Справа № 380/8230/25
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 рокусправа № 380/8230/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування податкових повідомлень - рішень, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Львівської митниці, у якому просить суд скасувати податкові повідомлення - рішення від 19.03.2025 № UA71, № UA72, № UA73.

Ухвалою від 05.05.2025 суддя відкрила провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Ухвалою від 11.06.2025 суд відмовив у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення мотивовані, тим, що ОСОБА_1 не вірно здійснено декларування та ввезення транспортного засобу - легкового автомобіля марки PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_1 . Вказує, що ввезення відбулось влітку 2022 року, а митне оформлення здійснене відповідно до митної декларації UА209200/2022/13013 шляхом електронного декларування. До митного органу 26.06.2022 було подано попередню митну декларацію типу ІМ 40ЕЕ № 20900/2022/991269. Транспортний засіб, легковий автомобіль марки PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 , 30.06.2022 через пункт пропуску «Шегині-Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці заїхав на митну територію України. Крім цього, 30.06.2022 до ВМО №4 митного поста «Городок» Львівської митниці подану електронну додаткову митну декларацію МІ 40ДЕ № UА209200/2022/013013 для здійснення митного оформлення. Відповідно митне оформлення за ЕМД від 30.06.2022 № UА 2099200/2022/013013 було здійснено із звільненням від оподаткування митними платежами (ввізним митом, акцизним податком та податком на додану вартість), із застосуванням пільги за кодом « 311», на підставі пункту 9-11 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України та пункту 69.24 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, оскільки за митною декларацією від 30.06.2022 № UА209200/2022/013013 здійснювалось митне оформлення легкового автомобіля, яий був пропущений на митну територію України 30.06.2022, на підставі оформленої раніше попередньої митної декларації, додаткової митної декларації та ввозився фізичною особою (громадянами) для вільного обігу в митному режимі імпорт.

Вказує, що митне оформлення товару за митною декларацією від від 30.06.2022 № UА209200/2022/013013 здійснено правомірно, з дотриманням митного законодавства України, і без порушень.

Відповідач подав відзив на позовну заяву від 20.05.2025 (вх. № 42093), у якому зазначає, що згідно з відомостями, які містяться у АСМО «Інспектор» встановлено, що ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 подав до ВМО №4 митного поста «Городок» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UА 209200/2022/013013. Разом з тим, відповідно до висновків Акта про результати перевірки з окремих питань від 22.09.2022 № 7.4-17/21/148/121 встановлено, що транспортний засіб, оформлений за митною декларацією № UА 209200/2022/013013, заїхав в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці лише 01.07.2022 о 10:58 год. згідно перепустки № 10543-01/07/2022. Отже, виходячи з того, що транспортний засіб доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, що підтверджується перепусткою № 10543-01/07/2022, подання додаткової митної декларації на транспортний засіб у день, який передує дню доставки до митного органу, а саме 30.06.2022, суперечить вимогам частини 1 статті 263 Митного кодексу України.

Вказує, що звільнення від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість за кодом пільги « 311», запроваджене Законом № 2142-ІХ, діяло в період з 01 квітня до 00:00 годин 01 липня 2022 року. Згідно з відомостями, які містяться у автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор», встановлено, що транспортний засіб, оформлений за митною декларацією № UА 209200/2022/013013 о 13:04 годин 01.07.2022. Отже, митне оформлення товару, ввезеного за митною декларацією № UА 209200/2022/013013, було здійснено після припинення строку дії пільги за кодом « 311», встановленої Законом № 2142-ІХ. Враховуючи вимоги частини 1 статті 263 Митного кодексу України, митну декларацію від 01.07.2022 № UА 209200/2022/013013 необхідно було подати до митного оформлення після доставлення транспортного засобу в зону митного контролю, тобто 01.07.2022, без застосування тарифних пільг відповідно до норм Закону № 2142-ІХ, з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах. Просить відмовити у задоволення позову.

Також звертає увагу, що транспортний засіб від пункту пропуску «Шегині - Медика» доїхав до зони митного контролю ВМО № 4 м/п «Городок» за 18 хв., відстань складає трохи більше 70 км, що є явно неправдивою інформацією. Такі обставини були встановлені перевіркою з окремих питань, що свідчило про внесення недостовірних відомостей посадовою особою митниці. Водночас, достовірна фіксація доставки ТЗ була здійснена відповідно до перепустки № 10543-01/07/2022, яка містить інформацію з системи електронного обліку, якою облаштована зона прибуття автотранспорту відповідно до пункту 1.7 наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 № 646 «Про місця доставки товарів транспортними засобами», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 червня 2012 за №1052/21364, що підтверджується витягом із журналу в`їзду/виїзду в зоні митного контролю ВМО № 4 м/п «Городок». Як вбачається з такої перепустки ТЗ заїхав в зону митного контролю лише о 10:58 год. 01.07.2022.

Представник позивача подав відповідь на відзив від 07.04.2025 (вх. № 28925), у якій зазначає, що з боку Митного органу не доведено та не надано доказів, що б підтверджували, що в ЛІС «Інспектор 2006» міститься запис про дату початку та дату завершення митного контролю не 30.06.2022, так само і не надано доказів які б підтверджували незаконність таких записів /не надано обвинувального висновку чи вироку суду щодо притягнення будь-якої особи щодо внесення до АІС «Інспектор 2006» недостовірних записів щодо проведення митного контролю/митного оформлення за митною декларацією № UА 209200/2022/013013.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці 30.06.2022 здійснений пропуск на митну територію України транспортного засобу «легковий автомобіль, бувший у використанні, марки PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 …..», який переміщувався згідно з попередньою митною декларацією типу IM 40 ЕЕ від 26.06.2022 №UA209000/2022/991269.

Для здійснення митного оформлення автомобіля ОСОБА_1 30.06.2022 подав до ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA209200/2022/013013.

Ввезений за митною декларацією автомобіль декларувався платником податків із застосуванням преференції за кодом « 311» (автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, що ввозяться на митну територію України громадянами) і, як наслідок, з умовним нарахуванням та без сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість.

На підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 2 частини 3 статті 345, пункту 1 частини 2 статті 351, підпункту 1 пункту 9-12 та з урахуванням пункту 9-34 розділу ХХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (зі змінами та доповненнями), Львівська митниця провела документальну невиїзну перевірку дотримання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) вимог законодавства України з питань митної справи щодо обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита при переміщенні через митний кордон України товарів за митною декларацією від 01.07.2022 № UA209200/2022/013013.

За результатами перевірки складений акт від 26.02.2025 № 20/25/7.4-19/.

У висновку акта перевірки зазначено, що за результатами документальної невиїзної перевірки встановлено порушення ОСОБА_1 вимог:

- частини 1 статті 257, статті 292, частини 1 статті 263, частини 1 статті 297 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 01.07.2022 № UA209200/2022/013013 на загальну суму 15 696,58 грн;

- пункту 206.1 статті 206, підпункту 215.3.5-1 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті акцизного податку за митною декларацією від 01.07.2022 № UA209200/2022/013013 на загальну суму 32 408,81 грн;

- підпункту "в" пункту 185.1 статті 185, пункту 187.8 статті 187, пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість за митною декларацією від 01.07.2022 № UA209200/2022/013013 на загальну суму 41 014,23 гривень.

На підставі акта перевірки, контролюючим органом були винесені податкові повідомлення-рішення від 19.03.2025:

- № UA71, яким визначене грошове зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби та шини до них, що ввозяться на територію України фізичними особами на загальну суму 15 696,58 грн;

- № UA72, яким визначене грошове зобов`язання за платежем акциз на транспортні засоби на загальну суму 45 511,01 грн, в тому числі податкові зобов`язання на суму 32 408,81 грн та штрафні санкції на суму 8102,20 гривень.

- № UA73, яким визначено грошові зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на митну територію України товарів фізичними особами на загальну суму 51 267,79 грн, в тому числі: податкові зобов`язання на суму 41 014,23 грн та штрафні санкції на суму 10 253,56 гривень.

Не погодившись із винесеними податковими повідомленнями-рішеннями позивач оскаржив їх до суду.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах

Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно з ч. 1 статті 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Відповідно до пункту 24 частини 1 статті 4 Митного кодексу України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з частиною 3 статті 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна подати митному органу, що здійснює викуп товарів, документи на дані товари та сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Відповідно до частини першої статті 194 Митного кодексу України визначено, що у разі ввезення товарів на митну територію України декларант або уповноважена ним особа попередньо повідомляють митний орган, у зоні діяльності якого товари будуть пред`явлені для митного оформлення, про намір ввезти ці товари.

Згідно з частиною 1 статті 259 Митного кодексу України (в редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення) попередня митна декларація (інший документ, що може використовуватися замість митної декларації відповідно до статті 94 цього Кодексу) подається до ввезення в Україну товарів, транспортних засобів комерційного призначення (у тому числі з метою транзиту) або після їх ввезення, якщо ці товари, транспортні засоби перебувають на території пункту пропуску через державний кордон України.

Попередня митна декларація повинна містити відомості, достатні для: 1) ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення доставки їх до митного органу призначення; або 2) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення - відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пропуску цих товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України та без пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація; або 3) випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму за попередньою митною декларацією, яка містить всю необхідну для цього інформацію, після пред`явлення їх митному органу, яким оформлена така попередня митна декларація (частина 3 статті 259 Митного кодексу України в редакції, чинній на момент здійснення митного оформлення).

При ввезенні на митну територію України підакцизних товарів подання попередньої митної декларації, доставка та пред`явлення цих товарів контролюючому органу, яким оформлена така попередня митна декларація, є обов`язковими (частина 6 статті 259 Митного кодексу України).

Згідно з частиною 13 статті 259 Митного кодексу України якщо попередня митна декларація містить лише відомості, достатні для ввезення товарів, транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення, або після оформлення попередньої митної декларації змінюються заходи нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, для випуску товарів декларантом або уповноваженою ним особою подається додаткова декларація.

Відповідно до частиною 1 статті 261 Митного кодексу України у разі подання відповідно до статей 259-260-1 цього Кодексу попередньої, тимчасової, спрощеної або періодичної митної декларації декларант або уповноважена ним особа повинні протягом строків, визначених відповідно до цього Кодексу, подати митному органу додаткову декларацію, яка містить точні відомості про товари, задекларовані за попередньою, тимчасовою, спрощеною або періодичною митною декларацією, що подавалися б у разі декларування цих товарів за митною декларацією, заповненою у звичайному порядку.

Частинами 1, 6, 7 ст. 263 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Для продовження строків пред`явлення або декларування митному органу товарів, транспортних засобів комерційного призначення власник або уповноважена ним особа звертається до митного органу з письмовою заявою, у тому числі в електронній формі. До заяви додаються відповідні документи, які підтверджують обставини та події, зазначені у частині четвертій цієї статті.

Митний орган на підставі заяви та доданих до неї документів продовжує строк декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення на час, необхідний для усунення причин, що не дали змоги своєчасно задекларувати ці товари, транспортні засоби.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до Класифікатора типів декларацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 1011 від 20.09.2012 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) літерний код типу декларації означає: ЕА - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для випуску товарів у митний режим; ЕЕ - попередня митна декларація з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

Отже, приписи частин 12 та 13 статті 259 Митного кодексу України виділяють два різновиди попередніх митних декларацій: попередня митна декларація, яка містить всі відомості необхідні для поміщення товарів до відповідного митного режиму (наприклад, імпорту); попередня митна декларація, яка містить лише відомості, які є достатні для ввезення товарів на митну територію України та забезпечення їх доставки до митного органу призначення.

Частиною 1 статті 200 Митного кодексу України встановлено, що після надання митним органом дозволу на пропуск товарів через митний кордон України власник товарів або уповноважена ним особа зобов`язані доставити товари та документи на них без будь-якої зміни їх стану у визначене митним органом місце і забезпечити перебування їх у цьому місці до прибуття посадових осіб митного органу, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Згідно з частиною 4 статті 200 Митного кодексу України у місці доставки товари і транспортні засоби пред`являються, а документи на них передаються митному органу у мінімально можливий строк після їх прибуття, а в разі прибуття поза робочим часом, встановленим для митного органу, - у мінімально можливий строк після початку роботи цього органу.

Отже, положення Митного кодексу України встановлюють момент подачі митної декларації до митного органу, тобто після доставлення таких товарів до цього органу.

У випадку, коли попередня митна декларація містить всі відомості необхідні для поміщення товарів у відповідний режим, то митне оформлення на підставі рішення митного органу може здійснюватися без пред`явлення (доставлення) товарів до цього органу, оскільки митне оформлення здійснюється на підставі попередньої митної декларація як декларації заповненої у звичайному порядку.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що подання додаткової митної декларації до попередньої митної декларації здійснюється в загальному порядку, визначеному частиною першою статті 263 МК України, тобто, після поставлення товарів до митного органу за місцезнаходженням декларанта. Це також підтверджується самою суттю такої попередньої митної декларації, оскільки її метою є забезпечення доставки товарів до митного органу.

Статтею 270 Митного кодексу України встановлено, що правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України митом встановлюються цим Кодексом та міжнародними договорами. Правила оподаткування товарів, що переміщуються через кордон України, іншими (крім мита) митними платежами встановлюються Податковим кодексом України з врахуванням особливостей, що визначаються цим Кодексом.

Податок на додану вартість нараховується за ставкою 20 % бази оподаткування відповідно до пункту 190.1 статті 190 ПК України.

Відповідно до підпункту "в" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Згідно з статтею 278 Митного кодексу України та пункту 187.8 ст.187, п. 216.4 ст. 216 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита, податку на додану вартість та акцизного податку, у разі ввезення товарів на митну територію України є, зокрема, дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення.

Відповідно до статті 281 Митного кодексу України передбачено, що допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок митного товару України, зокрема у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом.

Згідно з статтею 289 Митного кодексу України обов`язок із сплати митних платежів у разі ввезення товарів на митну територію України виникає з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України.

Відповідно до статті 292 Митного кодексу України митні платежі не сплачуються зокрема у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів: 1) товари не є об`єктом оподаткування митними платежами; 2) щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів.

Законом України від 24.03.2022 № 2142-IX (який набрав чинності 06.04.2022) «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» внесено до Податкового кодексу України зміни. Зокрема, у розділі XX «Перехідні положення»: пункт 69 підрозділу 10 доповнено підпунктом 69.24 такого змісту: «Тимчасово, з 1 квітня 2022 року на період дії воєнного стану на території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість, акцизним податком операції з ввезення фізичними особами на митну територію України автомобілів легкових, кузовів до них, причепів та напівпричепів, мотоциклів, транспортних засобів, призначених для перевезення 10 осіб i більше, транспортних засобів для перевезення вантажів у митному режимі імпорту».

Також, вказаним Законом 2142-ІХ, згідно з його Прикінцевими та перехідними положеннями, внесено зміни до Митного кодексу України у розділі XXI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено, зокрема, пунктом 9-11 такого змісту: « 9-11. Установити, що тимчасово, на період з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану», але не раніше 1 квітня 2022 року, до припинення чи скасування воєнного стану на території України, пропуск та митне оформлення товарів, що ввозяться (пересилаються) на митну територію України для вільного обігу, здійснюється з урахуванням таких особливостей: 1) звільняються від оподаткування ввізним митом: автомобілі легкові, кузови до них, причепи та напівпричепи, мотоцикли, транспортні засоби, призначені для перевезення 10 осіб i більше, транспортні засоби для перевезення вантажів, які ввозяться громадянами на митну територію України для вільного обігу.

01.07.2022 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо перегляду окремих пільг з оподаткування» від 21.06.2022 № 2.325-ІХ (далі Закон №2325-ІХ), згідно з яким внесено зміни до Податкового та Митного кодексів України, зокрема з 01.07.2022 втратили чинність: пункт 69.23 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, абзац другий підпункту 1 та підпункти 2 та 4 пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення МК України»:, пункти 69.24 та 69.25 підрозділу XX «Перехідні положення» ПК України та абзаци перший, третій та четвертий підпункту І пункту 911 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України.

Таким чином, з 00:00 01.07.2022 вказані пільги не застосовуються.

Отже звільнення від сплати ввізного мита, акцизного податку та податку на додану вартість за кодом пільги « 311», запроваджене Законом № 2142-IX, діяло в період з 01 квітня до 00:00 годин 01 липня 2022 року.

Суд встановив, що відповідно до відомостей, які містяться у АСМО «Інспектор», 30.06.2022 через пункт пропуску «Шегині - Медика» митного поста «Мостиська» Львівської митниці 30.06.2022 здійснений пропуск на митну територію України транспортного засобу «легковий автомобіль, бувший у використанні, марки PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 …, який переміщувався згідно з попередньою митною декларацією типу ІМ 40 ЕЕ від 26.06.2022 №UA209000/2022/991269.

Таким чином, транспортний засіб був ввезений в Україну за попередньою декларацією типу ЕЕ, з обсягом даних, необхідним для пропуску товарів через митний кордон України та доставлення до митного органу призначення.

При цьому, суд встановив, що попередня декларація з обсягом даних, необхідним для випуску в митний режим (тип ЕА) до митного оформлення не подавалась.

Отже, на підставі попередніх декларацій типу ЕЕ не здійснювалося митне оформлення та випуск товарів у вільний обіг.

Згідно з відомостями, які містяться у АСМО «Інспектор» ОСОБА_1 для здійснення митного оформлення автомобіля 30.06.2022 подав до ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці електронну додаткову митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA209200/2022/013013.

Як наслідок, митне оформлення ввезених транспортних засобів проведено на підставі додаткової декларацій ІМ 40 ДЕ із застосуванням пільги за кодом «311» відповідно до положень Закону України № 2142-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» від 24.03.2022, який діяв до 30.06.2022.

Суд зазначає, що додаткова декларація могла бути подана до митного оформлення лише після доставки транспортного засобу до митного органу.

Згідно з висновками акта про результати перевірки з окремих питань від 22.09.2022 № 7.4-19/21/148/121 встановлено, що транспортний засіб, оформлений за митною декларацією № UA209200/2022/013013, заїхав в зону митного контролю ВМО № 4 митного поста «Городок» Львівської митниці лише 01.07.2022 о 10:58 год. згідно з перепусткою № 10543-01/07/2022.

У подальшому вказаний транспортний засіб оформлений за митною декларацією № UA209200/2022/013013 о 13:04 годині 01.07.2022.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що оскільки транспортний засіб доставлено в зону митного контролю 01.07.2022, подання додаткової митної декларації на транспортний засіб у день, який передує дню доставки до митного органу, а саме 30.06.2022, суперечить вимогам частини першої статті 263 Митного кодексу України.

Відповідно до частини першої статті 263 МК України митна декларація подається митному органу, який здійснює митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, протягом 10 робочих днів з дати доставлення цих товарів, транспортних засобів до зазначеного органу.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу, зокрема для автомобільного транспорту строк доставки товару становить 10 діб (у разі переміщення в зоні однієї митниці - 5 діб) (пункт 3 частини першої статті 93 МК України).

Митна декларація на легковий автомобіль марки PEUGEOT, модель 5008, номер кузова НОМЕР_2 , мала бути подана до митного оформлення після 30.06.2022 з нарахуванням та сплатою митних платежів на загальних підставах.

Вказані дії призвели до надання преференції за кодом пільги « 311» передбаченої Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану» та як наслідок, до неправомірного звільнення від сплати митних платежів.

Отже, митне оформлення товару, ввезеного за митною декларацією №UA209000/2022/013013, було здійснено після припинення строку дії пільги за кодом « 311», встановленої Законом № 2142-IX.

Суд зазначає, що в спірному випадку режим імпорту по декларації не міг бути розпочатий 30.06.2022, так як не було завершено режим транзиту по попередній декларації.

Суд звертає увагу, що декларантом було подано ДМД на імпорт, при цьому не було завершено митні формальності по попередній митній декларації (на той самий товар) в режимі транзиту, не надано товар для огляду. Такий товар надано для огляду лише 01.07.2022, коли пільги вже не діяли.

Оскільки транспортний засіб було доставлено до місця призначення 01.07.2022, що встановлено судом вище, тільки після цієї події підлягали виконанню вимоги митного режиму транзит та можливість здійснення митного оформлення товару в режимі імпорт. Проте, зважаючи на строки доставки, підстави митного оформлення із застосуванням пільг в оподаткуванні уже були відсутні.

Таким чином, позивачу безпідставно надані преференції за кодом пільги « 311» передбачені Законом України від 24.03.2022 № 2142-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення законодавства на період дії воєнного стану".

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв в межах чинного законодавства України, а отже позовні вимоги є необґрунтованими.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29). Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 КАС України).

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою та другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність оскаржених рішень, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 до Львівської митниці про скасування податкових повідомлень - рішень відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 15.10.2025.

Суддя Кедик М.В.