Справа № 420/39685/24
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України (міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №11/Ш/2321 від 28.08.2024 року;

- зобов`язати міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Ухвалою суду від 30.12.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано час для усунення недоліків шляхом надання до суду: належним чином оформленої позовної заяви із визначенням суб`єктного складу учасників справи та зазначивши відомості про відповідача (відповідачів) відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України; копії оскаржуваного рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №11/Ш/2321 від 28.08.2024 року.

06.01.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви до якої долучено копію оскаржуваного рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №11/Ш/2321 від 28.08.2024 року та уточнену позовну заяву, в якій відповідачами визначено Міністерство у справах ветеранів України та Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у період з 25.02.2022 року по 18.03.2022 року позивач брав безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, в районах проведення антитерористичної операції в районах її проведення у місті Маріуполь Донецької області у складі добровольчого формування при ГУНП в Донецькій області МВС України. Перші добровольці були з лав ветеранів НПУ, НГУ, ЗСУ, потім до загону приєднувались всі бажаючи захищати Батьківщину. Зброю (по формі 5 у чергового частини ГУНП), формений одяг, автотранспорт, добровольчий загін отримав від керівництва Донецького Главка, за погодженням з керівництвом НПУ. У період з 24.02.2022 року по 16.05.2022 року особовий склад загону виконував наступні завдання: - цілодобове патрулювання м. Маріуполя; - боротьба з ворожими ДРГ, мародерами; - евакуація поранених у лікарні; - охорона об`єктів визначених міською радою (КП «Комунальник», музей, волонтерський центр «Халабуда»); - вивезення мешканців Лівобережного району м. Маріуполя у центри допомоги постраждалим від обстрілів у Центральний, Приморський райони м. Маріуполя (загалом біля 2000 людей); - розповсюдження інформації штабу оборони м. Маріуполя; - до 15.03.2022 року щоденні завдання для поліції ми отримували на нарадах у заступника міського Голови м. Маріуполя Когута М.; - після 15.03.2022 року безпосередня участь особового складу загону, разом з гарнізоном, у обороні міста Маріуполя (після початку евакуації мешканців міста та особового складу ГУНП). Позивача нагороджено Нагрудним знаком Командувача об`єднаних сил Збройних Сил України «ЗА СЛУЖБУ ТА ЗВИТЯГУ» ІІІ ступеня. Позивач є волонтером місії південно-східної Європи Україна.

Позивач вказує, що з огляду на викладене на нього поширюється дія абзацу першого пункту 25 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Позивач звернувся із відповідною заявою до відповідача для надання статусу учасника бойових дій відповідно до ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та надав перелік документів який передбачений на отримання відповідного статусу.

Однак, відповідачем прийнято Рішення №11/ІІІ/23/2 від 28.08.2024 року, яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій з підстав відсутності правових підстав для надання учасника бойових дій відповідно до п. 25 ч.1 ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Позивач вважає вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Ухвалою від 13.02.2025 року Одеський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 420/39685/24 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та виклику сторін.

28.02.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Міністерства у справах ветеранів України (далі - Мінветеранів) надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, Мінветеранів послалося на те, що правовідносини між сторонами виникли коли на адресу Мінветеранів надійшла заява ОСОБА_1 від 08.05.2024 (вх. № О-2847 від 13.05.2024) до міжвідомчої комісії, в якій позивач просив розглянути його документи, що підтверджують безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, та надати йому статус учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Мінветеранів розглянуло заяву позивача та листом від 15.05.2024 № 7713/4/5.1-24 надало позивачу розгорнуту відповідь та повідомило про залишення заяви без руху до усунення виявлених недоліків. Після чого, на адресу Мінветеранів повторно надійшла заява ОСОБА_1 від 12.08.2024 (вх. № О-5062 від 13.08.2024) щодо надання йому статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту. Мінветеранів виконало свої повноваження та передало документи позивача на розгляд міжвідомчої комісії, чим не порушило права позивача. Рішення про відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу прийняла міжвідомча комісія на своєму засіданні 28.08.2024 (рішення від 28.08.2024 № 11/ ІІІ/23/2), а не Мінветеранів. Мінветеранів листом від 23.09.2024 № 16214/1.3/5.1-24 в межах визначених законодавством повноважень повідомило позивача про прийняте 28.08.2024 міжвідомчою комісією рішення. При цьому рішення міжвідомчої комісії про відмову у наданні статусу учасника бойових дій позивачу є обґрунтованим, прийнятим у межах повноважень.

