Справа № 462/5460/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 462/5460/25 пров. № А/857/37443/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Матковська З.М.
за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року у справі № 462/5460/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

місце ухвалення судового рішення м.Львів
Розгляд справи здійснено за правиламипозовного провадження в окремих категоріях термінових справ
суддя у І інстанціїБоровков Д.О.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив скасувати постанову № 1224 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 від 11 липня 2025 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року у справі №462/5460/25 позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - залишено без задоволення, а постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 № 1224 від 11 липня 2025 року - залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги позивач вказує, що він допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки він був оповіщений про виклик для уточнення даних на 29 червня 2025 року, проте не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_1 , про причини неявки не повідомив. Однак, він раніше своєчасно уточнював дані, і тому вважає його виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 надмірним формалізмом, а оскаржувану постанову незаконною. Крім цього, під час розгляду справи йому не було роз`яснені його права та не було забезпечено право на захист. В зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Відповідач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Про розгляд апеляційної скарги відповідач повідомлений шляхом надіслання ухвали про відкриття апеляційного провадження та призначення апеляційної скарги до розгляду на поштову адресу позивача, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази.

Про дату, час та місце розгляду справи позивач повідомлений, шляхом надіслання телефонограми за вказаним у позовній заяві номером телефону.

В судове засідання не прибули, про причини неприбуття не повідомили. Клопотань про відкладення слухання справи не направляли.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень, наданих відповідачу, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а отже є законною, позаяк позивач зобов`язаний був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою № 4008679 від 19 червня 2025 року (оскільки він був належним чином повідомленим про його виклик, а також у нього не існувало поважних причин неприбуття), однак за таким викликом не прибув у зв`язку з чим він допустив порушення частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку».

Також суд урахував, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу 11 липня 2025 року та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що11 липня 2025 року офіцером мобілізаційного відділення ІНФОРМАЦІЯ_1 старшим лейтенантом ОСОБА_3 відносно позивача ОСОБА_1 було складено протокол № 1224 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП /а.с.26/.

У вказаному протоколі зазначено, що позивач ОСОБА_1 допустив порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки позивач був оповіщений про виклик для уточнення даних на 29 червня 2025 року о 09 год. 00 хв., проте, останній у вказані дату та час не прибув у ІНФОРМАЦІЯ_1 , про причини неявки не повідомив.

Того ж дня, 11 липня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 виніс постанову № 1224, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень /а.с.10/.

Як убачається із копії повістки № 4008679 від 19 червня 2025 року, позивач повинен з`явитись 29 червня 2025 року о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.24/.

Із поштового рекомендованого повідомлення встановлено, що вказана повістка була отримана особисто позивачем ОСОБА_1 22 червня 2025 року /а.с.27/.

Із відомостей, що містяться у додатку «ІНФОРМАЦІЯ_4» встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку, оновив дані 19 травня 2025 року через Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та має право на відстрочку згідно з п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», як багатодітний батько /а.с.11/.

Звертаючись з позовною заявою до суду, позивач вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обставин по справі.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, визначеного ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 235 КУпАП, ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_5 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_5.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Слід зазначити, що відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Принцип презумпції невинуватості передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти, встановлені судом, у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Із змісту оскаржуваної постанови убачається, що позивача визнано винним у порушенні ч. 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», наслідком чого є притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.

Згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошено загальну мобілізацію.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно до частини 1 ст. 22 Закону «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни України зобов`язані, зокрема з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період -

тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу наведених норм вбачається, що для притягнення військовозобов`язаного до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у разі неявки за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 у строк та місце, зазначені в повістці, орган (посадова особа) має встановити чи було належним чином повідомлено особу про такий обов`язок шляхом вручення повістки.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560.

Згідно п. 34 Порядку № 560, повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ може бути надіслана зазначеними органами військового управління (органами) засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення з повідомленням про вручення на адресу його місця проживання після завершення 60 днів, відведених законодавством на уточнення своїх облікових даних, у тому числі адреси місця проживання. Повістка про виклик резервіста або військовозобов`язаного до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ надсилається адресату протягом 48 годин після підпису повістки відповідним керівником. При цьому день явки за викликом резервіста або військовозобов`язаного з населеного пункту, що є адміністративним центром області, визначається протягом семи діб, а з інших населених пунктів - протягом десяти діб від дня надсилання повістки засобами поштового зв`язку рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення.

Відповідно до пункту 41 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою КМУ від 16 травня 2024 року № 560 належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) ІНФОРМАЦІЯ_5 або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою ІНФОРМАЦІЯ_5 під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила ІНФОРМАЦІЯ_5 іншої адреси місця проживання.

З матеріалів справи убачається, що за змістом повістки № 4008679 від 19 червня 2025 року, позивач повинен з`явитись 29 червня 2025 року о 09 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_1 , для уточнення даних при ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.24/.

Із поштового рекомендованого повідомлення встановлено, що вказана повістка була отримана особисто позивачем ОСОБА_1 22 червня 2025 року /а.с.27/.

Згідно п. 23 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 (зі змінами), поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються:

перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк;

смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Пункт 24 Постанови №560 (зі змінами) передбачає строк повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 про неможливість прибуття у визначений повісткою строк, а саме: «У разі неприбуття у строк, визначений у повістці, громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше ніж протягом трьох днів від визначених у повістці дати і часу прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ), повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці ІНФОРМАЦІЯ_5 (відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ) або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів».

Про наявність поважних причин для неприбуття 29 червня 2025 року о 09 год. 00 хв по повістці позивач не повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також позивач не надав таких доказів ні судам першої та апеляційної інстанцій.

Отож із зібраних у справі доказів слідує, що ОСОБА_1 викликався до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних на 29 червня 2025 року шляхом направлення повістки № 4008679 від 19 червня 2025 року, яка повернулася до відповідача з відміткою про отримання повістки особисто позивачем 22 червня 2025 року, проте останній з`явився лише 11 липня 2025 року коли і була складена оскаржувана постанова.

Стосовно ж доводів апеляційної скарги щодо оновлення ним даних у Резер+ відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 673 від 28 липня 2010 року, то на переконання колегії суддів в умовах перебування країни в воєнному стані по відсічі військової агресії рф, вказані обставини не є поважними причинами для неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного до ІНФОРМАЦІЯ_5.

При цьому колегією суддів ураховано, що уточнення персональних даних здійснюється виключно у спосіб та в порядку, передбаченому пунктом 22 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою КМ України № 560 від 16 травня 2024 р.

Крім того судом ураховано, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать:

1) прізвище, відомості про зміну прізвища;

Пункт 1 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

2) власне ім`я (усі власні імена), відомості про зміну власного імені;

Пункт 2 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

3) по батькові (за наявності);

4) дата народження;

5) місце народження;

6) стать;

7) місце проживання та місце перебування;

7 - 1 ) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 7 - 1 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників, а також дітей (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

Пункт 8 частини першої статті 7 із змінами, внесеними згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Законів № 3549-IX від 16.01.2024 , № 3783-IX від 05.06.2024 \

8 - 1 ) відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста;

Статтю 7 доповнено пунктом 8 - 1 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 \

9) реквізити паспорта громадянина України та документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії);

Пункт 9 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 \

9 - 1 ) відомості про громадянство (зміну громадянства);

Статтю 7 доповнено пунктом 9 - 1 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

10) відомості про смерть особи або оголошення особи померлою чи визнання її безвісно відсутньою;

Пункт 10 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

11) відомості щодо обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності);

Пункт 11 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

12) відомості про зайнятість (код ЄДРПОУ та місцезнаходження підприємства, установи, організації, місце роботи, посада, стаж роботи);

Пункт 12 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

13) реєстраційний номер облікової картки платника податків;

14) відцифрований образ обличчя особи;

15) відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України;

15 - 1 ) відомості про переміщення особи на тимчасово окуповану територію України (дата та напрямок);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 15 - 1 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

16) реквізити документа про освіту (серія, номер, дата видачі, заклад освіти, що видав, рівень освіти, професія, галузь знань, спеціальність);

