Справа № 420/38887/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- скасувати рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 оформлене протоколом № 8 від 01.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 надати відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період з підстав, визначених абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 19.08.2024 (вх. № 7409 від 15.05.2024) з підстав, визначених абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням вказаних в позовній заяві мотивів.

Ухвалою суду від 23.12.2024 року позовну заяву заява ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- уточненої позовної заяви з урахуванням висновків викладених в ухвалі суду, з копією позовної заяви для відповідача;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; докази отримання ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; заяви про оформлення відстрочи ОСОБА_1 від 25.07.2024 року;

- оригіналу платіжного документу про сплату судового збору у розмірі 1211,20 грн.

22.01.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшов уточнений адміністративний позов до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 . зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 19.08.2024 (вх. № 7409 від 15.05.2024) з підстав, визначених абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням вказаних в позовній заяві мотивів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 25.07.2024 року звернувся із заявою про оформлення відстрочки до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій повідомив, що є особою, яка на підставі абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації та надав документи необхідних для оформлення відстрочки. Заява отримана відповідачем та була зареєстрована за вх. № 1808 від 30.07.2024 року. Листом за вих. № 2304 від 01.08.2024 року, Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 повавідомлено, що розглянуто заяву та підтверджуючи документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно як до абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і до пункту 4 частини з статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та за результатами розгляду протоколом від 01.08.2024 року № 8 комісія ухвалила рішення про відмову у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період. Причини відмови: порядок подання заяви не відповідає пункту 58 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року; пакет документів не відповідає вимогам як абзацу 3 частини 4 статті 23Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». З метою отримання роз`яснення причин та підстав відмови у наданні відстрочки, позивачем 07.08.2024 року було направлено інформаційний запит. 19.08.2024 року з метою усунення вказаних недоліків у листі від 01.08.2024 року, позивач повторно направив поштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву на відстрочку на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію відповідно до форми передбаченої додатком 4 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року. 22.08.2024 року від голови комісії позивачем було отримано відповідь на інформаційний запит від 07.08.2024 року за вих. № 2599. Позивач вказує, що відповідь від 22.08.2024 року за вихідним № 2599, за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , є доказом отримання його заяви від 19.08.2024 року. Оскільки відстрочку позивачу не надано, він вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 13.02.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/38887/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

Суд зазначає, що копія ухвали про відкриття провадження у справі від 30.09.2024 року та копія позовної заяви з додатками були надіслані відповідачу засобами поштового зв`язку та отриманні останнім 25.02.2025 року (повідомлення про вручення поштового відправлення № 950).

Однак, ні у визначений судом строк, ні станом на дату вирішення даної адміністративної справи відзиву на позовну заяву чи обґрунтованого клопотання про продовження строку для його подання до суду не надано.

Частиною 4 статті 159 КАС України визначено, що подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до вимог ч. 6 ст. 162 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25.07.2024 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 із заявою про оформлення відстрочки, у якій повідомив, що є особою, яка на підставі абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

ІНФОРМАЦІЯ_4 направив позивачу повідомлення за вих. № 2304 від 01.08.2024 року, в якому зазначено, що Комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 розглянуто заяву позивача та підтверджуючи документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно як до абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». За результатами розгляду, протоколом від 01.08.2024 року № 8, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомлено, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причина відмови: порядок подання заяви не відповідає пункту 58 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року; пакет документів не відповідає вимогам як абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Позивачем 07.08.2024 року було направлено інформаційний запит з метою отримання роз`яснення причин та підстав відмови у наданні відстрочки.

На запит позивача, ІНФОРМАЦІЯ_4 направив лист від 22.08.2024 року за вих. № 2599, в якому зазначено наступне:

«У відповідь на Ваш інформаційний запит повідомляємо, що комісією ІНФОРМАЦІЯ_1 було розглянуто Вашу заяву та підтверджуючи документи щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період відповідно як до абзацу 3 частини 4 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так і до пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

За результатами розгляду, протоколом від 01.08.2024 року 2024 року № 8, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні Вам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та повідомляє, що Ви підлягаєте призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах.

Причини відмови:

- порядок подання заяви не відповідає пункту 58 Постанови Кабінету Міністрів України № 560 від 16.05.2024 року

58. За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

- пакет документів не відповідає вимогам частини 3 пункту 4 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»:

3) жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час проведення антитерористичної операції, з числа:

жінки та чоловіки, чиї близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати або рідний (повнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час воєнного стану.

Таким чином у Вас відсутнє право на відстрочку, адже Ваш батько, відповідно до Лікарського свідоцтва про смерть№ 107, загинув вдома внаслідок бойових дій.

Комісія ІНФОРМАЦІЯ_1 прийняла рішення основним складом.

На розгляд комісії було надіслано кур`єрською поштою наступні документи:

- Заява ОСОБА_1 ( зареєстрована вх.№ 1808 від 30.07.2024 року);

- Довідка про причину смерті ОСОБА_2 № 107 від 05.12.2023 року;

- Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 № НОМЕР_2 ;

- Свідоцтво про смерть ОСОБА_2 ;

- Свідоцтво про народження ОСОБА_1 ;

- Копія паспорту ОСОБА_1 ;

- Копія картки платника податків ОСОБА_1 ;

- Копія витягу з ЄДДР;

- Копія тимчасового посвідчення ОСОБА_1 ;

- Тимчасове посвідчення ОСОБА_1 .

Рішення комісії може бути оскаржене у судовому порядку.».