Також Мінветеранів вказує, що міжвідомча комісія, рішення якої оскаржує позивач, та Мінветеранів є окремими суб`єктами владних повноважень. Міжвідомча комісія має окремий зареєстрований Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з ідентифікаційним кодом: . Крім цього, у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2024 № 837 Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо спрощення процедури надання окремим категоріям осіб статусу учасника бойових дій наказом Мінветеранів від 02.10.2024 № 322 найменування міжвідомчої комісії було змінено з: Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" на: Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера.

03.03.2025 року до Одеського окружного адміністративного суду від Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера (далі Міжвідомча комісія) надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на розгляд міжвідомчої комісії позивачем були надані: 1) заява про надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ; 2) свідчення (заяви) трьох свідків: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Згідно з абзацом четвертим пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІ порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, а також райони проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України (Порядок № 413). Відповідно до підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання статусу учасника бойових дій для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІ, є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими заявник сам або у складі добровольчого формування брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах. У разі відсутності зазначеної довідки підставою для надання статусу учасника бойових дій заявникам, зазначеним в абзаці першому цього підпункту, є: свідчення (заява) не менше трьох свідків (одним з яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів. До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

Щодо свідчень ОСОБА_2 про приймання ОСОБА_1 безпосередньої участі у виконанні завдань АТО в районах її проведення у місті Маріуполь, Донецької області з 25.02.2022 по 18.03.2022, відповідач вказує, що антитерористична операція (далі АТО) тривала з 14.04.2014 до 30.04.2018. Після АТО на сході України була введена операція Об`єднаних сил (далі ООС), а з 24.02.2022 воєнний стан внаслідок повномасштабного вторгнення рф. Таким чином, позивач не міг виконувати завдання АТО з 25.02.2022 по 18.03.2022, оскільки АТО закінчилась 30.04.2018. Тобто свідчення не містить інформації про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзацу п`ятого підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413. Також до вказаного свідчення ОСОБА_1 не були додані документальні підтвердження безпосередньої участі свідка ОСОБА_2 за період за який він свідчить, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзацу п`ятого підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413. Враховуючи зазначене, Міжвідомча комісія вважає, що свідчення ОСОБА_2 не відповідає вимогам Закону № 3551-ХІІ, Порядку № 413 та не могли враховуватись міжвідомчою комісією під час розгляду питання надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Щодо свідчення ОСОБА_4 про приймання ОСОБА_1 безпосередньої участі у виконанні завдань АТО в районах її проведення у місті Маріуполь, Донецької області з 25.02.2022 по 18.03.2022, Міжвідомча комісія зазначає, що позивач не міг виконувати завдання АТО з 25.02.2022 по 18.03.2022, оскільки АТО закінчилась 30.04.2018. Тобто свідчення не містить інформації про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзацу п`ятого підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413.

Щодо свідчення ОСОБА_3 про прийняття ОСОБА_1 безпосередньої участі у виконанні завдань ООС в районах її проведення у місті Маріуполь, Донецької області з 25.02.2022 по 18.03.2022, Міжвідомча комісія вказує, що позивач не міг виконувати завдання ООС з 25.02.2022 по 18.03.2022, оскільки ООС закінчилась із початком воєнного стану 24.02.2022. Тобто свідчення не містить інформації про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзацу п`ятого підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413.

