Справа № 160/28103/24
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №160/28103/24

адміністративне провадження №К/990/39980/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 в адміністративній справі №160/28103/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

УСТАНОВИВ:

До Верховного Суду 01.10.2025 надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 в адміністративній справі №160/28103/24.

Вирішуючи питання про можливість відкриття касаційного провадження за поданою скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Як встановлено з Єдиного державного реєстру судових рішень, в жовтні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТМС» звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.08.2024 № яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 1673447,50 грн, № яким застосовано штраф в сумі 23000,00 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.08.2024 № в частині збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням в сумі 684466,00 грн та за штрафними (фінансовими санкціями) в сумі 171116,50 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 13.08.2024 № в частині застосування штрафу з податку на додану вартість в сумі 10200,00 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025, стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС» (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Західнодонбаська, буд. 20, кв. 39, ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12986,74 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-А, ). У задоволенні решти заявлених вимог в сумі 12471,97 грн відмовлено.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом встановлено наступне.

Відповідно до частини 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Верховний Суд зазначає, що відповідно до частини 4 статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами 2 і 3 статті 353 цього Кодексу.

Верховний Суд зауважує, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1, 2, 3 частини 4 статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; обґрунтування в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; постанови Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; вмотивованого обґрунтування необхідності такого відступу; висновку, який, на думку скаржника, відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини 4 статті 328 КАС України);

- норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; висновку апеляційного суду, який, на переконання скаржника, є неправильним; обґрунтування у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини 4 статті 328 КАС України).

Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини 4 статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).

У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини 4 статті 328 КАС України), у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині 1 статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини 4 статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

Натомість Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМС» в порушення пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України не зазначені підстави касаційного оскарження, передбачені частиною 4 статті 328 КАС України.

Скаржником вказано, що ухвала про відкриття апеляційного провадження від 14.07.2025 у встановлений статтею 300 КАС України порядок і строк Третім апеляційним адміністративним судом позивачу не направлено, в Єдиному державному реєстрі судових рішень така ухвала теж не була оприлюднена. Про те, що така ухвала була постановлена судом 14.07.2025, позивач дізнався тільки 12.09.2025 (надіслана до Єдиного державного реєстру судових рішень 12.09.2025, забезпечено надання загального доступу 15.09.2025).

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМС» вказано, що ухвалу від 14.07.2025 про відмову у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 у справі №160/28103/24 та повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, доставлено до кабінету електронного суду позивача 14.09.2025. На думку скаржника, постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги є порушенням норм процесуального права, оскільки суд, який отримав апеляційну скаргу, зобов`язаний розглянути її та винести відповідну ухвалу, а саме: про залишення без руху, повернення, або ж відкриття апеляційного провадження, якщо скарга відповідає вимогам закону. Крім того, відсутність такої ухвали позбавило Позивача розуміння стану справи, та необхідності уже у судовому засіданні перебудовувати лінію захисту своєю позиції. Таким чином, відсутність такої ухвали свідчить про недотримання Третім апеляційним адміністративним судом встановлених процедур оскарження і як наслідок порушення права учасників справи щодо будування стратегії захисту позиції.

Скаржником зауважено, що розгляд справи №160/28103/24 у судовому засіданні за участі позивача та відповідача відбувся 26.08.2025. В цей же день було оголошену вступну та резолютивну частини постанови про відмову у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ТМС» на рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанови про відмову у задоволенні апеляційної скарги на додаткове рішення Дніпровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025. Повний текст обох постанов виготовлено 01.09.2025, проте, вищезазначені постанови про відмову у задоволенні апеляційних скарг датовані 21.08.2025. На думку скаржника, враховуючи те, що дата ухвалення постанов про відмову у задоволенні апеляційних скарг ТОВ «ТМС» випереджає дату судового розгляду, що є порушенням процесуальних норм, може свідчити про неправомірні дії суду, що є підставою для скасування такого рішення.

Верховний Суд зауважує, що скаржником при цьому не вказано відповідну підставу касаційного оскарження. Крім того, не всі порушення норм процесуального права є підставою для скасування судових рішень, а лише передбачені нормами статей 351-353 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Частиною 2 статті 351 КАС України встановлено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення.

Частиною 2 статті 353 КАС України передбачені підстави для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд через порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 3 статті 353 КАС України визначені порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд.

