі акта перевірки №19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 та/або за даними інформаційних баз контролюючого органу (у тому числі Єдиного реєстру податкових накладних) встановлено порушення пункту 63.3 статті 63 Податкового кодексу України. На підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 і пункту 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України застосовано до позивача застосовано штраф у розмірі 2040,00 грн.

ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» скористалось адміністративною процедурою оскарження спірних податкових повідомлень-рішень і звернулося зі скаргою № 01-ск від 23.12.2021 до Державної податкової служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги від 16.09.2022 № 11190/6/99-00-06-03-02-06 відмовлено в задоволенні вимог скарги позивача.

У вказаному рішенні наведене обґрунтування із посиланням на обставини, які встановлені під час перевірки, і на відповідні приписи законодавства.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2021 у справі № 359/12473/21, яка набрала законної сили, закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

У вказаній постанові зазначено, що як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення № 5040/10-36-07-07 від 17 листопада 2021 року ОСОБА_1 обвинувачують в тому, що ТОВ «ЗМП «Про-мікс» 08.11.2021 о 14 год. 30 хв. в м. Борисполі Київської області по вул. Привокзальна, 21, здійснював оптову торгівлю пальним без наявності ліцензії, чим порушив ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд у вказаній постанові вказав, що наявні у справі документи (акт перевірки від 17.11.2021 року, витяг з реєстру акцизних накладних та договір про надання послуг відповідального зберігання від 02.03.20р.) не підтверджують здійснення ТОВ «ЗМП «Про-мікс» систематичної підприємницької діяльності, пов`язаної із здійсненням оптової торгівлі пальним без наявності ліцензії. Крім того, до справи не долучено доказів на підтвердження вчинення саме ОСОБА_1 дій або бездіяльності, пов`язаної з оптовою торгівлею пальним. Враховуючи, що належних та допустимих доказів провадження ОСОБА_1 саме господарської діяльності пов`язаної із здійсненням оптової торгівлі пальним до суду не подано, суд дійшов до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а саме об`єктивної сторони правопорушення (провадження саме господарської діяльності).

Частиною 6 ст. 78 КАС України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Тому суд зазначає, що постанова Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17.11.2021 у справі № 359/12473/21 не є обов`язковою для врахування під час перевірки обґрунтованості висновків контролюючих органів про порушення саме ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» вимог податкового та іншого законодавства.

Позивач надав до суду копію договору про надання послуг відповідального зберігання № 020320 від 02.03.2020, який укладено між Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс», як поклажодавець, і Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна товарно сировинна компанія», як виконавець, щодо відповідального зберігання дизельного палива.

У пунктах 1.1., 2.1.5 та 2.1.6 Договору про надання послуг відповідального зберігання №020320 від 02.03.2020 зазначено, що поклажодавець передає, а виконавець приймає на відповідальне зберігання паливо дизельне кількості узгодженій сторонами у відповідних заявках поклажодавця в усній та/або письмовій формі, виконавець зобов`язаний повернути поклажодавцю паливо по першій вимозі» та передбачено, що виконавець не має права користуватися паливом».

Пунктом 2.1 Договору визначено, що виконавець зобов`язаний прийняти паливо на відповідальне зберігання в штатно встановленому паливному баку автомобіля, який знаходиться у його власності, марка автомобіля DAF, модель FT XF 105.460, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Щодо виконання договору № 020320 від 02.03.2020 позивачем надані відповідні акти передачі-приймання матеріальних цінностей на відповідальне зберігання щодо прийняття на відповідальне зберігання дизельного пального Товариством з обмеженою відповідальністю «Національна товарно сировинна компанія» від позивача і щодо повернення з відповідального зберігання дизельного пального від Товариства з обмеженою відповідальністю «Національна товарно сировинна компанія» до позивача.

Позивач також надав договір купівлі-продажу № 1/12-П від 30.12.2016 щодо придбання фронтального навантажувача марки XCMG моделі LW300KN і договору № 05 від 7 жовтня 2016 року щодо придбання дизельного автонавантажувача Jungheinrich, модель DFG 320 s.c.n. НОМЕР_2 , а також копії свідоцтв про реєстрацію цих транспортних засобів.

Крім того, позивач надав копію поданого до контролюючого органу повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (форма № 20-ОПП) від 23.11.2021 (щодо навантажувача фронтального, автонавантажувача вилкового та двох легкових автомобіля).