Позивач в позові вказує, що 19.08.2024 року, з метою усунення недоліків у листі від 01.08.2024 року, він повторно направив поштою до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву на відстрочку на підставі пункту 4 частини 3 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до форми передбаченої додатком 4 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 року, а також вказує, що відповідь від 22.08.2024 року за вихідним № 2599 є доказом отримання його заяви від 19.08.2024 року.

Позивач, вважаючи протипраною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви від 19.08.2024 року про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та вважаючи її протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ (далі Закон України № 2232-ХІІ).

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 6 статті 2 Закону України № 2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року було оголошено про загальну мобілізацію на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Пунктом 8 цього Указу встановлено, місцевим органам виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку: 1) своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини; 2) здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України; 3) виділення тимчасово будівель, споруд, земельних ділянок, транспортних та інших матеріально-технічних засобів, надання послуг Збройним Силам України, Національній гвардії України, Службі безпеки України, Державній прикордонній службі України, Державній спеціальній службі транспорту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та іншим військовим формуванням України відповідно до мобілізаційних планів.

Відповідно до статті 1 Закону України №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону України № 3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно з абзацом першим частини першої указаної статті громадяни зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Частиною третьою статті 22 Закону України №3543-XII встановлено, що під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до частини п`ятої статті 22 Закону України №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, з 24.02.2022 під час проведення загальної мобілізації у громадян України виник обов`язок з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для виконання конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Статтею 23 Закону №3543-XII визначені категорії громадян, для яких встановлена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

За приписами частини 5 статті 22 Закону №3543-XII порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період визначається Кабінетом Міністрів України. Цей порядок визначає, зокрема, порядок надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.

Відповідно до пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

оформлюють та видають військово-облікові документи призовникам, військовозобов`язаним та резервістам;

розглядають звернення військовослужбовців, працівників та членів їх сімей, а також громадян з питань, що належать до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також ведуть прийом громадян, які звертаються із зазначених питань, видають необхідні довідки та інші документи.

Механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном визначено Порядком організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487 (далі Порядок №1487).

Відповідно до підпункту 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (додаток 2 до Порядку №1487) призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що до повноважень територіального центру комплектування та соціальної підтримки відноситься вирішення питання щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яке здійснюється на підставі особисто поданої заяви заявника.

Постановою від 16.05.2024 №560 Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок № 560).

Відповідно до пунктів 56, 57 Порядку №560 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі - Порядок № 560) відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Таким чином, комісія, яка розглядає питання надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період є міжвідомчою комісією без статусу юридичної особи, до складу якої входять як представники центрального органу влади (керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу)), так і відповідного місцевого органу державної влади (представники районної (міської) державної (військової) адміністрації), і яка діє при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (відокремленому відділі).

Згідно з пунктом 58 Порядку №560 за наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлятися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на відстрочку з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" (пункт 59 Порядку №560).

Відповідно до пункту 60 Порядку №560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.

Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

Про прийняте комісією рішення повідомляється засобами телефонного, електронного зв`язку або поштою заявнику не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.

У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Отже, наведеними нормами визначено, що військовозобов`язаний має право на особисте подання на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки заяви за встановленою формою з доданими до неї документами, які підтверджують право на відстрочку, а комісії, утворені при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період зобов`язані, зокрема, вивчити отриману заяву та додані до неї документи, оцінити законність підстав для надання відстрочки, й фактично розглянути такі документи протягом семи днів з дати їх надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади. Така комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки, що оформляються протоколом. У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за встановленою формою.

Так, на підтвердження обґрунтованості заявлених позовних вимог позивачем до матеріалів справи долучено заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 19.08.2024 року.

З зазначеної заяви слідує, що вона адресована голові комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові позивач стверджує, що вказана заява ним направлялася засобами поштового зв`язку, однак відповідних доказів до суду не надає.

При надходженні позовної заяви, суд ухвалою суду від 23.12.2024 року залишав позовну заяву з ОСОБА_1 без руху вказавши позивачачу про необхідність надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: докази направлення до ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; докази отримання ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Позивачаем була подана уточнена позовна заява, в якій неодноразову вказано, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.08.2024 року за вихідним № 2599 є доказом отримання його заяви від 19.08.2024 року.

Разом з тим, як вбачається з листа ІНФОРМАЦІЯ_5 від 22.08.2024 року за вих. № 2599, він був наданий на інформаційний запит позивача щодо роз`яснення причин та підстав відмови у наданні відстрочки.

Зі змісту вказаного листа вбачається, що відомості які були повідомлені позивачу на інформаційний запит стосувалися заяви останнього, яка була зареєстрована за вх.№ 1808 від 30.07.2024 року та за результатами розгляду якої, протоколом від 01.08.2024 року № 8, комісія ухвалила рішення про відмову у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, позивачем до позовної заяви не надано жодних доказів направлення на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 заяви від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, як і не надано доказів отримання останнім зазначених документів.

Враховуючи викладене та те, що матеріали справи не містять доказів отримання ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідного звернення позивача про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та документів, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, суд не вбачає бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та як наслідок підстав для зобов`язання відповідача розглядатим вказану заяву позивача.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (адреса для листування: АДРЕСА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 19.08.2024 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період від 19.08.2024 (вх. № 7409 від 15.05.2024) з підстав, визначених абз. 3 ч. 4 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та прийняти рішення про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації з урахуванням вказаних в позовній заяві мотивів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.10.2025 року.

Суддя Г.В. Лебедєва