Справа № 463/9078/25
Суддя: Боброва Ю. Ю.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №463/9078/25
Провадження №2-а/463/77/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого - судді Бобрової Ю.Ю.

за участю секретаря судового засідання Назара Р.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Шпакової Т.М.

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови №00939635 від 15 вересня 2025 року про порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Представник відповідача подав до суду заяву про закриття провадження у справі, оскільки позивачем фактично оскаржується не постанова, а повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ 00939635 від 15.09.2025 року. Твердження, що саме позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника, за яким зареєстровано транспортний засіб HONDA з державним номерним знаком НОМЕР_1 , який було зафіксовано 15.09.2025 року о 11:57 год. в момент вчинення правопорушення за стоянку на тротуарах, за винятком легкових автомобілів та мотоциклів, де для руху пішоходів залишається щонайменше 2 м за адресою: м. Львів, Дорошенка 41 не відповідає дійсності, оскільки оскаржуваний позивачем акт не може бути застосований саме до позивача, оскільки не містить щодо нього будь-якої інформації.

Повідомлення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю суттю не породжує для позивача жодних прав і обов`язків, а відтак і не створює для останнього права на захист. Повідомлення не є актом індивідуальної дії, оскільки не містить і не повинне містити інформації про особу, якої воно стосується. Таким актом є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Зважаючи на викладене, позов про окреме оскарження повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, а не самого рішення суб`єкту владних повноважень, винесеного у формі постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, а тому просить провадження закрити.

Представник відповідача в судовому засіданні подану заяву підтримав з аналогічних підстав.

Позивач в судовому засідання підтвердив, що постанови пор накладення адміністративного стягнення він не отримував, позов складено на основі повідомлення, а тому не заперечує проти закриття провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача в якому просить скасувати постанову №00939635 від 15 вересня 2025 року про порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів.

Разом з тим, з позовної заяви вбачається, що позивач до матеріалів справи долучає лише повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ 00939635 від 15.09.2025 року, яке додає до позовної заяви.

З матеріалів заяви про закриття провадження у справі встановлено, що 15 вересня 2025 року інспектором з паркування управління безпеки Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Гревою П.Г. складено повідомлення №00939635 про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також встановлено, що станом на день розгляду справи постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення 15 вересня 2025 року у місті Львові на вулиці Дорошенка, 41, щодо власника (належного користувача) не складено.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Відповідно до частини першої статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за запитом інспекторів з паркування у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних».

Зважаючи на обмежений доступ до Єдиного державного реєстру транспортних засобів, держателем якого є Міністерство внутрішніх справ України, управління безпеки подає запит для встановлення відповідальної особи за державним номерним знаком транспортного засобу, який зафіксовано в момент вчинення адміністративного правопорушення у режимі фотозйомки за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів.

Право на захист це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оскарження останнього.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист, в тому числі шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-зп (справа 3/35-313) передбачено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію.

Відповідно до ч. 4 ст. 279-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 КУпАП, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування та інші персональні дані).

Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі.

З аналізу вищенаведених положень законодавства слідує, що повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЛВ № 00939635 від 15.09.2025 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а є лише процесуальним документом, який залишається на лобовому склі транспортного засобу у разі відсутності в інспектора з паркування технічної можливості встановити відповідальну особу, передбачену ч. 1 ст. 14-2 КУпАП (власника чи користувача транспортного засобу) на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення (частини перша, третя та шоста статті 122, частини перша, друга та восьма статті 152-1 цього Кодексу) може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, оскільки повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності не складається стосовно конкретної особи, не є виконавчим документом, не несе жодних прав та обов`язків для конкретної особи, а лише інформує про факт вчинення адміністративного правопорушення та пропонує добровільно сплатити 50 відсотків розміру штрафу за нього, а тому позовні вимоги, спрямовані на фактичне визнання його незаконним, не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Суд враховує, що саме постанова про притягнення до адміністративної відповідальності відповідальної особи є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке створює права та обов`язки для конкретної особи, і можливість оскарження цієї постанови прямо передбачена у главі 24 КУпАП, проте така щодо позивача не складалась.

У зв`язку із наведеним суд вважає, що слід закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 238, 248, 250 КАС України, суд

постановив:

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Юлія БОБРОВА