Суд звертає увагу на те, що вказане повідомлення форми № 20-ОПП складене та подане позивачем після проведення перевірки.

Спірні правовідносини виникли приводу правомірності застосування штрафних санкцій за наслідками проведеної фактичної перевірки.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 19-1.1.14 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу: здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері;

Пунктом 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Підпунктом 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України встановлено, що аактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Частиною першою ст. 16 Закону України від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (далі Закон № 481/95-ВР), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

У постанові від у справі № 280/1431/23 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зазначив, що оскільки підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України встановлює в одному підпункті статті дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, то у наказі про призначення перевірки контролюючий орган поряд з юридичною підставою у вигляді нумераційного позначення зобов`язаний відобразити конкретну з таких двох фактичних підстав, яка і зумовила прийняття рішення про проведення перевірки, або ж обидві, в обсязі, достатньому для ідентифікації однієї з двох (або обох в сукупності у разі їх наявності). Відображення такої фактичної підстави не обов`язково має бути сформульоване тотожно до змісту правової норми, якою ця підстава встановлена, проте, повинна бути чітко визначена та змістовно відповідати правовій нормі.

Тобто, у разі, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стала наявність (отримання) певної інформації, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен щонайменше зазначити про «наявність (отримання) інформації щодо можливого порушення» або ж зазначити реквізити документа, який слугував приводом для призначення перевірки і містить таку інформацію. Аналогічно, якщо фактичною підставою для призначення фактичної перевірки стало здійснення відповідних функцій, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України повинен саме про це зазначити. Відповідно, якщо підставою для призначення перевірки відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України стала сукупність фактичних підстав, передбачених цією нормою, то контролюючий орган у рішенні про проведення перевірки поряд із посиланням на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України має це відобразити у вищезазначений спосіб.

Саме такий обсяг інформації у наказі, прийнятому відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, можна вважати мінімально достатнім в розумінні абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки. Таке інформування про фактичну обставину має бути наведено саме серед підстав для проведення перевірки, тобто перед резолютивною частиною наказу. У разі, якщо наказ відповідає вимогам щодо відображення у ньому мінімально достатнього обсягу інформації щодо підстави для проведення перевірки, такий наказ не може вважатися оформленим з істотним порушенням вимог чинного законодавства. Як наслідок, такий наказ не можна вважати протиправним, оскільки його недоліки в розумінні статті 81 ПК України не є настільки значущими, що ставлять під загрозу можливість реалізації платником податків своїх прав.

У наказі від 01.11.2021 № 2497-п вказано і правову підставу проведення фактичної перевірки (пп. 80.2.5, п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України) і обставину, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки (здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального та контролю за дотриманням платником податків порядку здійснення обігу підакцизних товарів).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про правомірність проведення фактичної перевірки на підставі наказу від 01.11.2021 № 2497-п.

Пунктом 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України передбачено, що з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків, у тому числі визначити, що облік такого платника податків здійснює територіальний орган центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, який здійснює супроводження великих платників податків, та його структурні підрозділи в разі створення.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу.

Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків.

Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Об`єктом оподаткування, згідно з пунктом 22.1 статті 22 Податкового кодексу України, можуть бути майно, товари, доход (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, із наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Відповідно до пунктів 8.1, 8.2 і 8.4 Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 № 1588, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі Порядок № 1588), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом.

Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України.

Юридична особа інформує про всі об`єкти оподаткування крім тих, відомості щодо яких надані до відповідних контролюючих органів відокремленими підрозділами такої юридичної особи.

Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

У повідомленні за формою № 20-ОПП надається інформація про всі об`єкти оподаткування, що є власними, орендованими або переданими в оренду.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 8.4 Порядок № 1588, у редакції, чинній до 19.03.2017, також було передбачено, що повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Верховний Суд у постанові від 1 березня 2023 року у справі № 200/3904/21 зазначив, що основною метою запровадження форми №20-ОПП є отримання від платників податків інформації про всі наявні в них об`єкти майна, їх місцезнаходження, переміщення та стан, у якому вони фактично перебувають (використовуються, тимчасово не використовуються, не використовуються тощо).

Повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за формою №20-ОПП, подається до органу доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування.

