Справа № 160/32245/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 вересня 2025 року м.Дніпросправа № 160/32245/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 160/32245/24 (суддя Голобутовський Р.З., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) щодо виплати ОСОБА_1 щорічної разової допомоги за 2024 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи у меншому розмірі, ніж сім мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській здійснити перерахунок і виплатити позивачу грошову допомогу як особі з інвалідністю внаслідок війни третьої групи за 2024 рік відповідно до частини 5 статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у розмірі семи мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до Порядку здійснення у 2024 році разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і Про жертви нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2024 №369, він отримав 2700 гривень допомоги. Виплата щорічної разової допомоги відбулась у меншому розмірі, що є протиправним.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року адміністративний позов було задоволено у повному обсязі.

Із рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач, ним була подана апеляційна скарга. В скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відповідачем проведена виплата позивачу допомоги у розмірі, визначеному постановою КМУ № 369 від 02.04.2024р., а повноважень на вчинення дій, не передбачених цією постановою, у відповідача немає.

Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області.

ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 30.04.2020.

Позивач має статус особи з інвалідністю ІІІ групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни, згідно з довідкою МСЕК серії 12 ААГ №001363, дата огляду 08.11.2023. Йому у 2024 році виплачена щорічна разова грошова допомога до Дня Незалежності України в розмірі 2700,00 грн.

На звернення до відповідача із заявою про нарахування та виплату недоплаченої суми разової грошової допомоги, встановленої статтею 13 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, позивач отримав лист відповідача від 22.11.2024 №62707-46024/К-01/8-0400/24, яким повідомлено про те, що у 2024 році порядок виплати разової грошової виплати до Дня Незалежності України визначений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2024 №369 Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році. Порядком передбачено, що грошова допомога виплачується до Дня Незалежності України, зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи в розмірі 2700 гривень. Отже, грошова допомога у вищезазначеному розмірі була нарахована в повному обсязі разом з основним розміром пенсії в серпні поточного року.

Позивач, вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати в 2024 році, як особі з інвалідністю внаслідок війни 3 групи, разової грошової виплати до Дня Незалежності України в розмірі, меншому, ніж передбачено статтею 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, прийшов до висновку, що позивач має право на отримання грошової допомоги до Дня Незалежності України в 2024 році в розмірі семи мінімальних пенсій за віком, як особа з інвалідністю ІІІ групи.

Колегія суддів з висновками суду першої інстанції не погоджується та вважає за необхідне зазначити наступне.

Спірним у даній справі є питання розміру допомоги до Дня Незалежності за 2024 рік.

Згідно із статтею 2 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" законодавство України про статус ветеранів війни та їх соціальні гарантії складається з цього Закону та інших актів законодавства України. Права та пільги для ветеранів війни і членів їх сімей, встановлені раніше законодавством України і законодавством колишнього Союзу РСР, не можуть бути скасовані без їх рівноцінної заміни. Нормативні акти органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які обмежують права і пільги ветеранів війни, передбачені цим Законом, є недійсними.

Правовий статус ветеранів війни визначає Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII (далі Закон № 3551-ХІІ), статтею 13 якого передбачені пільги особам з інвалідністю внаслідок війни.

Зокрема, частиною п`ятою статті 13 Закону №3551-XII передбачено виплату особам з інвалідністю внаслідок війни щорічної разової грошової допомоги.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань" від 20 березня 2023 року №2983-IX, який набрав чинності 15 квітня 2023 року, (далі - Закон №2983-IX) частину п`яту статті 13 Закону №3551-XII викладено у наступній редакції:

"Щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.".

З метою здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінетом Міністрів України прийнята постанова "Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», у 2024 році" №369 (далі - постанова № 369).

Постановою № 369 установлено, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин в таких розмірах:

I групи - 3100 гривень;

II групи - 2900 гривень;

III групи - 2700 гривень; …

В контексті фактичних обставин, що зумовили цей публічно-правовий спір, варто зазначити, що аналіз положень пункту 2 частини першої Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань", яким частину п`яту статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" викладено в новій редакції, яка по своїй суті є такою ж, що і частина п`ята статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", був предметом розгляду у зразковій справі № 440/14216/23, у якій Велика Палата Верховного Суду постановою від 14 травня 2025 року скасувала рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05 березня 2024 року та ухвалила нове рішення, яким відмовила у задоволенні позову особи до ГУ ПФУ про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії.

