Справа № 308/13968/25
Суддя: Шепетко І. О.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Шепетко І. О.,

за участі секретаря судового засідання Мурги С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5720389 від 14.09.2025 та стягнути з відповідача судові витрати у сумі 1052,10 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 14.09.2025 поліцейськими ГУНП в Закарпатській області щодо нього було винесено постанову від 14.09.2025 серії ЕНА №5720389про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за порушення п. 8.4 г ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

Зазначає, що вказана постанова винесена з порушенням ст.268, 289 КУпАП, оскільки при її складанні позивачу не було роз`яснено його права та не роз`яснено право оскаржити постанову. Також зазначив, що постанова виносилась без розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Звернув увагу, що в оскаржуваній постанові:

- зазначено, що позивач вчинив порушення ПДР на вулиці Томаша Масарика у місті Мукачео, проте чітко не зазначено, де саме на вулиці вчинено таке порушення;

- порушено вимогу дорожнього знаку 5.16.1 «Напрямки руху по смугам», однак у Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, взагалі відсутній дорожній знак 5.16.1 Напрямки руху по смугам.

Додатково зазначив, що при наближені до нерегульованого перехрестя вулиці Томаша Масарика та вулиць Кооперативна, Володимира Данчевського, із організованим круговим рухом на перехресті, установлені наступні дорожні знаки:

- наказовий знак - 4.7 Об`їзд перешкоди з правого боку;

- наказовий знак - 4.10 Круговий рух та інформаційно-вказівний знак - 5.38.1 Пішохідний перехід;

- знак пріоритету - 2.1 Дати дорогу;

- знак пріоритету - 2.1 Дати дорогу, із застосованою до нього, табличкою до дорожнього знака - 7.8 Напрямок головної дороги;

- наказовий знак - 4.7 Об`їзд перешкоди з правого боку і попереджувальний знак - 1.4.6 Напрямок повороту.

При наближені до нерегульованого перехрестя вулиці Томаша Масарика та вулиць Кооперативна, Володимира Данчевського, із організованим круговим рухом на перехресті, відсутній зазначений в оскаржуваній постанові дорожній знак 5.16.1 Напрямки руху по смугам, якого взагалі немає у Правилах дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Окрім цього, на зазначеному перехресті, станом на 14 вересня 2025 року, була відсутня будь-яка дорожня розмітка.

Вищезазначені факти щодо наявності та відсутності дорожніх знаків, а також відсутності дорожньої розмітка на нерегульованому перехресті із організованим круговим рухом, підтверджуються зокрема наявною публічною інформацією в мережі Інтернет, у програмі Google Maps.

Зауважив, що виїзд на круг дозволено з любої смуги, так як і з`їзд з нього дозволено на будь-яку смугу.

Вважає, що у матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення (проступку), у тому числі передбаченого частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з вищезазначеним, враховуючи що зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення позивачем не вчинялося, а постанова винесена із грубим порушенням матеріального та процесуального законодавства, вважає що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 14 вересня 2025 серія ЕНА № 5720389, є протиправною та повинна бути скасована.

Ухвалою суду від 25.09.2025 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

10.10.2025 представником відповідача за довіреністю Олексій В.В. було надіслано відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню. До відзиву надано відеозапис правопорушення.

В обґрунтування відзиву зазначив, що ГУНП в Закарпатській області не визнає позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, інспектором ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Дурдинцем І. В., було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 5720389 та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На місці вчинення адміністративного правопорушення, інспектором ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Дурдинцем І. В., було здійснено відеофіксацію події, в якій чітко зафіксовано Інформаційно-вказівний знак 5.16 і те, що позивач не виконав його вимогу, що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Звернув увагу суду, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

В судове засідання позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, просив такі задовольнити.

В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлявся.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 9, 77 КАС України розгляд справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін, вільності та свободи у поданні суду доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень та доведенні перед судом їх переконливості; однак, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії EHA №5720389 від 14.09.2025, позивача ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Виходячи зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №5720389 від 14.09.2025, інспектором відділу поліції №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Дурдинцем І. В., встановлено, що 14.09.2025 о 13:52:34 у м. Мукачево, по вул. Томаша Масарика (Матросова), 19, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Nissan Qashqai», державний номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16 «Напрямок руху по смугах», чим порушив п.8.4 г ПДР порушення вимог інформаційно-вказівних знаків.

В матеріалах справи наявне відео з портативного відео реєстратора поліцейського під час винесення оскаржуваної постанови.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Згідно з ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачать на її користь.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до розділу 33 ПДР дорожній знак 5.16 "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до пункту 8.4.ПДР України дорожні знаки поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, а саме ч. 1 ст. 222 визначено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції, відповідно до підвідомчості, відноситься розгляд справ за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме, порушення вимог дорожніх знаків - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 та п. 1, ч. 1, ст. 284 КУпАП інспектор ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції Дурдинець І.В. виніс постанову по справі про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу.

Згідно ч. 3 ст. 285 КУпАП копія постанови вручається під розписку, інспектор ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції Дурдинець І.В. вручив копію оскаржуваної постанови позивачу.

Представник відповідача обґрунтовуючи заперечення надав суду відеозапис з нагрудної камери працівника поліції.

В своєму позові позивач оспорює факт порушення ним вимог дорожнього знаку 5.16 ПДР.

Проте, доказів на спростування того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом суду не надано, натомість з представлених відповідачем суду доказів, вбачається, що позивач одразу після зупинки, спілкувався з інспекторами поліції з приводу зазначених вище обставин.

Судом оглянуто відеозапис, наданий інспектором поліції, який суд вважає таким, що підтверджує порушення ОСОБА_1 п. 8.4(ґ) ПДР України та вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З оглянутого відеозапису вбачається, що дійсно водій ОСОБА_1 під час руху не виконав вимоги дорожнього знаку 5.16 та п. 8.4(ґ) ПДР України рух по смугах та зі смуги для руху ліворуч здійснив рух прямо. При цьому, враховуючи ті обставини, що автомобіль, водій якого порушив правила дорожнього руху було зупинено та поліцейським встановлено особу водія, що підтверджується вказаними в постанові даними щодо порушника ПДР, тобто позивача.

Позивачем в свою чергу докази та переконливі обґрунтування того, що ним не було вчинено правопорушення, яке йому інкримінується, суду не надано, а тому, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, оскільки доводи позивача спростовані належними та допустимими доказами, які представлено суду стороною відповідача.

Сама лише незгода позивача з винесеною інспектором відносно позивача постановою, не може свідчити про її протиправність.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Таким чином, з врахуванням процесуальних особливостей адміністративного судочинства доведення факту неправомірності дій позивача, покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, шляхом співставлення зібраних по справі доказів, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку доведення, суд прийшов до висновку про доведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, підтверджується наявними у справі доказами.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

З урахуванням положень статті 139 КАС України, а також беручи до уваги те, що позовну заяву позивача залишено без задоволення, витрати позивача пов`язані зі сплатою судового збору слід залишити без відшкодування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, Конституції України, ст.ст.7, 8, 9, 33, 122, 251, 293 КУпАП, ст.ст. 2,6,9,12,72,77,90,241-246, 268-272,286,293,295 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф.Ракоці, 13, .

Суддя І.О. Шепетко