Згідно з пунктом 8.4 Порядку №1588 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП (додаток 10 до Порядку) подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

Тобто, повідомлення про об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність за ф. №20-ОПП, подається до контролюючого органу протягом 10 робочих днів з дати оформлення договору купівлі-продажу, оренди чи іншого документа на право володіння, користування або розпорядження об`єктом оподаткування. Довідник об`єктів оподаткування розміщено на офіційному сайті ДПС України.

У вказані справі Верховний суд зазначив, що викладене спростовує висновки судів першої та апеляційної інстанції, що норми ПК України не встановлюють строки подання повідомлення за формою № 20-ОПП, що в свою чергу виключає одну з необхідних складових для притягнення особи до відповідальності за п. 117.1 ст. 117 ПК України.

Пунктом 117.1 ст. 117 Податкового кодексу України встановлено, що неподання у строки та у випадках, передбачених цим Кодексом, заяв або документів для взяття на облік у відповідному контролюючому органі, реєстрації змін місцезнаходження чи внесення інших змін до своїх облікових даних, неподання виправлених документів для взяття на облік чи внесення змін, подання з помилками чи у неповному обсязі, неподання відомостей стосовно осіб, відповідальних за ведення бухгалтерського обліку та/або складення податкової звітності, відповідно до вимог встановлених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 340 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 1020 гривень.

У разі неусунення таких порушень або за ті самі дії, вчинені протягом року особою, до якої були застосовані штрафи за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу на самозайнятих осіб у розмірі 680 гривень, на юридичних осіб, відокремлені підрозділи юридичної особи чи юридичну особу, відповідальну за нарахування та сплату податків до бюджету під час виконання договору про спільну діяльність, - 2040 гривень.

Посилання позивача на приписи пункту 52-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України суд вважає помилковими, оскільки відповідну спеціалізовану техніку (навантажувачі) ТОВ «ЗМП «Про-Мікс» придбало до 1 березня 2020 року.

Водночас, як було зазначено, відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства:

- з питань регулювання обігу готівки,

- порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій,

- ведення касових операцій,

- наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів,

- дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Указаний перелік є вичерпним.

Відтак у ГУ ДПС у Київській області, яке проводило фактичну перевірку згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, були відсутні підстави для проведення перевірки і, відповідно, встановлювати порушення з питань дотримання позивачем вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України.

Оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 13.12.2021 (за порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України) прийнято на підставі акта фактичної перевірки.

Тому суд вважає, що акт перевірки № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 не є належним носієм доказової інформації для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2021. Тобто порушення позивачем п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України встановлено не в спосіб установлений законодавством України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 13.12.2021 і наявність підстав для його скасування.

Статтею 1 Закону № 481/95-ВР визначено, що оптова торгівля - діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання (у тому числі іноземним суб`єктам господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва).

Також пп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що реалізація пального або спирту етилового для цілей розділу VI цього Кодексу - будь-які операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального або спирту етилового з переходом права власності на таке пальне або спирт етиловий чи без такого переходу, за плату (компенсацію) чи без такої плати на митній території України з акцизного складу/акцизного складу пересувного: до акцизного складу; до акцизного складу пересувного; для власного споживання чи промислової переробки; будь-яким іншим особам.

Не вважаються реалізацією пального операції з фізичної передачі (відпуску, відвантаження) пального на митній території України: у споживчій тарі ємністю до 5 літрів (включно), крім операцій з реалізації такого пального його виробниками; при використанні пального суб`єктами господарювання, які не є розпорядниками акцизного складу/акцизного складу пересувного, що передано (відпущено, відвантажено) платником акцизного податку таким суб`єктам господарювання виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки.

Приписами ст. 15 Закону № 481/95-ВР установлено, що оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.

Суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.

Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Приписами частин 1 - 3 ст. 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень.

Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції визначеної законами України.

За змістом акта перевірки № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 відповідачем-2 встановлено факт реалізації дизельного пального без наявності ліцензії на право оптової торгівлі пальним у господарських правовідносинах з ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія».

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що відповідачами не доведено того, що позивач здійснював діяльність по придбанню і відповідному перетворенню товарів (палива) для наступної їх реалізації суб`єктам господарювання роздрібної торгівлі, іншим суб`єктам господарювання.