Разом з тим, скаржником не наведено вищезазначені норми права як підставу касаційного оскарження, не конкретизовано, в чому саме полягало порушення норм процесуального права, не обґрунтовано, що допущені судом апеляційної інстанції порушення норм процесуального права призвели до ухвалення незаконного рішення.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).

По суті справи скаржником вказано, що Третім апеляційним адміністративним судом при ухваленні постанови від 21.08.2025 неправильно застосовано статті 187, 198, 201 Податкового Кодексу України, а також неправомірно застосовано Індивідуальну податкову консультацію ДФС від 10.09.2019 № 95/6/99-00-07-02-02-15/ІПК.

На думку скаржника, судами не прийнято до уваги позицію Вищого адміністративного суду України, визначену в ухвалі від 04.03.2014 у справі №2а-7364/11/2670, Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, визначену у постанові від 28.10.2019 у справі №810/6817/13-а.

Товариством з обмеженою відповідальністю «ТМС» зауважено, що при вирішенні спору у справі судом не досліджено роз`яснення Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 21.09.2023, Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 28.12.2020, Головного управління ДПС у Одеській області від 29.01.2024, та Головного управління ДПС у Луганській області від 07.05.2020 (за посиланням: tax.gov.ua).

Крім того, на думку скаржника, апеляційною інстанцією не надано належного значення щодо визнання операцій по заміні неякісного товару (зіпсованого) якісним не господарською діяльністю і не взято до уваги низку нормативно- правових актів, зокрема Господарський кодекс України, Податковий кодекс України, Закон України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та Закон України «Про ліцензування певних видів господарської діяльності» та при вирішенні спору не застосовано висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладені у постановах від 21.01.2020 у справі №2а-0870/1161/11, від 03.09.2020 у справі №804/2107/16, від 21.07.2020 у справі №816/191/17.

Також судом апеляційної інстанції не з`ясовано питання щодо необхідності відображення руху на рахунку 632 «Розрахунки з іноземними постачальниками» та відповідно до наданих бухгалтерських документів не встановлено оприбуткування імпортного товару, яке включено до складу податкового кредиту.

Щодо оскарження постанови Третього апеляційного адміністративного суду про відмову у задоволенні апеляційної скарги ТОВ «ТМС» на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 скаржником вказано, що, зважаючи на те, що додаткове рішення хоч і є окремим процесуальним документом, проте в силу вимог пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України є невід`ємною складовою основного судового рішення, тому може бути оскаржене в одній скарзі разом з основним судовим рішенням. Враховуючи те, що позивач оскаржував в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції та додаткове рішення цього суду, постанова Третього апеляційного адміністративного суду про відмову у задоволення апеляційної скарги на рішення від 30.04.2025 теж підлягає скасуванню у тому випадку, якщо рішення у справі втрачає силу.

Верховний Суд зауважує, що скаржником не вказано відповідну підставу касаційного оскарження, не обґрунтовано, в чому саме полягало неправильне застосування норм матеріального права судами попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги зводяться до викладення фактичних обставин справи, посилань на практику Верховного Суду без доведення подібності правовідносин у справах, цитування норм податкового законодавства, висловлення незгоди з наданою судами правовою оцінкою наявних у матеріалах цієї справи доказів у сукупності зі встановленими у справі обставинами, переоцінки доказів, що не є належним викладенням підстав касаційного оскарження.

Верховний Суд зауважує, що невстановлення судами обставин справи від яких, як вважає скаржник, залежить правильність вирішення спору, знаходиться у площині дослідження та оцінки судом доказів у справі, що може бути підставою касаційного оскарження, передбаченою пунктом 4 частини 4 статті 328 та відповідним пунктом частини 2 статті 353 КАС України, однак скаржником не вказано дану підставу касаційного оскарження.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Верховний Суд зазначає, що у касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351-354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги встановлено, що у ній не викладені передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

Суд касаційної інстанції не може самостійно визначати підстави касаційного оскарження, такий обов`язок покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки, в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначається підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина 3 статті 334 КАС України).

Отже, скаржнику слід викласти передбачені частиною 4 статті 328 КАС України підстави для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів пункту 4 частини 2 статті 330 КАС України.

Згідно з частиною 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини 6 статті 18 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до вищенаведеного, керуючись статтями 328-330, 332, 355, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМС» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.04.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025, додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 в адміністративній справі №160/28103/24 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом належного викладення підстав касаційного оскарження.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.А. Васильєва

Л.І. Бившева

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду