Справа № 440/12329/25
Суддя: Р.І. Молодецький
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 жовтня 2025 рокум. ПолтаваСправа № 440/12329/25

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Молодецький Р.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом у справі № 440/12329/25 за адміністративним позовом Національної академії Внутрішніх Справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач Національна академія внутрішніх справ звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Національної академії внутрішніх справ (IBAN UA0000175 в ДКС України, , призначення платежу: відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі ОСОБА_1 , згідно з постановою КМУ від 12.04.2017 року № 261) вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у 82 641,87 грн. (вісімдесят дві тисячі шістсот сорок одна грн. 87 коп.).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.09.2025 позову заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому проваджені).

23.09.2025 відповідач пред`явив зустрічний позов до Національної академії Внутрішніх Справ в якому просить:

- визнати недійсним контракт № 19-601 між ОСОБА_1 , Національною академією внутрішніх справ та комплектуючим підрозділом ГУНП в Полтавській області, у зв`язку з істотною помилкою, щодо предмета договору.

03.10.2025 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду зустрічна позовна заява залишена без руху. Постановлено, що недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з зазначенням підстав пропуску строку та доказами поважності причин його пропуску.

Зокрема, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, та не виконано вимоги частини шостої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України в частині долучення до позову заяви про поновлення цього строку та доказів поважності причин його пропуску.

13.10.2025 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в прохальній частині якої просила визнати поважними причини пропуску та поновити процесуальний строк для подання зустрічного позову. В обґрунтування відповідач зазначила, що не знала про обмеження в шість місяців для подання зустрічного позову та те, що на момент виникнення спору не була обізнана, що Національна академія внутрішніх справ своїми діями порушила її права, а саме не надала достатньо часу для ознайомлення з умовами контракту, а також належного його примірника; дізналась про порушення своїх прав лише після того, коли позивач за первісним позовом подав позов до суду, після чого відповідач ознайомилася з матеріалами справи та отримала копію контракту, який раніше їй не був наданий, після чого ознайомилась з умовами контракту в повному обсязі, в ході чого було виявлено, що в контракті зазначений інший ступінь вищої освіти, який надано згідно цього контракту не було, а отже вимоги позивача є необґрунтованими.

Розглянувши вказану заяву та викладені у ній обставини, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, у спірному випадку строк звернення позивача до суду з цим позовом обмежується шестимісячним строком, встановленим частиною другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідач у зустрічному позові просить визнати недійсним Контракт №19-601, укладений між ОСОБА_1 , Національною академією внутрішніх справ та комплектуючим підрозділом - ГУНП в Полтавській області у зв`язку з істотною помилкою щодо предмета договору.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 зарахована з 26 серпня 2019 року курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра на основі повної загальної середньої освіти за державним замовленням, з проходженням табірного збору, що підтверджується відомостями витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ "Про зарахування курсантів (студентів) на перший курс денної форми навчання за державним замовленням у 2019році" № 140 о/с від 20.07.2019.

20.11.2019 між ОСОБА_1 , Національною Академією внутрішніх справ та комплектуючим підрозділом - ГУНП в Полтавській області укладений та підписаний його сторонами Контракт №19-601 про здобуття освіти в закладі вищої освіти із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (Національної академії внутрішніх справ). Зазначений Контракт підписаний власноручно у тому числі ОСОБА_1 .

Згідно витягу з Наказу Національної академії внутрішніх справ "Про завершення навчання здобувачів ступеня вищої освіти бакалавра ННІ № 1 (денна форма навчання, державне замовлення)" № 445 від 12.04.2023 ОСОБА_1 присуджена ступень вищої освіти бакалавра, виданий документ про вищу освіту як здобувачу ступеня вищої освіти бакалавра за спеціальністю "Право".

Отже відповідач щонайменше з 20.11.2019 - дати підписання Контракту №19-601, дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, оскільки будучи зарахованою з 26 серпня 2019 року курсантом першого курсу денної форми навчання для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра, була обізнана з умовами Контракту №19-601 від 20.11.2019 про що свідчить її власноручний підпис.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду з цим позовом, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, до суду з зустрічним позовом ОСОБА_1 звернулася лише 29.09.2025, що підтверджується даними відбитку вхідного штампу суду.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Водночас поважними причинами пропуску процесуального строку є ті, які унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду та підтверджені належними і допустимими доказами. Незнання про порушення своїх прав через байдужість або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22.

У постанові Верховного Суду від 17.09.2020 у справі №640/12324/19 колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Відповідач у заяві про поновлення строку звернення до суду з зустрічним позовом не навела посилань на дійсно непереборні обставини, що перешкоджали б їй дізнатись про існування Контракту №19-601, укладеного 20.11.2019 між ОСОБА_1 , Національною Академією внутрішніх справ та комплектуючим підрозділом - ГУНП в Полтавській області, підписаного відповідачем за власним волевиявленням, на умовах якого проходила навчання у Національній академії внутрішніх справ, а також ознайомитись з його змістом.

Суд наголошує, що поважними визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Натомість у цій справі відповідач за первісним позовом не вказала, які саме об`єктивні, поважні (непереборні) причини унеможливили звернення до суду з позовною заявою про визнати недійсним контракту № 19-601 від 20.11.2019 у встановлений процесуальним законодавством строк.

Відповідач за первісним позовом не навела змістовних і вагомих доводів щодо вчинення нею усіх необхідних і можливих дій, які вказують на бажання реалізувати її процесуальні права з метою їх захисту в судовому порядку; не довела, що в цій справі можливість вчасного подання ним зустрічної позовної заяви не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від його волевиявлення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним; воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі "Пономарьов проти України" ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Однією з підстав для поновлення строку може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Зокрема, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. Водночас такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не повинні перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Реалізувати своє право на захист у порядку адміністративного судочинства, потрібно вчасно, а поновити пропущений строк суд може, якщо для цього є поважні та об`єктивні причини.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин. В свою чергу поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та не залежала від волевиявлення особи.

За відсутності у матеріалах зустрічного позову належних доказів, що свідчили б про наявність об`єктивних, непереборних обставин неможливості своєчасного звернення до суду, суд дійшов висновку, що строк звернення з цим позовом ОСОБА_1 пропущений без наявності на те поважних причин.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що підстави для поновлення строку, зазначені ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до суду, не є поважними, а тому заява про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, отже у її задоволенні належить відмовити.

За приписами норми частини 1, 2 статті 178 КАС України зустрічна позовна заява, яка подається з додержанням загальних правил пред`явлення позову, повинна відповідати вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу.

До зустрічної позовної заяви, поданої з порушенням вимог, встановлених частиною першою цієї статті, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Нормою частини 6 статті 161 КАС України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно частини 3 статті 178 КАС України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої цієї статті, повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

У силу частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 118, 122, 123, 169, 178, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом у справі № 440/12329/25 за адміністративним позовом Національної академії Внутрішніх Справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат відмовити.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Національної академії Внутрішніх Справ про визнання недейним контракту - повернути позивачу.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити відповідачу, що повернення зустрічної позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Другого апеляційного адміністративного суду, в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.І. Молодецький