Відповідачами не надано доказів того, що передане до ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія» дизельне пальне використовувалося цим суб`єктом господарювання або в наступному було передано іншим суб`єктам господарювання.

Також відповідачами не спростовано того, що передане на відповідальне зберігання до ТОВ «Національна товарно-сировинна компанія» дизельне пальне в наступному було повернуто позивачеві відповідно до доданих до позовної заяви актів передачі-приймання.

Відтак суд вважає, що наведений в акті перевірки № 19912/10/36/07/40170672 від 17.11.2021 висновок про здійснення позивачем оптової торгівлі пальним документально не підтверджується.

Висновок про порушення суб`єктом господарювання норм Закону № 481/95-ВР не може ґрунтуватися на припущеннях.

Тому суд дійшов висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення № і наявність підстав для його скасування.

У пункті 55.1 ст. 55 Податкового кодексу України зазначено, що податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства.

Приписами пунктів 56.1, 56.4, 56.8, 56.10 і 56.15 ст. 56 Податкового кодексу України передбачено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Під час процедури адміністративного оскарження обов`язок доведення того, що будь-яке нарахування, здійснене контролюючим органом у випадках, визначених цим Кодексом, або будь-яке інше рішення контролюючого органу є правомірним, покладається на контролюючий орган.

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, та рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, прийняті за розглядом скарги платника податків, є остаточними і не підлягають подальшому адміністративному оскарженню, але можуть бути оскаржені в судовому порядку.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Також згідно з п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Таким чином, ПК України запроваджені способи оскарження рішень податкових органів - адміністративний та судовий (які за механізмом своєї реалізації не є тотожними) повною мірою дають можливість платнику податків захистити порушені права, а згідно положень пунктів 56.1, 56.2 та 56.10 статті 56 ПК України, дійсно, закріплено право платника податків на оскарження рішення податкового органу, прийнятого за результатами розгляду його скарги, до суду.

Водночас, згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Тобто, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених права чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Так, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значеними, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Отже, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. Втім, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Суд зазначає, що рішення про результати розгляду скарги № 11190/6/99-00-06-03-02-06 від 16.09.2022 прийнято ДПС у межах визначеної законом компетенції.

Оскаржуване рішення ДПС про результати розгляду скарги саме по собі не є юридично значеним для позивача, оскільки не має безпосереднього впливу на суб`єктивні права та обов`язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право або шляхом покладення на нього будь-якого обов`язку, а відтак, безпосередньо не порушує права та інтереси позивача.

Наведене відповідає висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 9 травня 2025 року у справі № 520/16215/23 і в постанові від 29 січня 2019 року у справі № 826/10853/17.

Також суд ураховує, що позивач не просить зобов`язати відповідача-1 повторно розглянути його скаргу, а реалізує своє право на оскарження відповідних податкових повідомлень-рішень у цій справі. Відтак скасування рішення № 11190/6/99-00-06-03-02-06 від 16.09.2022 не матиме жодних правових наслідків для позивача і, з огляду на п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України, не матиме наслідком повторний розгляд скарги позивача по суті.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у частині оскарження рішення ДПС № 11190/6/99-00-06-03-02-06 від 16.09.2022.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до платіжного доручення № 265 від 13.10.2022 позивачем сплачено 10 011,61 грн судового збору за подання позовної заяви. Позивач мав сплатити 10 011,60 грн судового збору.

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 7 530,60 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 і відповідача-3 (пропорційно до задоволених позовних вимог майнового характеру).

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» (ідентифікаційний код: 40170672; 01014, м. Київ, вул. Звіринецька, буд. 63) до Державної податкової служби України (ідентифікаційний код: 43005393; 04655, м. Київ, Львівська площа, 8), Головного управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України (ідентифікаційний код: 44096797; 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, буд. 5-A), Головного управління ДПС у м. Києві, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України (ідентифікаційний код: 44116011; 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19) про визнання протиправними і скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Київській області № від 13 грудня 2021 року.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві № від 13 грудня 2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області суму судових витрат у розмірі 7499 (сім тисяч чотириста дев`яносто дев`ять) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод Мінеральних порошків «Про-Мікс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві суму судових витрат у розмірі 30 (тридцять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Повне рішення суду складено 15 жовтня 2025 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков