Справа № 723/3743/25
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 723/3743/25
Провадження № 2-а/723/4879/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Чокан Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сторожинецького районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідач суттєво порушив норми КУпАП, а також безпідставно притягнув позивача до відповідальності, що призвело до незаконного накладення адміністративного стягнення на позивача, у зв`язку з чим просив визнати протиправною та скасувати постанову.

У своєму позові позивач зазначив, що 03.08.2025 на підставі інформації з Єдиного реєстру боржників йому стало відомо про те, що відносно нього відкрито виконавче № 78575106 на підставі документу, який видав ІНФОРМАЦІЯ_2 про стягнення у справі про адміністративне правопорушення. Позивач звернувся до Сторожинецького ВДВС у Чернівецькому районі Чернівецької області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з клопотанням про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження № 78575106. 15.08.2025 зазначене клопотання було задоволено та надано матеріали виконавчого провадження для ознайомлення та копіювання внаслідок чого було отримано копію постанови № 2413 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28.03.2025. Зазначає, що постанова була оголошена у його відсутності та відповідач протягом трьох днів з моменту її оголошення не надсилав йому зазначену постанову.

Відповідно до постанови № 2413 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 28.03.2025 ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України «Про оголошення мобілізації (Указ президента України № 272/2024 від 06 травня 2024 року), затверджений Верховною Радою України (Закон України «про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» № 3685-ІХ від 08 травня 2024 року) не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: уточнити потягом 60-ти днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центри надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальної центрі комплектування та соціальної підтримки. На підставі доказів, які містяться у справі ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Із вказаною постановою позивач не погоджується та вважає, що вона є протиправною та має бути скасована з таких підстав.

18.05.2025 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2025 № 3633-IX.

Відповідно до абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», в редакції закону № 3633-IX від 11.04.2024, інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Тобто, військовозобов`язаний має виконати свій обов`язок щодо уточнення своїх облікові даних у один із трьох способів, а саме: або через центри надання адміністративних послуг; або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста; або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування знаходження.

Позивач зазначає, що виконав покладений на нього обов`язок щодо уточнення персональних даних, пов`язаний з веденням військового обліку і обрав один зі способів визначених законом щодо уточнення облікових даних, тобто вчинив дії щодо уточнення облікових даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. Так, 08.07.2024 позивачем за допомогою відповідного програмного забезпечення, було зареєстровано (створено) власний електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, внаслідок чого на його засобі електронного зв`язку було встановлено застосунок «Резерв+». Діючи відповідно до інструкції позивач того ж дня заповнив всі необхідні дані, що від нього вимагалися в застосунку «Резерв+». Обставина, що позивач діяв правильно та вірно заповнив в електронному кабінеті всі необхідні документи та відомості щодо уточнення облікових даних, підтверджується повідомленням, яке міститься в застосунку «Резерв+», у якому зазначено, що його запит на оновлення облікових даних сформовано та подано на опрацювання. Позивач вважає, що таким чином він виконав передбачений абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» обов`язок, вчинив дії щодо уточнення своїх облікових даних у один із трьох способів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста. 08.07.2024 до його електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста надійшла відповідь, що дані не оновлено та рекомендовано звернутися до ТЦК. Позивач зазначає, що рекомендація звернутися до ТЦК не носить примусовий характер, так як абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», в редакції закону № 3633-ІХ від 11.04.2024, надає альтернативу поведінки військовозобов`язаного, а неуточнення його облікових даних через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, відбулося не з його вини, а з невідомих для нього причин. Крім того, з метою уточнення облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_2 та/або відповідний відділ даного ТЦК та СП позивача не викликали та відповідної повістки про виклик не надавали. 13.07.2024 позивач виїхав за межі України, перетнувши кордон у пункті пропуску «Красноїльськ», і не встиг повернутися в Україну до 16.07.2024, щоб повторно вчинити дії по уточненню своїх облікових даних через ТЦК та СП або центр надання адміністративних послуг. Позивач зазначає, що він перебуває на військовому обліку та має право на відстрочку від мобілізації до її завершення, весь період дії воєнного стану в Україні користувався правом на відстрочку від мобілізації.

Крім того, позивач посилається на положення примітки ст. 210 КУпАП, згідно з якою положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 має доступ до відповідних реєстрів державної реєстрації актів цивільного стану та реєстру територіальних громад щодо реєстрації місця проживання фізичних осіб, та має об`єктивну можливість отримати з даних реєстрів інформацію щодо народження дітей та зміну реєстрації місця проживання тощо.

З огляду на викладене, на думку позивача, постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є необґрунтованою, безпідставною та підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_3 було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 з таких підстав.

Відповідно до підпункту 10-1 пункту 1 Порядку організації і ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану, військовозобов`язаний ОСОБА_1 зобов`язаний, зокрема, уточнити протягом 60 днів (з 18.05.2024 по 16.07.2024) з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані (адресу фактичного місця проживання, місце роботи, отримання освіти, номер телефону, адресу електронної пошти та ін.) через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Відповідач зазначає, що Прикінцевими і перехідними положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024, № 3633-IХ, встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності); у разі перебування за кордоном шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Можливості отримати інформацію про місце фактичного проживання та місце перебування, номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти в установах ТЦК та СП відсутня, оскільки відповідних реєстрів не існує.

Вищевказані приписи військовозобов`язаним ОСОБА_1 в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 були проігноровані. В матеріалах адміністративної справи міститься витяг з електронного ресурсу Оберіг, де відсутня інформація про уточнення даних у вищезазначений період. Позивач не з`являвся вчасно до ІНФОРМАЦІЯ_4 (першого відділу), персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста вчасно не уточнив. Такі дії (бездіяльність) призвели до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач вважає вимоги позивача безпідставними, у зв`язку з цим просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою судді Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 29 серпня 2025 року було відкрито провадження у справі та вирішено розгляд зазначеної адміністративної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2413 від 28.03.2025 такою, що не відповідає вимогам закону та не підтверджує наявність адміністративного правопорушення в його діях.

Відповідачем суду надано відзив на позовну заяву на підтвердження правомірності своїх дій.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою № 2413 від 28.03.2025 позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації (Указ Президента України № 272/2024 від 06.05.2024), затвердженим Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення надання загальної мобілізації» № 3685-ІХ від 08.05.2024), не уточнив свої облікові дані через центри адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження. Своїми протиправними винними діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, що призвело до порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період. Тобто, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до абзацу 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

По справі прийнято рішення застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000, 00 грн.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На виконання ст. 254 КУпАП України про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція ч. 1 ст. 210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері встановленого порядку управління.

Об`єктивна сторона полягає у порушенні призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Суб`єктивна сторона правопорушення полягає у наявності умислу на порушення встановлених правил.

Суб`єктом правопорушення може бути лише призовник, військовозобов`язаний або резервіст.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України «Про оборону України», цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Зокрема, згідно частиною 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися:

- військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях;

- резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин;

- військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку;

- військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів;

- особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту;

- за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту.

Інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Ураховуючи вимоги зазначеного абзацу сьомого ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», всі військовозобов`язані, окрім тих, що відносяться до абзаців другого, третього, четвертого, п`ятого, шостого зобов`язані протягом 60 днів уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (абзац другий);

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством (абзац шостий).

Частина 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» викладена в редакції Закону № 3633-IX, який набув чинності 18 травня 2024 року.

Відповідно до ч. 11 ст. 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси місця проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом Міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи.

Вказаний обов`язок визначено також п. 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487.

Згідно зі ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п. 19 Порядку № 1487 громадяни України, винні в порушенні правил військового обліку громадян України, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Абзацом четвертим пункту 1 частини 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 3633-ІХ встановлено, що громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані:

- у разі перебування на території України - шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності);

- у разі перебування за кордоном - шляхом повідомлення на офіційну електронну адресу або на офіційний номер телефону, які зазначені на офіційному сайті територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності).

Вищезазначені норми права передбачають три шляхи, якими громадяни України, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку, повинні були уточнити свої персональні дані у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно), а саме:

- через центр надання адміністративних послуг;

- через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

- у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача про те, що у позивача виник обов`язок з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно уточнити персональні дані.

Водночас суд не погоджується з твердженнями позивача про те, що він в застосунку «Резерв+» виконав передбачений абз. 6 п. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» обов`язок, тобто вчинив дії щодо уточнення своїх облікових даних у один із трьох способів через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

Як зазначив позивач, 08.07.2024 до його електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста надійшла відповідь, що дані не оновлено та рекомендовано звернутися до ТЦК, але він не зобов`язаний був цього робити, адже дані не оновились не з його вини.

Проте, суд звертає увагу на те, що наведеними вище нормами права на осіб, які перебувають на території України та які перебувають на військовому обліку покладено обов`язок уточнити свої персональні дані. Виконаним такий обов`язок вважається з моменту його повного та фактичного виконання, тобто з моменту уточнення своїх персональних даних. Однак в даному випадку позивач, не переконавшись у належному виконанні свого обов`язку, при цьому отримавши повідомлення про те, що його дані не оновлено та рекомендацію звернутися до ТЦК, тобто отримавши повідомлення про те, що його обов`язок не виконаний належним чином, помилково вважав, що для виконання ним встановленого законом обов`язку він вчинив усі дії, які був зобов`язаний вчинити згідно із законом, адже вчинені ним дії не досягли кінцевого результату уточнення своїх персональних даних.

З огляду на викладене вище суд вважає, що позивач не виконав належним чином свого обов`язку уточнити свої персональні дані у період з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року (включно).

Водночас суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі № 216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП стало те, що будучи військовозобов`язаним, під час дії воєнного стану протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України «Про оголошення мобілізації (Указ Президента України № 272/2024 від 06 травня 2024 року), затверджений Верховною Радою України (Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку загальної мобілізації» № 3685-ІХ від 08 травня 2024 року) ОСОБА_1 не уточнив свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг, або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови № 2413 від 28.03.2025: матеріали адміністративної справи відповідають вимогам 235 КУпАП; протокол складено правильно; правопорушник повідомлений про час і місце розгляду справи; права, визначені ст. 268 КУпАП, роз`яснені; обставини, що виключають здійснення провадження у справі та визначені ст. 247 КУпАП - відсутні. Як докази винуватості ОСОБА_1 посадовою особою, уповноваженою на складання адміністративного протоколу, додано: протокол 1 № 337 від 15.03.2025; витяг з ЄДРПВР; копію паспорта громадянина України.

Однак, відповідачем не надано суду жодних доказів складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 та вручення копії протоколу під розписку особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або доказів, які підтверджують наявність обставин, за яких протокол про адміністративне правопорушення не складається відповідно до ст. 258 КУпАП.

Суду також не надано доказів того, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, а відтак останній був позбавлений можливості реалізувати свої права, передбачені ст. 268 КУпАП.

З урахуванням викладеного вище, ретельно вивчивши матеріали справи, суд вважає, що відповідачем були допущені такі процесуальні порушення під час провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , які не можуть бути виправлені або усунуті судом під час розгляду цієї справи, а відтак суд вважає, що дані про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного вище суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів та з порушенням вимог КУпАП, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2413 від 28.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення № 2413 від 28.03.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17 000 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Іван ПОСОХОВ