З огляду на викладене, Міжвідомча комісія вважає, що позивачем подано на розгляд міжвідомчої комісії свідчення, які не відповідали вимогам пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзацу п`ятому підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413, а саме: не були додані документальні підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_2 за період за який він свідчить, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ та абзац п`ятого підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413; свідчення містили інформацію про безпосередню участь позивача у виконанні завдань АТО та ООС, і не містили інформації про безпосередню участь позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу III Положення № 43, міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій. Міжвідомча комісія в межах своїх повноважень, розглянула заяву позивача та правомірно відмовила позивачу в наданні статусу учасника бойових дій, у зв`язку з відсутністю правових підстав відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону № 3551-ХІІ, оскільки надані документи не відповідають вимогам передбачених Порядком № 413. Мінветеранів виконало свої повноваження та передало документи позивача на розгляд міжвідомчої комісії, а також листом від 23.09.2024 № 16214/1.3/5.1-24 в межах визначених законодавством повноважень повідомило позивача про прийняте 28.08.2024 міжвідомчою комісією рішення, тим самим не порушуючи права позивача.

16.05.2025 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про доручення доказів.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з заявою від 08.05.2024 (вх. № О-2847 від 13.05.2024) до Міністерства у справах ветеранів України, в якій просив розглянути подані ним документи на засіданні міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та надати йому статус учасника бойових дій відповідно до пункту 21 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту як такому, що у складі добровольчого формування зведений загін при ГУНП в Донецькій області, брав безпосередню участь в антитерористичній операції у період її проведення 22 календарних дні, а саме з 24.02.2022 року по 18.03.2022 року у взаємодії із Нацгвардією України, ЗСУ, АЗОВ, та поліція.

Міністерство у справах ветеранів України розглянуло заяву позивача та листом від 15.05.2024 року № 7713/4/5.1-24 повідомило про залишення заяви без руху до усунення виявлених недоліків шляхом направлення на адресу Мінветеранів довідки або документів, про безпосередню участь свідків.

Також у вказаному листі позивачу було роз`яснено, що зі змісту поданих ним документів вбачається, що він просить розглянути питання щодо надання статусу учасника бойових дій, як такому що брав участь у період після 23 лютого 2018 року, а саме у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тобто відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону. Відповідно до абзацу двадцятого Порядку № 413 Підставою для надання вищезгаданого статусу таким особам є довідка, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах. У разі відсутності довідки - свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків (одним із яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів. У зв`язку з цим Міністерство у справах ветеранів України запропонувало позивачу долучити заяву щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону та відповідні документи, передбачені абзацом двадцятим Порядку № 413.

В подальшому позивач звернувся до Міністерства у справах ветеранів України з заявою від 12.08.2024 року (вх. № О-5062 від 13.08.2024), в якій просив прийняти його заяву та матеріали, які додаються, розглянути їх на засіданні міжвідомчої комісії, щодо надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

До заяви позивачем було надано:

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_2 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районах проведення антитерористичної операції, він був командиром добровольчого зведеного загону при ГУНП в Донецькій області, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 брав безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення у місті Маріуполь Донецької області добровольчого формування при ГУНП в Донецькій області МВС України з 25.02.2022 року по 18.03.2022 року .;

- копію посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 виданого 20.10.2015 року;

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_4 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районах проведення антитерористичної операції, він був заступником командира добровольчого зведеного загону при ГУНП в Донецькій області, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 брав безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення у місті Маріуполь Донецької області добровольчого формування при ГУНП в Донецькій області МВС України з 25 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року;

- копію довідки від 19.06.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що полковник поліції ОСОБА_4 дійсно проходить службу у Національній поліції України та на теперішній час перебуває на посаді заступника начальника управління-начальника режимно-секретного відділу управління режиму та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- копію довідки від 05.08.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що полковник поліції ОСОБА_4 , з 07.11.2015 до теперішнього часу проходить службу в поліції та 28.12.2016 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника режимного секретного відділу управління режиму та технічного захисту інформації ГУНП в Донецькій області. З 24 лютого до 15 березня 2022 року ОСОБА_4 перебував у м. Маріуполь Донецької області на службі та виконував службові завдання з відсічі російської агресії на території міста;

- копія посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 видане 21.09.2022 року;

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_3 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районі ведення бойових дій, а саме: в місті Маріуполь Донецької області, в період з 28.02.2022 до 16.03.2022, він особисто бачив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який брав безпосередню участь у виконанні бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в районах проведення операції Об`єднаних сил, а саме: у місті Маріуполь Донецької області в добровольчому формуванні при ГУНП в Донецькій області з 28.02.2022 по 16.03.2022, командиром якого був ОСОБА_2 ;

- копію довідки від 17.06.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що підполковник поліції ОСОБА_3 дійсно проходить службу у Національній поліції України та в період з 18.01.2017 до 14.06.2024 перебував на посаді заступника начальника відділу безпеки спортивних, масових і охоронних заходів управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- копію довідки від 05.08.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що підполковник поліції ОСОБА_3 , з 07.11.2015 до теперішнього часу проходить службу в поліції та 23.07.2024 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. З 24 лютого до 17 березня 2022 року ОСОБА_3 перебував у м. Маріуполь Донецької області на службі та виконував службові завдання з відсічі російської агресії на території міста;

- копія посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_3 видане 20.10.2015 року.

Міністерство у справах ветеранів України передало документи позивача на розгляд міжвідомчої комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

28.08.2024 року міжвідомча комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» прийняла рішення № 11/ІІІ/23/2, яким відмовила ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

Прийняте рішення мотивовано наступним:

«Відповідно до пункту 25 частини першої статті 6 Закону учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 року відповідно до Закону України Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України або у складі добровольчих формувань у взаємодії із Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з абзацом сьомим пункту 25 частини першої статті б Закону у разі відсутності довідки, передбаченої абзацом п`ятим цього пункту, підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків (одним із яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів.

При цьому, абзацом дев`ятим пункту 25 частини першої статті 6 Закону встановлено, що до уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої цієї статті та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 цього Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення обороті України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за. період, за який вони свідчать.

Однак, у доданих до заяви документах відсутнє документальне підтвердження безпосередньої участі одного із свідків ОСОБА_2 , за період, за який він свідчить, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу III Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, затвердженого наказом Міністерства у справах ветеранів України від 26.02.2021 №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 16.04.2021 за № 521/36143, міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій.».

Міністерство у справах ветеранів України листом від 23.09.2024 року № 16214/1.3/5.1-24 повідомило позивача про прийняте 28.08.2024 року міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» рішення.

Згідно наказу Міністерства у справах ветеранів України від 02.10.2024 року №322 найменування міжвідомчої комісії було змінено з: Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту на: Міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера.

Позивач вважає рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №11/Ш/2321 від 28.08.2024 року протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Правовий статус ветеранів війни визначається Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі Закон України № 3551-XII), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно зі статтею 5 Закону України № 3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Згідно з пунктом 19 частини 1 статті 6 Закону України № 3551-XII військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані, добровольці Сил територіальної оборони) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, особи рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, особи начальницького складу Національного антикорупційного бюро України, особи, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій (крім осіб, особливості набуття статусу учасника бойових дій якими визначені у статті 6-1 цього Закону) особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України, а райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях - відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту (крім військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Служби безпеки України та осіб, які входять до складу розвідувальних органів України), або їх представники мають право відповідно до Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг» подати заяву про надання статусу учасника бойових дій, у тому числі засобами Реєстру та/або Державного вебпорталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони, та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, до комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, повноваження якої визначаються законодавством.

У такій заяві зазначаються відомості про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення та перебування безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, а також додаються копії відповідних документів, засвідчені підписом суб`єкта звернення (за наявності).

Якщо особа, яка подає заяву про надання статусу учасника бойових дій, не володіє такими відомостями (документами), комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій витребовує такі відомості (документи) за запитом в уповноваженого органу або особи в рамках міжвідомчої взаємодії суб`єктів владних повноважень, але не пізніше ніж через п`ять календарних днів від дати надходження такої заяви. Уповноважений орган або особа зобов`язані надати запитувані відомості (документи) або обґрунтувати причину відмови у наданні не пізніше ніж через 15 календарних днів від дати надходження такого запиту.

Не пізніше ніж через 10 календарних днів після отримання відомостей (документів) комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій приймає рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій.

Відповідно до п. 25 ч. 1 ст. 6 Закону України № 3551-XII учасниками бойових дій визнаються особи, які з 24 лютого по 25 березня 2022 відповідно до Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» або у складі добровольчих формувань у взаємодії зі Збройними Силами України, Міністерством внутрішніх справ України, Державною прикордонною службою України, Національною поліцією, Національною гвардією України, Службою безпеки України та іншими утвореними відповідно до закону військовими формуваннями та правоохоронними органами брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є довідка, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

У разі відсутності довідки, передбаченої абзацом п`ятим цього пункту, підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є :

свідчення (заява) не менше ніж трьох свідків (одним із яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів;

особам, які отримали поранення, контузію, каліцтво, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю, самокалічення), - свідчення (заява) не менше ніж двох свідків, які брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, про період безпосередньої участі осіб, зазначених у цьому абзаці, у таких заходах, а також медичні документи, що підтверджують отримання особою поранення, контузії, каліцтва під час безпосередньої участі у здійсненні таких заходів.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої цієї статті та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 цього Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

Рішення про надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, приймається міжвідомчою комісією, утвореною центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціального захисту ветеранів війни, осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, постраждалих учасників Революції Гідності, членів сімей таких осіб і членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць України.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, а також райони проведення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, визначаються Кабінетом Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Підставою для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, є довідка, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України, Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими особа сама або у складі добровольчого формування брала безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 відповідно до пунктів 19 - 21 та 25 частини першої статті 6 Закону України № 3551-XII затверджено Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі Порядок № 413) який визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. Дія цього Порядку не поширюється на процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, визначених у статті 6-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон), крім випадків, визначених Порядком надання в автоматичному режимі статусу учасника бойових дій у період воєнного стану в районах ведення воєнних (бойових) дій або на тимчасово окупованих територіях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2024 № 1041.

Згідно із підпунктом 6 пункту 4 Порядку № 413 підставою для надання заявникам статусу учасника бойових дій є для заявників з числа осіб, зазначених в абзаці першому пункту 25 частини першої статті 6 Закону, підставою для надання статусу учасника бойових дій є довідка за формою згідно з додатком 6, видана командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, Держприкордонслужби, СБУ та інших утворених відповідно до закону військових формувань чи правоохоронних органів, у взаємодії з якими заявник сам або у складі добровольчого формування брав безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, про період участі у таких заходах.

У разі відсутності зазначеної довідки підставою для надання статусу учасника бойових дій заявникам, зазначеним в абзаці першому цього підпункту, є:

свідчення (заява) не менше трьох свідків (одним з яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів;

заявникам, які отримали поранення, контузію, каліцтво, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю, самокалічення), - свідчення (заява) не менше двох свідків, які брали участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів, про період безпосередньої участі осіб, зазначених у цьому абзаці, у таких заходах, а також медичні документи, що підтверджують отримання особою поранення, контузії, каліцтва під час безпосередньої участі у здійсненні таких заходів.

До уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

До періоду безпосередньої участі заявників, зазначених в абзаці першому цього підпункту, у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, включається період, підтверджений усіма свідками.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 413 заявники з числа осіб, зазначених у пункті 25 частини першої статті 6 Закону, або командири добровольчих формувань, у складі яких такі заявники брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, подають на розгляд міжвідомчої комісії документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку для таких заявників, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій.

Пунктом 11 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій заявник подає комісії (міжвідомчій комісії) заяву. Заява може подаватися: у паперовій формі за формою згідно з додатком 8: безпосередньо комісії (міжвідомчій комісії), у тому числі шляхом надсилання засобами поштового зв`язку; через центр (заявниками з числа осіб, зазначених у пунктах 21 та 25 частини першої статті 6 Закону); в електронній формі заявниками з числа осіб, зазначених у пункті 19 частини першої статті 6 Закону засобами Порталу Дія (для законних представників або уповноважених осіб зазначених осіб за наявності технічної можливості) або засобами Реєстру. Подати заяву в електронній формі засобами Порталу Дія може громадянин України, засобами Реєстру - громадянин України, іноземець або особа без громадянства (за наявності реєстраційного номеру облікової картки платника податків). Заявники, рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій яким приймається відповідними комісіями розвідувальних органів, можуть подавати заяву на адресу такої комісії виключно у паперовій формі за формою згідно з додатком 8.

Відповідно до пункту 19 Порядку № 413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається: комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону; міжвідомчою комісією - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону.

Пунктом 21 Порядку № 413 передбачено, що міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, заявниками з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону, або командирами добровольчих формувань, у складі яких такі заявники брали безпосередню участь в антитерористичній операції, у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та в разі потреби уточнює інформацію про заявників, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких заявників, свідків, представників державних органів та в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення про надання (відмову в наданні) статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії чи заявників, які звернулися до міжвідомчої комісії.

Згідно із пунктом 24 Порядку № 413 комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі: 1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій; 2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку; 3) подання недостовірної інформації; 4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У разі усунення виявлених підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій заявник або уповноважена особа може повторно ініціювати винесення питання про надання зазначеного статусу (за процедурою, визначеною цим Порядком) на розгляд комісії шляхом подання заяви до керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, в якому утворено комісію.

Рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» та/або в судовому порядку.

З аналізу вищевикладених положень законодавства слідує, що рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пункті 25 частини першої статті 6 Закону України № 3551-ХІІ, приймається міжвідомчою комісією. Для надання статусу учасника бойових дій заявник подає міжвідомчій комісії заяву, а також документи, що передбачені пунктом 4 Порядку №413, а саме: довідку за формою згідно з додатком 6 Порядку № 413, а у разі її відсутності - свідчення (заяву) не менше трьох свідків (одним з яких є командир підрозділу, в зоні відповідальності якого перебувала особа або добровольче формування, у складі якого особа брала участь у здійсненні відповідних заходів) про період безпосередньої участі в здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах здійснення зазначених заходів. При цьому до уваги беруться свідчення (заяви) осіб, справжність підпису на яких засвідчено нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» період дії воєнного стану громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - цивільні особи), можуть брати участь у відсічі та стримуванні збройної агресії російської федерації та/або інших держав, у тому числі отримати вогнепальну зброю і боєприпаси до неї відповідно до порядку та вимог, встановлених Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства у справах ветеранів України від 26.02.2021 № 43, затверджено Положення про міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України № 3551-XII (далі Положення № 43).

Відповідно до Положення № 43, основними завданнями міжвідомчої комісії в світлі цього судового спору є:

1) надання статусу учасника бойових дій у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, особам, зазначеним в пунктах 19, 20 та 22 частини першої статті 6 Закону України № 3551-XII;

2) надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в пунктах 21, 25 частини першої статті 6 Закону України № 3551-XII;

3) надання статусу учасника бойових дій працівникам підприємств, установ, організацій, які у порядку, встановленому законодавством, залучалися та брали безпосередню участь в антитерористичній операції в районах її проведення у період з дня набрання чинності Законом України від 01.07.2014 № 1547-VII «Про внесення зміни до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до набрання чинності Законом України від 07.04.2015 № 291-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» щодо статусу осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України".

Частиною 2 Положення № 43 визначено, що Міжвідомча комісія має право, зокрема:

1) розглядати документи зі спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, надіслані комісіями при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах, щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у підпункті 1 пункту 1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу;

2) розглядати документи щодо надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в підпункті 2 пункту 1 цього розділу, або позбавлення їх такого статусу, надіслані такими особами або командирами добровольчих формувань, у складі яких вони брали участь в антитерористичній операції, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

6) уточнювати інформацію про осіб, стосовно яких подано документи, заслуховувати пояснення цих осіб, свідків та представників державних органів;

7) приймати рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій особам, зазначеним у підпунктах 1-3 пункту 1 цього розділу;

10) повертати документи щодо надання статусу учасника бойових дій комісіям при міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади чи інших державних органах у разі відсутності в поданих документах спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання (стосовно осіб, зазначених у підпункті 1 пункту 1 цього розділу).

Підстави для відмови міжвідомчої комісії в наданні статусу учасника бойових дій врегульовані п. 5 Порядку № 43, відповідно до якого Міжвідомча комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;

2) відсутності документів, що містять достатні докази безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України;

3) виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України або подання недостовірних даних про особу;

4) виявлення факту підробки поданих документів;

5) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.

Як встановлено судом та не заперечується позивачем, довідка за формою згідно з додатком 6 Порядку № 413 (про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України у період з 24 лютого по 25 березня 2022) до заяви 12.08.2024 року позивачем не додавалася.

Натомість позивачем до заяви про надання статусу учасника бойових дій від 12.08.2024 додано:

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_2 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районах проведення антитерористичної операції, він був командиром добровольчого зведеного загону при ГУНП в Донецькій області, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 брав безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення у місті Маріуполь Донецької області добровольчого формування при ГУНП в Донецькій області МВС України з 25.02.2022 року по 18.03.2022 року .;

- копію посвідчення учасника бойових дій ОСОБА_2 виданого 20.10.2015 року;

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_4 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районах проведення антитерористичної операції, він був заступником командира добровольчого зведеного загону при ГУНП в Донецькій області, в якому ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 брав безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення у місті Маріуполь Донецької області добровольчого формування при ГУНП в Донецькій області МВС України з 25 лютого 2022 року по 18 березня 2022 року;

- копію довідки від 19.06.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що полковник поліції ОСОБА_4 дійсно проходить службу у Національній поліції України та на теперішній час перебуває на посаді заступника начальника управління-начальника режимно-секретного відділу управління режиму та технічного захисту інформації Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- копію довідки від 05.08.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що полковник поліції ОСОБА_4 , з 07.11.2015 до теперішнього часу проходить службу в поліції та 28.12.2016 призначений на посаду заступника начальника управління - начальника режимного секретного відділу управління режиму та технічного захисту інформації ГУНП в Донецькій області. З 24 лютого до 15 березня 2022 року ОСОБА_4 перебував у м. Маріуполь Донецької області на службі та виконував службові завдання з відсічі російської агресії на території міста;

- копія посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_4 виданого 21.09.2022 року;

- нотаріально посвідчену заяву від імені ОСОБА_3 (як свідка), в якій останній вказав, що під час його перебування в районі ведення бойових дій, а саме: в місті Маріуполь Донецької області, в період з 28.02.2022 до 16.03.2022, він особисто бачив ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який брав безпосередню участь у виконанні бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації в районах проведення операції Об`єднаних сил, а саме: у місті Маріуполь Донецької області в добровольчому формуванні при ГУНП в Донецькій області з 28.02.2022 по 16.03.2022, командиром якого був ОСОБА_2 ;

- копію довідки від 17.06.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що підполковник поліції ОСОБА_3 дійсно проходить службу у Національній поліції України та в період з 18.01.2017 до 14.06.2024 перебував на посаді заступника начальника відділу безпеки спортивних, масових і охоронних заходів управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області;

- копію довідки від 05.08.2024 року видану управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Донецькій області про те, що підполковник поліції ОСОБА_3 , з 07.11.2015 до теперішнього часу проходить службу в поліції та 23.07.2024 призначений на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області. З 24 лютого до 17 березня 2022 року ОСОБА_3 перебував у м. Маріуполь Донецької області на службі та виконував службові завдання з відсічі російської агресії на території міста;

- копія посвідчення учасника бойових дій на ім`я ОСОБА_3 виданого 20.10.2015 року.

