Справа № 320/39658/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань залишення позову без розгляду

14 жовтня 2025 року № 320/39658/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Вісьтак М.Я., за участю секретаря судового засідання Кукли А.В.,

представника позивача Деледивка С.Г.,

представника відповідача Федоренко А.О

розглянувши у приміщенні Київського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги,

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 звернулась у Київський окружний адміністративний суд із адміністративним позовом о Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, у якому просить суд:

-скасувати: податкове повідомлення-рішення від 17 серпня 2018 № ; податкове повідомлення-рішення від 17 серпня 2018 № ; податкове повідомлення-рішення від 17 серпня 2018 № ; податкове повідомлення-рішення від 17 серпня 2018 № 009333420; податкову вимогу №254429-17 від 19 грудня 2018 року.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю - Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити одноособово суддею Вісьтак М. Я., у порядку загального позовного провадження.

09.10.2025 року представник Головного управління ДПС у м. Києві подав до суду письмову заяву (Документ сформований в системі «Електронний суд» 14.09.2025) про залишення позовної заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України. В обґрунтування вказаної заяви вказано, що Відповідно до відомостей із Центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб Державної фіскальної служби України, платником податків зазначено адресу: м. Київ, вул. Панаса Мирного, буд. 5/2, кв. 706. Із змісту клопотання вбачається, що позивач не повідомила контролюючий орган про зміну місця проживання, хоча відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати відомості про зміну даних, що вносяться до облікової картки, протягом місяця з дня виникнення таких змін. Оскільки відповідна заява до контролюючого органу не надходила, останній обґрунтовано керувався відомостями, наявними у Центральній базі даних. Таким чином, дії позивача, яка не повідомила про зміну адреси, призвели до того, що нею не було отримано документи, пов`язані з проведенням перевірки та направленням податкових повідомлень-рішень. Отже, відповідальність за це покладається саме на платника податків, оскільки статті 42 та 77 ПК України визначають порядок повідомлення та проведення податкових перевірок. Податкові повідомлення-рішення та податкова вимога були направлені рекомендованим листом на податкову адресу, яка на момент перевірки залишалася незмінною, що відповідає вимогам чинного законодавства. Поштове відправлення повернуто 24.01.2019, тому шестимісячний строк звернення до суду, визначений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України, сплив ще у 2019 році. Сторона відповідача вказала, що посилання позивача на те, що вона дізналася про наявність податкових повідомлень-рішень лише у 2025 році після отримання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі № 640/22735/21, є безпідставним, оскільки вказане провадження було відкрито ще 18.08.2021. Таким чином, представник відповідача вважає, що позов про оскарження податкових повідомлень-рішень мав бути поданий у 2021 році, а тому строк звернення до суду безповоротно пропущено.

16.09.2025 на адресу суду надійшли письмові заперечення сторони позивача на клопотання Головного управління ДПС у м. Києві про залишення позову без розгляду. Як вбачається із змісту, надані позивачем докази у своїй сукупності підтверджують незаконність дій контролюючого органу та безпідставність прийнятих ним рішень. Зокрема, усі податкові повідомлення-рішення, податкова вимога, акт перевірки та інші супровідні документи були направлені за неналежною адресою, тоді як податковому органу було відомо про фактичне місце проживання позивача - АДРЕСА_1 . На переконання позивача, такі дії податкового органу свідчать про порушення порядку повідомлення платника податків про проведення перевірки та її результати, що призвело до повного позбавлення її права на участь у перевірці, подання заперечень до акта перевірки та реалізацію інших процесуальних прав, передбачених законом. Позивач наголошує, що обов`язок повідомляти податковий орган про зміну місця проживання відповідно до пункту 70.7 статті 70 Податкового кодексу України не може бути застосований до неї, оскільки ця норма набрала чинності у 2016 році, тоді як зміна адреси відбулася у 2008 році. Крім того, відповідно до пункту 70.6 статті 70 ПК України, інформацію про зміну місця проживання фізичних осіб контролюючим органам подають органи державної реєстрації, що й було зроблено. Отже, на думку позивача, усі процесуальні порушення, допущені податковим органом при направленні оскаржуваних документів, мають наслідком визнання таких документів неузгодженими, відсутність податкового боргу та необхідність скасування податкової вимоги як похідного рішення

У судовому засіданні суд поставив на обговорення питання щодо залишення позову без розгляду.

Представник позивача Деледивка С.Г. у судовому засіданні заперечив щодо залишення позову без розгляду, із посиланням на письмові заперечення, які містяться у матеріалах справи.

Представник відповідача Федоренко А.О у судовому засіданні підтримала письмове клопотання про залишення позову без розгляду, просила суд задовольнити його у повному обсязі.

Дослідивши подану письмову заяву про залишення позовної заяви без розгляду, перевіривши матеріали справи, заслухавши позицію сторін та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі ч. 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Суд вважає за доцільне зазначити, що правова позиція позивача стосувалась того, що всі оскаржувані та супровідні документи відповідача, а саме повідомлення про проведення податкової перевірки, акт податкової перевірки, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога, були направлені за неналежною адресою.

Фактичним місцем проживання позивача з 2008 року є АДРЕСА_1 , тоді як документи були надіслані на адресу АДРЕСА_2 , де позивач не проживає.

Внаслідок таких процедурних порушень позивач дізналася про наявність прийнятих податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги лише в липні 2025 року після отримання через функціонал «Дія» ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду про відкриття провадження у справі щодо стягнення податкової заборгованості. Ці обставини стали підставою для подання клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку на оскарження рішень відповідача та одночасно визначили зміст позовних вимог.

Доводи відповідача щодо нібито відсутності підстав для поновлення строку та правильності направлення документів ґрунтуються на посиланнях на п. 70.7 ст. 70 та ст. 66 Податкового кодексу України.

Водночас суд зазначає, що застосування зазначених норм до фактичних обставин цієї справи є необґрунтованим. Зокрема, п. 70.7 ст. 70 ПК України набрав чинності з 21.12.2016 року, тоді як зміна адреси позивачем відбулася у 2008 році, що виключає надання закону зворотної сили. Також ст. 66 ПК України застосовується до фізичних осіб-підприємців та осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, тоді як позивач не належить до таких категорій.

Надання документів за минулою адресою позивача може свідчити про недбалість працівників податкового органу, однак негативні наслідки такої недбалості не можуть покладатися на добросовісного платника податків.

Докази, надані позивачем, свідчать, що податковий орган мав інформацію про фактичне місце проживання позивача через взаємодію державних реєстрів, зокрема дані з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та Єдиного державного реєстру, де зазначено актуальну адресу позивача по АДРЕСА_1 .

Суд враховує, що позивачем не пропущено строк звернення до суду після отримання інформації про оскаржувані документи. Враховуючи наведене, доводи відповідача щодо відсутності підстав для поновлення строку та необхідності залишення позову без розгляду є необґрунтованими.

Таким чином, суд вважає за доцільне визнати доводи позивача правомірними, а позицію відповідача щодо залишення позову без розгляду - відхилити.

З огляду на зазначене, керуючись статтями 5, 44, 123, 240, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

У задоволенні письмової заяви представника відповідача про залишення адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги без розгляду - відмовити.

Копію ухвали надіслати (видати) учасникам справи.

Роз`яснити учасникам справи про можливість отримання інформації по справі, що розглядається, на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за посилання: http://adm.ko.court.gov.ua/sud1070/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Вісьтак М.Я.