Справа № 583/3593/25
Суддя: Семенова О. С.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/3593/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Охтирка

Охтирський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Семенової О.С.,

за участю секретаря судового засідання Гайдейчук К.В.,

учасників справи:

представника позивача, адвоката Кудіна О.М.,

представника відповідача Каракуц М.Ю. / в режимі відео конференції/,

розглянувши відкритому судому засіданні в залі судових засідань № 1 адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського інспектора СРПП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Тимошенка Максима Володимировича, Головного управління національної поліції в Сумській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

УСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Кудіна О.М., 12 серпня 2025 року звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що 28 травня 2025 року поліцейським інспектором СРПП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Тимошенком М.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 286491 про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400,00 грн, який на даний час подвоївся.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 28 травня 2025 року о 14:05:00 год в м. Охтирці по вулиці Гоголя, 85 керував автомобілем марки Ваз-2121 ДНЗ НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Вважає, що постанова серії БАД № 286491 від 28 травня 2025 року є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він має посвідчення водія відповідної категорії, в даному випадку «В» і має законне право керувати транспортним засобом, дії поліцейського при її винесенні є протиправними, виходячи з такого.

Він після незаконної зупинки його транспортного засобу по вул. Гоголя, 85 в м. Охтирка відразу запитав причину зупинки та попросив надати доказ вчиненого правопорушення, попросив почати розгляд справи та завив про участь адвоката. Поліцейський не надав доказів вчиненого правопорушення, не повідомив йому права, не роз`яснив їх суті, чим порушив право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Поліцейський ОСОБА_2 , маючи при собі планшет з базою даних, міг достовірно впевнитись, що в нього є наявне посвідчення водія категорії «В», проте склав оскаржувану постанову. Крім цього відповідач не проводив розгляду справи в його присутності, так як постанова в його присутності не складалася, копію йому не вручили, дізнався про неї 11 серпня 2025 року, коли було заблоковано заробітну карту від працівників виконавчої служби, цього ж дня він отримав її копію та звернувся до адвоката. Просить скасувати постанову від 28 травня 2025 року та закрити провадження по справі.

15 серпня 2025 року від відповідача поліцейського інспектора СРПП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Тимошенка М.В. надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так 28 травня 2025 року о 14-05 год він перебував на маршруті № 33, було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2121 ДНЗ НОМЕР_1 під керуванням на той час невстановленого водія. Зупинка була здійснена відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» за порушення ПДР, а саме виїхав на зустрічний бік дороги при відсутності перешкод, при цьому не увімкнувши покажчику повороту. Всупереч п. 2.1а ПДР водій не надав ніяких документів для встановлення його особи. Він перед початком спілкування представився, пояснив причину зупинки, через деякий час водій повідомив, що він ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 . За допомогою службового планшету / інформаційна база ІПНП «Особа»/ водій був перевірений, попередньо в ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння зіниць очей, хитка хода, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці події або в медичному закладі, на що той відмовився. Перед початком складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 було зачитано права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Після цього було встановлено, що в базі ІПНП «Особа» не правильно вказано дату народження ОСОБА_1 , він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тоді було винесено інший протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП серії ААД № 9753 та адміністративну постанову за ч. 2 ст. 126 КУпАП серії БАД № 286491, оскільки в ГСЦ «Посвідчення водія» дані були відсутні. Весь процес було зафіксовано на портативний відео реєстратор згідно ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Вважає, що його дії були законними, оскаржувана постанова є правомірною та безпідставно оскаржується позивачем. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог / а.с. 25-30/.

22 серпня 2025 року від представника відповідача Головного управління поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечує проти позову, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Крім цього представник посилається у відзиві на обставини, про які вказав відповідач ОСОБА_2 . Вважає, що під час встановлення адміністративного правопорушення та накладення адміністративного стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, поліцейський діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, а тому винесена постанова серії БАД № 286491 від 28 травня 2025 року є законною. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог / а.с. 39-46/.

Представник позивача, адвокат Кудін О.М., в судовому засіданні адміністративний позов підтримав.

Представник відповідача ГУНП в Сумській області Каракуц М.Ю. позовні вимоги не визнала, підтримала позицію, викладену у відзиві на адміністративний позов.

Відповідач поліцейський інспектор СРПП Охтирського районного відділу поліції ГУНП в Сумській області Тимошенко М. В. в судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, адміністративний позов не визнає / а.с. 31/.

З урахуванням думки учасників справи суд вважає за можливо провести судовий розгляд без його участі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надавши їм оцінку, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС, місцем загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може мати вигляд індивідуального акта, яким відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС є акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Одним з таких актів може бути постанова про накладання адміністративного стягнення, оскільки зазначений акт виноситься суб`єктом владних повноважень на виконання своїх владних функцій щодо притягнення осіб до адміністративної відповідальності та стосується лише прав та інтересів конкретно визначеної особи, яка піддається впливу накладеного адміністративного стягнення як форми адміністративної відповідальності, а дія такого акта вичерпується його виконанням.

Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом установлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 286491 від 28 травня 2025 року ОСОБА_1 28 травня 2025 року о 14 год. 05 хв. в м. Охтирка на вулиці Гоголя, 85, керував автомобілем марки ВАЗ 2121 ДНЗ НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП, постановою накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн /а.с. 8/. Постанова набрала законної сили 12 червня 2025 року. В постанові в графі Права за ст.. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП мені роз`яснено» - вказано «Відмовився», в графі «Постанова мною отримана» зазначено, що від підпису відмовився, копію постанови надіслано рекомендованим листом вих. № 3154 від 29 травня 2025 року / а.с. 54/.

11 серпня 2025 року ОСОБА_1 подав до Охтирського ВДВС заяву про надання йому копії постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн / а.с. 9/.

Відповідно до посвідчення водія серії НОМЕР_2 , яке видане 14 липня 2021 року ОСОБА_1 має право керування транспортними засобами категорії «В» з 03 листопада 1987 року /а.с. 10/.

Відповідно до інформації з ГСЦ від 30 травня 2025 року ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , термін дії з 14 липня 2021 року до 14 липня 2051 року, категорія «В» з 03 листопада 1987 року / а.с. 11/.

17 червня 2025 року за вихідним № 3433 направлено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 286491 від 28 травня 2025 року для стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 6800,00 грн до Охтирського ВДВС / а.с. 53/.

В судовому засіданні оглядався витребуваний за клопотанням представника диск з відеофіксацією з адміністративного матеріалу № 583/2446/25, провадження № 2/583/1034/25 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з якого слідує, що запис розпочато о 13 год 59 хв 28 травня 2025 року, коли до автомобіля, який стоїть на узбіч з вимкненим мотором підійшов працівник поліції, на місці водія перебував ОСОБА_1 , поліцейський представився, запитав у нього посвідчення водія та реєстраційні документи на транспортний засіб. ОСОБА_1 повідомив, що посвідчення водія в нього відсутнє, його забрали позавчора, паспорта теж не було, о 14 год 43 хв він заперечив факт керування ним транспортним засобом. Йому було зачитано права, передбачені ст. 63 КУпАП, ст. 268 КУпАП, йому було повідомлено про виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці або в медичному закладі, він відмовився, так як не керував транспортним засобом. О 14 год 45 хв йому було повідомлено, що відносно нього буде складено два протоколи про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом без посвідчення водія. О 15 год 00 хв було зачитано протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, наступне відео розпочалося о 18 год 18 хв коли було складено другий протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП через неправильні анкетні дані ОСОБА_1 , о 18 год 23 хв відеозапис завершено / а.с. 67/.

За наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 009753 від 28 травня 2025 року, складеного інспектором СРПП Охтирського РВП в Сумській області ст. л-том поліції Тимошенком М.В., відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 28 травня 2025 року о 14 год 05 хв в м. Охтирка на вулиці Гоголя, 85 керував автомобілем ВАЗ 2121 ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння газоаналізатором Драгер 6820 чи в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП, Охтирським міськрайонним судом Сумської області ухвалено постанову від 11 серпня 2025 року про закриття провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Цією постановою встановлено, що відеозапис із нагрудної камери поліцейського, що долучений до протоколу, не містить фіксації тієї обставини, що саме ОСОБА_1 рухався на зазначеному автомобілі, знаходився за його кермом. Також судом встановлено, що відеозапис з нагрудної камери є перервним, працівником поліції не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, чим порушено право на захист / а.с.69-70/.

Порядок розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, які віднесені до компетенції Національної поліції, визначається положеннями КУпАП, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі - Інструкція № 1395).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Винесення постанови про накладання адміністративного стягнення відповідно до ст. 284 КУпАП є одним з рішень суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийнято за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення і одночасно з цим яке становить найбільше втручання в особисті права, свободи особи, оскільки передбачає створення для особи негативних наслідків особистого, майнового характеру у вигляді адміністративного стягнення.

Внаслідок цього суд звертає увагу, що винесення постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення можливо лише за умови, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався у встановленому законодавством порядку, а факт вчинення адміністративного правопорушення і вина особи у його вчиненні доведені у встановленому порядку належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами. Отже, визначальним для такого рішення суб`єкта владних повноважень є доведення факту вчинення адміністративного правопорушення та вини особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суб`єкт владних повноважень, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виконання вищезазначеного обов`язку є визначальним для прийняття правомірного рішення суб`єктом владних повноважень, яке буде становити пропорційне та законне втручання у права та свободи особи, а також підтверджувати належне виконання владних (управлінських) функцій самим суб`єктом владних повноважень.

Виконання цього обов`язку здійснюється у процесі розгляду справи про адміністративне правопорушення шляхом заслуховування осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідження доказів, вирішення клопотань, про що зазначено у ст. 279 КУпАП.

Із досліджених матеріалів адміністративної справи та відеозапису, встановлено, що 28 травня 2025 року інспектором СРПП Охтирського РВП ГУНП в Сумській області Тимошенком М.В. було складено відносно ОСОБА_1 :

1.постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 286491 за керування ним 28 травня 2025 року о 14 год 05 хв в м. Охтирка, вул. Гоголя, 85 автомобілем ВАЗ 2121 ДНЗ НОМЕР_1 , не маючи права керування даним транспортним засобом, чим порушив п. 2.1а ПДРУ, за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу 3400,00 грн.;

2.протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 009753 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за керування ним 28 травня 2025 року о 14 год 05 хв в м. Охтирка, вул. Гоголя, 85 автомобілем ВАЗ 2121 ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820 чи в медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 ПДРУ.

Відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом іншій особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як видно з наданих суду доказів у позивача ОСОБА_1 станом на 30 травня 2025 року є посвідчення водія НОМЕР_2 категорії В з 03 листопада 1987 року, тобто він має права на керування легковим автомобілем.

Відповідно до п. 2.1а Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Оскільки ОСОБА_1 має посвідчення водія категорії В, то його дії неправильно кваліфіковано працівником поліції. Так як ОСОБА_1 не надав на вимогу працівника поліції посвідчення водія, за це передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП, як керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

Крім цього відповідальність за частинами 1-2 ст. 126 КУпАП наступає в разі керування особою транспортним засобом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду в своїй Постанові «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Верховний Суд у своїй постанові від 20 лютого 2019 року по справі № 404/4467/16-а зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

У рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України» ЄСПЛ висловив свою позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту. Тобто таких, які не залишають місця сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».

Проте відповідачем не надано доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки на момент, коли поліцейський підійшов до автомобіля, він не рухався, двигун не працював, до того ж ОСОБА_1 з самого початку заперечував факт керування ним автомобілем.

Цей факт встановлено постановою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11 серпня 2025 року /набула чинності 22 серпня 2025 року/ за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 / справа № 583/2446/25, провадження № 3/583/1034/25/.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Також на наданому представником відповідача відеозаписі відсутній запис розгляду вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідачем не подано будь-яких доказів, які б спростовували твердження позивача про порушення порядку розгляду справи про адміністративні правопорушення.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що матеріалами справи не доведено дотримання при винесені оскаржуваної постанови вимог ст. ст. 248, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин та вирішення її в точній відповідності з законом. В зв`язку з цим позовні вимоги підлягають задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, провадження у справі про адміністративне правопорушенню - закриттю.

Позивачем при зверненні до суду із адміністративною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 1211,60 грн /а.с. 7/.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет на 2025 рік» прожитковий мінімум працездатних осіб з 1 січня становить 3028 гривень. Тому в 2025 році судовий збір розраховується від суми 3028 гривень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 18 березня 2020, у справах щодо накладення адміністративного стягнення за подання позовної заяви судовий збір складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви про оскарження постанови про адміністративне правопорушення у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 605,60 гривень.

Тому відповідно до ч.1 ст.139 КАС України із відповідача Головного управління національної поліції в Сумській області, оскільки працівник поліції не може бути відповідачем, так як він перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення / постанова ВС від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17, на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 605,60 грн, що передбачено законом.

Позивачу слід роз`яснити, що він має право звернутися до суду із клопотання про повернення переплаченої суми судового збору.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником позивача в позовній заяві вказаний попередній розрахунок суми судових витрат, які поніс позивач і які очікує понести у зв`язку із розглядом цієї справи, а саме: за сплату судового збору в сумі 605,60 грн та витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн /а.с. 4/.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн подано до суду договір про надання правничої допомоги від 11 серпня 2025 року, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 12/08 від 12 серпня 2025 року на суму 10000,00 грн, акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої допомоги від 12 серпня 2025 року, яким встановлено, що сторони домовилися про, те що позивач сплачує представнику гонорар за надані послуги у фіксованому розмірі, визначеному за погодженням на загальну суму 10000,00 грн, ордер на надання правничої допомоги, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 404.

Предстаниця відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області Каракуц М.Ю. у відзиві просила відмовити у стягненні судових витрат на правову допомогу в сумі 10000,00 грн, як таких які є необґрунтованими та завищеними, оскільки до позову не додано жодного належного доказу того, що позивач реально поніс заявлені витрати.

Проте представник позивача на вимогу статті 134 КАС України не надав суду детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, тому витрати на правову допомогу не підлягають до стягнення із відповідачів.

Керуючись ст.ст. 19-20, 77-78, 90,132, 134, 139, 242- 246, 250-251, 255, 286 КАС України, ч. 2 ст. 126, 247, 251- 252, 254, 280, 283, 288- 289, 291 КУпАП, суд

УХВАЛИЛА:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 /зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 /.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 286491 від 28 травня 2025 року відносно ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 3400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області за рахунок бюджетних асигнувань /юридична адреса: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, м. Суми Сумської області, 40000, / на користь позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /мешканця АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_3 / судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605, 60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.С.Семенова