Як встановлено абзацом 9 пункту 25 частини першої статті 6 Закону України № 3551-ХІІ та абзацом 5 підпункту 6 пункту 4 Порядку № 413, до уваги беруться свідчення (заяви) осіб, підпис на яких засвідчений нотаріально, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до абзацу першого пункту 19 частини першої цієї статті та/або статус особи з інвалідністю внаслідок війни з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 частини другої статті 7 цього Закону та які мають документальне підтвердження своєї участі у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, за період, за який вони свідчать.

Суд зазначає, що 28.08.2024 року міжвідомчою комісією прийнято рішення, яким відмовлено позивачу в наданні статусу учасника бойових дій у зв`язку з відсутністю правових підстав для надання статусу учасника бойових дій відповідно до пункту 25 частини 1 статті 6 Закону України № 3551-ХІІ.

Підставою відмови в наданні статусу учасника бойових дій зазначено, що у доданих до заяви документах відсутнє документальне підтвердження безпосередньої участі одного із свідків ОСОБА_2 , за період, за який він свідчить, що не відповідає вимогам абзацу дев`ятого пункту 25 частини першої статті 6 Закону.

Згідно з п. 3 розділу III Положення № 43 міжвідомча комісія розглядає документи та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані, заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк із дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання (відмови у наданні) статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії, підприємства, установи, організації або їх працівників, осіб, зазначених у пунктах 21, 25 частини 1 статті 6 Закону, за формою, наведеною в додатку 1 до цього Положення.

Отже, міжвідомча комісія в силу діючого законодавства наділена повноваженнями вчиняти певні дії для вирішення питання щодо надання особі статусу учасника бойових дій.

Проте, відповідачем не надано доказів направлення відповідних запитів щодо уточнення інформації про особу та заслуховування заявлених свідків.

Тобто, відповідач відмовив позивачу в отриманні статусу учасника бойових дій виходячи лише з пакета документів доданих до заяви, але не провівши всіх необхідних дій та не переконавшись у наявності у позивача наявності підстав для отримання такого статусу.

Суд зазначає, що під час розгляду поданих документів Міжвідомча комісія повинна ретельно вивчати зміст поданих до розгляду первинних документів, в разі необхідності заслуховувати пояснення осіб. Наявність будь-яких документів не є автоматичною підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, разом із тим, саме на відповідача покладено обов`язок обґрунтувати прийняте рішення, а разі зауважень до поданих документів чи відсутність доказів участі позивача у бойових діях зазначити у рішенні підстави та мотиви прийнятого рішення.

Належна мотивація рішення (як форма зовнішнього вираження дискреційних повноважень) дає можливість перевірити, як саме (за якими ознаками) відбувалася процедура прийняття відповідного рішення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення є необґрунтованим та не може вважатись прийнятим з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 11/ІІІ/23/2 від 28.08.2024 року про відмову ОСОБА_1 в наданні статусу учасника бойових дій, є протиправним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, з метою належного та ефективного захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про зобов`язання міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера повторно розглянути заяву позивача про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Позивач був звільнений від сплати судового збору, відповідно, підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Міністерства у справах ветеранів України (пров. Музейний, 12, м. Київ, 01001, ), міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності (вул. Хрещатик, 34, м. Київ, 01001, код ЄДРПОУ ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №11/Ш/2321 від 28.08.2024 року.

Зобов`язати міжвідомчу комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу учасника бойових дій, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 15.10.2025 року.

Суддя Г.В. Лебедєва