Пункт 16 частини першої статті 7 в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 \

16 - 1 ) відомості про форму навчання здобувачів позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої та післядипломної освіти;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 16 - 1 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

16 - 2 ) відомості про досвід роботи за спеціальністю;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 16 - 2 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

17) відомості про встановлення, зміну групи інвалідності;

Статтю 7 доповнено пунктом 17 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

17 - 1 ) відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 17 - 1 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

18) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, направлення обвинувального акта до суду);

Статтю 7 доповнено пунктом 18 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 \

19) відомості про притягнення до кримінальної відповідальності на підставі обвинувального вироку суду, що набрав законної сили;

Статтю 7 доповнено пунктом 19 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

20) відомості про наявність судимості (зняття чи погашення судимості);

Статтю 7 доповнено пунктом 20 згідно із Законом № 1357-IX від 30.03.2021 ; в редакції Закону № 3783-IX від 05.06.2024 \

20 - 1 ) відомості про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210 - 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дата, номер, короткий зміст протоколу та/або постанови про адміністративне правопорушення);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 20 - 1 згідно із Законом № 3783-IX від 05.06.2024 \

21) унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі;

Статтю 7 доповнено пунктом 21 згідно із Законом № 1871-IX від 05.11.2021 ; в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

22) відомості про статус ветерана війни;

Статтю 7 доповнено пунктом 22 згідно із Законом № 1871-IX від 05.11.2021 ; в редакції Закону № 3549-IX від 16.01.2024 \

23) відомості про володіння іноземними мовами;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 23 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

24) відомості про дозвіл на зберігання та носіння зброї;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 24 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

25) відомості про проходження програм підвищення кваліфікації, перепідготовки;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 25 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

26) відомості про документи, оформлені для виїзду за кордон на постійне проживання, або залишення на постійне проживання за кордоном, або повернення в Україну;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 26 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

27) реквізити посвідчення водія (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 27 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

28) реквізити посвідчення тракториста-машиніста (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, категорія);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 28 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

29) реквізити кваліфікаційного посвідчення члена палубної команди судна внутрішнього плавання, іншого кваліфікаційного документа, яким підтверджуються професійні компетентності для безпечної експлуатації судна внутрішнього плавання, міжнародного посвідчення на право управління прогулянковим судном, посвідчення судноводія малого судна/водного мотоцикла, іншого документа, що надає право на управління прогулянковим судном, малим судном, водним мотоциклом (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, кваліфікація);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 29 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

30) реквізити свідоцтва пілота повітряного судна (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії, категорія);

Частину першу статті 7 доповнено пунктом 30 згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

31) відомості про примусове виконання рішення щодо особи-боржника (реквізити та відомості виконавчого документа);

Частину першу статті 7 доповнено новим пунктом згідно із Законом № 3783-IX від 05.06.2024 \

32) відомості про особу, зниклу безвісти за особливих обставин;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

33) відомості про внутрішньо переміщену особу;

Частину першу статті 7 доповнено пунктом згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 \

34) відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Частину першу статті 7 доповнено пунктом згідно із Законом № 3549-IX від 16.01.2024 .

Як наслідок за відсутності відомостей, щодо будь-якого із приведеного переліку персональних даних, або їх невідповідності відомостям до яких має доступ відповідач, останній має право викликати військовозобов`язаного по повістці для уточнення будь- яких даних із вказаного переліку.

За приведених обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в силу вищевказаних положень законодавства позивач повинен був прибути до ІНФОРМАЦІЯ_1 за повісткою № 4008679 від 19 червня 2025 року (оскільки він вважається належним чином повідомленим про його виклик, а також відсутні поважні причин його неприбуття), чого ним зроблено не було та у зв`язку з чим він допустив порушення частини 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку».

Також колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції з приводу того, що позивач був обізнаний з його правами та про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу 11 липня 2025 року та, за наявності підстав, винести постанову у справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 КУпАП.

Як наслідок факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП доведено належними доказами.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 28 серпня 2025 року у справі № 462/5460/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
З. М. Матковська
Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року