За результатом розгляду апеляційної скарги органу пенсійного фонду на рішення Верховного Суду від 05 березня 2024 року у зразковій справі № 440/14216/23 Велика Палата Верховного Суду дійшла, серед іншого, таких висновків:

" 71. за правовою природою грошову виплату до Дня Незалежності України не можна вважати новим видом соціального забезпечення для осіб з інвалідністю внаслідок війни, оскільки вона, хоча і відрізняється за назвою, порядком визначення розміру виплати, втім по суті є щорічною разовою грошовою допомогою певним суб`єктам - особам з інвалідністю внаслідок війни, а приурочення її виплати до іншої дати і зміна порядку визначення її розміру не змінюють її природи саме як одного з видів соціальної допомоги - періодичної, одноразової виплати (допомоги) за рахунок бюджетних коштів певному колу осіб.

Тимчасове обмеження окремих соціальних пільг (допомог) особам, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність та набули статусу ветеранів війни, а також членам їх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог пункту 5 частини першої статті 6 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", може відбуватися за умови внесення змін до спеціального Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць.

Передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічна разова грошова виплата не є основним грошовим забезпеченням, а є додатковою соціальною пільгою (виплатою), яка має разовий характер, є щорічною та поширюється на певне коло осіб.

Тобто, зазначена разова грошова виплата не належить до складових конституційного права громадян на соціальний захист, визначених у пунктах 1- 4 частини першої статті 46 Конституції України, які не можуть бути скасовані законом, а тому Верховна Рада України як єдиний законодавчий орган влади в Україні, з огляду на існуючі фінансово-економічні можливості, шляхом ухвалення законів може змінити умови та порядок виплати такої соціальної пільги за умови дотримання конституційних норм та принципів.

Передбачена частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни є видом державної допомоги в загальній системі соціального захисту населення. Така виплата має допоміжний та стимулюючий характер і надається з метою забезпечення створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, захисту їхніх інтересів відповідно до соціальної політики держави в цій сфері.

Оскільки нарахування разової грошової виплати особам з інвалідністю внаслідок війни встановлено законом і конкретно не визначено в Конституції України як складова права на соціальний захист, гарантованого її статтею 46, Верховна Рада України має певну свободу дій щодо законодавчого регулювання порядку надання цього виду державної допомоги.

Верховна Рада України у встановленому законом порядку та в межах її власних повноважень внесла зміни до спеціального Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню саме правила частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону № 2983-ІХ як спеціального закону, який прийнятий в умовах запровадження в Україні воєнного стану з метою реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів, недопущення втрат Державного бюджету України, забезпечення соціальної підтримки громадян з огляду на фінансові можливості держави.

Отже, з 15 квітня 2023 року по-іншому врегульована процедура здійснення виплати особам з інвалідністю внаслідок війни, передбаченої статтею 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", шляхом внесення змін до спеціального законодавства, яке регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць, а не шляхом внесення змін до бюджетного законодавства з подальшим ухваленням Кабінетом Міністрів України рішення щодо визначення розмірів соціальних гарантій.

Здійснивши позивачу грошову виплату в розмірі 2900 грн, ГУ ПФУ застосувало правила частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону № 2983-ІХ, яка є чинною як на момент виникнення спірних правовідносин, так і на час вирішення справи, неконституційною не визнавалася, що підтверджує те, що ГУ ПФУ діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначених законом. Суд же першої інстанції допустив порушення процесуальної норми частини четвертої статті 7 КАС України, помилково застосувавши до спірних правовідносин частину п`яту статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" у редакції Закону №367-XIV, яка не є чинною…".

Враховуючи наведену правову позицію Великої Палати Верховного Суду, слід констатувати, що висновки суду першої інстанції стосовно необхідності здійснення виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік у розмірі семи мінімальних пенсій за віком не відповідають зазначеному правовому підходу.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 440/14216/23, політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення, проведення якої на підставі пункту 3 статті 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Кабінет Міністрів України може регулювати порядок та розміри соціальних виплат та допомоги на підставі наданого йому Верховною Радою України права встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги.

Враховуючи приведені висновки Великої Палати Верховного Суду, сформульовані у постанові від 14 травня 2025 року у зразковій справі №440/14216/23, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем правомірно застосовано приписи частини п`ятої статті 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в редакції Закону №2983-ІХ при визначенні розміру разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, яка виплачена позивачу.

Підсумовуючи викладене, суд вважає наявними підстави для задоволення апеляційної скарги, відповідно, рішення суду першої інстанції слід скасувати з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Розподіл судових витрат відповідно до ст.139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.2 ч.1 ст.315, ст.317, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 160/32245/24 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити у повному обсязі.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак