Справа № 560/11729/25
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

07 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С.

за участю: секретаря судового засідання Нетичай Ю.В.

представників сторін

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №, № від 09.06.2025 про застосування штрафних санкцій.

Позивач зазначає, що не погоджується з підставами проведення перевірки а також рішеннями, прийнятими за її результатами. Платник вказує на те, що контролюючий орган фактично провів документальну перевірку замість фактичної, вийшовши за межі періоду, який міг бути ним перевірений згідно з законом. Також зазначає, що встановлення податковим органом під час перевірки відсутності у розрахунковому документі певного елементу змісту (незначного недоліку), якщо сам документ давав можливість ідентифікувати розрахункову операцію, не може бути підставою для притягнення платника до відповідальності за невидачу розрахункового документа. Також вважає, що контролюючий орган не міг використовувати для своїх висновків відомості бази СОД РРО.

У відзиві Головне управління ДПС у Хмельницькій області позов не визнає, посилаючись на правомірність застосування до платника штрафних санкцій. Зазначає про те, що можливість використання відомостей бази СОД РРО для формування висновків податковим органом є підтвердженою нормативно, а видача платником розрахункового документа, що не містить один з обов`язкових реквізитів, прирівнюється до невидачі розрахункового документа загалом. Вказує на те, що підстави для проведення перевірки були чітко зазначені у наказі, а період, який фактично перевірявся, охоплюється строком, визначеним нормами Податкового кодексу України.

Розгляд справи призначений за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи та заперечення, викладені у адресованих суду заявах.

При вирішенні справи, суд виходить з такого.

Відповідно до п. 61.1 статті 61 Податкового кодексу України (далі також ПК України, Кодекс) податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За приписами п. 75.1 статті 75 Кодексу контролюючі органи мають право проводити, зокрема, фактичні перевірки. Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами, п.п. 75.1.3 п. 75.1 статті 75 Кодексу).

Згідно з пунктами 80.1, 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (пп. 80.2.2). Згідно з п. п. 80.2.5. п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитись у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Відповідно до п. 80.4 статті 80 Податкового кодексу України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція. Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа-підприємець, здійснює господарську діяльність у магазині-кафетерії за адресою АДРЕСА_1 . ФОП ОСОБА_1 за місцем торгівлі АДРЕСА_1 зареєстрований реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО) з фіскальним номером .

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області на підставі наказу №2042-П від 09.05.2025 "Про проведення фактичної перевірки" та направлень на перевірку від 09.05.2025 проведено фактичну перевірку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за місцезнаходженням господарської одиниці у АДРЕСА_1 .

Метою перевірки визначено здійснення контролю за дотриманням вимог законодавства під час провадження діяльності, пов`язаної з обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, дотриманням роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками.

Наказ та направлення на перевірку були вручені уповноваженій особі позивача, що не є спірним.

До початку перевірки працівниками ГУ ДПС у Хмельницькій області проведено контрольну розрахункову операцію (придбано 1 пляшку горілки Первак Домашній Пшенична 40% 0,5л за ціною 130,00 грн.)

За наслідками перевірки складений акт фактичної перевірки від 21.05.2025 №9210/22-01-07-05/ НОМЕР_1 , який був підписаний продавцем із зауваженням та отриманий особою, яка 21.05.2025 проводила розрахункові операції. В зауваженнях до акту зазначається: «Матеріали перевірки передам підприємцю».

За результатами перевірки встановлені порушення таких нормативних актів:

1) п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв»: реалізація алкогольного напою за ціною, нижчою за мінімальні роздрібні ціни;

2) п. 11 ст. 3 Закону №265/95: проведено розрахункові операції через реєстратор розрахункових операцій та/або через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизних товарів;

3) п. 2, п. 11 ст. 3 Закону № 265: не надано особі, яка отримала товар, розрахунковий документ встановленої форми та змісту.

На підставі висновків перевірки контролюючим органом прийняті оскаржені податкові повідомлення-рішення від 09.06.2025:

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 16000 грн. за реалізацію алкогольних напоїв за цінами нижчими за мінімальні роздрібні ціни (на підставі п. 25 ч. 2 ст. 73 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» від 18.06.2024 №3817- IX);

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 270 531,50 грн. за невидачу (в паперовому вигляді та/або електронній формі) розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції (на підставі п. 1 ст. 17 Закону № 265/95);

- № про застосування штрафних (фінансових) санкцій в сумі 5100 грн. за проведення розрахункових операцій через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД (на підставі п. 7 ст. 17 Закону № 265/95)

Податкові повідомлення-рішення разом із розрахунком штрафних (фінансових) санкцій були надіслані ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Що стосується доводів позивача про те, що фактична перевірка була проведена без належної на те підстави, суд виходить з такого.

Судом встановлено, що у наказі Головного управління ДПС у Хмельницькій області від 09.05.2022 №2042-П підставами проведення фактичної перевірки зазначені підпункти 80.2.2 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України.

Як вбачається зі змісту листа Державної податкової служби України від 25.04.2025 №11409/7/99-00-07-03-04-07 (вх. №1378/8 від 25.04.2025) з додатками, за результатами аналізу даних Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) за період з 20.03.2025 по 22.03.2025 встановлено проведення платниками податків розрахунків без забезпечення використання режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД. Державна податкова служба України вказала на необхідність проаналізувати інформацію, самостійно провести аналіз діяльності господарських одиниць, наведених у додатках до листа.

Серед платників податків, зазначених у додатку до листа, була вказана фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , яка здійснює господарську діяльність, зокрема, реалізацію алкогольних напоїв у магазині-кафетерії за адресою АДРЕСА_1 . При перевірці ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за вказаною адресою податковим органом було встановлено, що така ліцензія їй не видавалась, водночас, за цією ж адресою ліцензію на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями видано ФОП ОСОБА_1 .

Головним управлінням ДПС у Хмельницькій області було проаналізовано інформацію Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (СОД РРО) за 2023 та 2025 роки, відтак встановлено, що при проведенні розрахункових операцій з реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв за адресою АДРЕСА_1 , мали місце випадки незазначення у фіскальних касових чеках такого обов`язкового реквізиту, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку.

Як встановлено п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитись у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами - лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Отже, п.п. 80.2.5 п. 80.2 статті 80 ПК України передбачає альтернативні підстави проведення фактичної перевірки, які можуть застосовуватись як кожна окремо, так і в сукупності, причому здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, є самодостатньою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичну перевірку суб`єкта господарювання навіть за відсутності конкретної інформації про порушення ним вимог закону. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі №140/14625/20.

Крім того, суд погоджується з позицією відповідача щодо того, що незазначення у наказі про проведення перевірки детального опису підстав для її проведення, саме по собі не свідчить про незаконність перевірки як такої.

Положеннями Податкового кодексу України не передбачена обов`язкова вимога щодо деталізації у наказі на проведення перевірки конкретних підстав (обставин), якими обґрунтовується необхідність проведення такої перевірки. В свою чергу, незазначення у наказі фактичних підстав не свідчить про їх відсутність (постанови Верховного Суду від 21 січня 2021 у справі №460/1239/19, від 26 березня 2024 у справі №420/9909/23)

Судом не встановлено і належними доказами не доведено, що незазначення відповідачем у наказі на перевірку конкретних/ деталізованих підстав для її проведення будь-яким чином вплинуло на достовірність та обґрунтованість висновків, зроблених контролюючим органом за результатами проведення цієї перевірки.

Що стосується періоду, який перевірявся під час фактичної перевірки, з яким не погоджується позивач, суд враховує таке.

Відповідно до п. 102.1 ст.102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39-2 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Водночас, податковим кодексом не встановлено будь - яких обмежень та/або заборон щодо періоду діяльності платника, який перевіряється під час фактичних перевірок, окрім положення ст. 102 Податкового кодексу України (не пізніше 1095 днів). Вказана правова позиція відображена у постановах Верховного Суду від 20 травня 2022 у справі № 826/8284/17, від 28 квітня 2025 у справі № 280/1719/24.

З огляду на це, податковий орган не вийшов за межі наданих повноважень, провівши перевірку платника за період, відображений у акті (з 2023 по 2025 роки)

Крім того, ПК України не встановлено обмежень щодо використання контролюючим органом під час проведення фактичної перевірки податкової інформації, відомостей СОД РРО, інших матеріалів, отриманих в порядку та у спосіб, що передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи ( у тому числі висновки Верховного Суду у постановах від 09.09.2024 у справі № 280/6832/23, від 06.02.2025 у справі №120/11036/23)

Що стосується використання контролюючим органом під час перевірки інформації з Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій, суд виходить з такого.

Наказом Міністерства фінансів України від 05 серпня 2020 №477 затверджено Порядок функціонування Системи обліку даних реєстраторів розрахункових операцій (далі - Порядок). СОД РРО - це інформаційна система, призначена для збору, зберігання, використання даних РРО та ПРРО (у тому числі електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, створених РРО та ПРРО), перевірки справжності та достовірності розрахункових документів. СОД РРО розташована в ДПС та використовується в межах повноважень посадовими особами органів ДПС для виконання завдань та функцій, визначених Податковим кодексом України. СОД РРО складається із сервера додатків та бази даних. СОД РРО забезпечує: 1) функціонування у цілодобовому режимі; 2) інтеграцію та обмін даними з фіскальним сервером контролюючого органу та іншими інформаційними системами ДПС; 3) обробку даних, отриманих від Системи збору і зберігання даних РРО, побудованої за технологією Національного банку, та від фіскального сервера контролюючого органу; 4) збереження даних про реєстрацію, перереєстрацію, скасування реєстрації РРО/ПРРО; 5) збереження документів: створених РРО, що переведені у фіскальний режим роботи; створених ПРРО, що зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу, або створених в режимі офлайн з присвоєними ПРРО фіскальними номерами з діапазону номерів, сформованих фіскальним сервером контролюючого органу, та переданих до фіскального сервера контролюючого органу після завершення режиму офлайн у порядку, встановленому статтею 7 Закону; 6) можливість надання через Електронний кабінет, що функціонує відповідно до статті 42-1 розділу II Податкового кодексу України, даних про розрахунковий документ на запит покупця (споживача). Доступ будь-яких компонентів до бази даних СОД РРО здійснюється виключно через сервер додатків.

Відповідно до абзацу другого п. 7 ст. 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які використовують реєстратори розрахункових операцій (крім електронних таксометрів, автоматів з продажу товарів (послуг) та реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для обліку та реєстрації операцій з торгівлі валютними цінностями в готівковій формі), повинні подавати до контролюючих органів по дротових або бездротових каналах зв`язку електронні копії розрахункових документів і фіскальних звітних чеків, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані.

Інформація, яка зберігається в СОД РРО відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскальних чеків.

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2024 у справі №280/6832/23 зазначив про те, що інформація, яка зберігається в СОД РРО, відображає всі дані про проведені розрахункові операції та реквізити фіскального чека. Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що використання податковим органом під час проведення фактичної перевірки отриманої податкової інформації, яка надходить від платників податків, через бази даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно - телекомунікаційних систем, зокрема інформація про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій, у тому числі щодо електронних копій розрахункових документів та фіскальних звітних чеків, поданих до контролюючих органів через інформаційну систему СОД РРО, у вигляді електронного розрахункового (фіскального) документа (чека, звіту), є такою, що може використовуватись контролюючими органами, як податкова інформація під час проведення фактичних перевірок платників податків. При цьому використання такої інформації є належною реалізацією контролюючим органом податкового контролю, як необхідний комплекс заходів, що забезпечує формування та реалізацію державної фінансової політики щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, та може бути самостійною підставою для висновків під час проведення фактичної перевірки.

У постанові Верховного Суду від 14.07.2022 у справі №420/12365/20 суд зазначив, що інформація з СОД РРО є належним доказом під час перевірки, оскільки вона формується автоматично та відображає реальні дані про розрахункові операції.

Відтак, відомості з СОД РРО є законним і достовірним джерелом інформації, яке може бути використане контролюючими органами для виявлення та доведення порушень законодавства та застосування штрафних санкцій, якщо така інформація здобута і використана у межах повноважень, передбачених ПК України та Законом №265/95-ВР. Контролюючий орган отримує відомості з СОД РРО автоматично через централізовану систему за офіційними запитами або безпосередньо під час перевірки, отже ці дані є законним джерелом, у тому числі, для встановлення і підтвердження порушень.

Судом зі змісту акту перевірки та інших письмових доказів встановлено, що через РРО з фіскальним номером , який зареєстрований за адресою діяльності позивача, 04.01.2025 було здійснено реалізацію алкогольного напою - горілки «Мороша Джерельна» 1 л. 40% за ціною 175,00 грн., що вбачається з фіскального чеку №4253 від 04.01.2025 (додаток 4 до акту перевірки)

Відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.10.2008 №957 «Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв» мінімальна роздрібна ціна, зокрема, на горілку та лікеро-горілчані вироби місткістю 1 літр становить 178,80 грн. (447 х 1 х 40% ), де 447 грн. - мінімальна роздрібна ціна за 1 літр 100 - відсоткового спирту, 1 - місткість тари в літрах, 40% - міцність за об`ємом.

Відтак, за адресою господарської одиниці позивача здійснено реалізацію алкогольного напою за ціною, яка є нижчою за встановлені мінімальні роздрібні (оптово-відпускні) ціни.

Згідно з п. 25 ч. 2 ст. 73 Закону №3817 до суб`єктів господарювання за роздрібну торгівлю алкогольними напоями за цінами, нижчими за встановлені мінімальні роздрібні ціни на такі напої застосовується фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості реалізованих товарів (продукції), розрахованої виходячи з мінімальної роздрібної ціни, але не менше 2 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року.

Статтею 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2025 рік» з 1 січня 2025 встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 8000 гривень. Оскільки порушення виявлене 21.05.2025, 100 відсотків вартості реалізованого алкоголю становить 175 грн., що менше 2 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2025, тому розмір фінансової санкції визначений на рівні 2 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2025, тобто в сумі 16 000 грн. (8000 грн. х 2).

Представник позивача по суті цього порушення не надав пояснень або спростувань, які б ґрунтувались на наявних у справі доказах, окрім посилання на порушення контролюючим органом процедурних вимог, яким судом надано оцінку раніше.

Що стосується податкового повідомлення - рішення № про застосування штрафної санкції 5100 грн., відповідно до п. 11 ст. 3 Закону №265/95 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Код УКТ ЗЕД складається з 10 цифр (10 значний код), що передбачено Законом України «Про митний тариф України» від 19.10.2022 №2697-ІХ: 2 цифри товарна група; 2 цифри товарна позиція; 2 цифри товарна підпозиція; 2 цифри товарна категорія; 2 цифри товарна підкатегорія.

Згідно з ч. 7 ст. 17 Закону №265/95 у разі проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій без використання режиму програмування найменування кожного підакцизного товару із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, ціни товарів та обліку його кількості, до суб`єкта господарювання застосовується фінансова санкція у розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Перевіркою встановлено, що згідно з даними СОД РРО через реєстратор розрахункових операцій 15.10.2024 проведено реалізацію 5 пляшок пива «Бочкове Різдвяний смак» 0,5л за ціною 22,00 грн. на загальну суму 110,00 грн. із невірним зазначенням обов`язкового реквізиту фіскального касового чека - 10- ти значного коду УКТ ЗЕД реалізованого алкогольного напою. Вказана обставина відображена у фіскальному чеку №3991 від 15.10.2024, виданому о 19:31 (додаток 2 до акту)

Отже, господарською одиницею позивача проведено розрахункову операцію через програмний реєстратор розрахункових операцій без використання режиму попереднього програмування найменування товарів (послуг) в частині зазначення вірного коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД для підакцизного товару. Належних доказів, які спростовують вказані обставини, судом не встановлено і сторонами до справи не надано.

З огляду на це, відповідачем правомірно застосовано штрафну санкцію згідно з п. 7 ст. 17 Закону №265 за порушення платником вимог п. 11 ст. 3 цього ж Закону.

Пунктом 2 статті 3 Закону №265/95 передбачено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані: надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти)

Згідно з п. 11 ст. 3 Закону №265 суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції через РРО та/або через програмні РРО для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями.

Приписами ст. 2 Закону № 265/95 визначено, що розрахунковий документ - це документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, видатковий чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, операцій з видачі готівкових коштів держателям електронних платіжних засобів, отримання (повернення) коштів, торгівлю валютними цінностями в готівковій формі, створений в паперовій та/або електронній формі (електронний розрахунковий документ) у випадках, передбачених цим Законом, зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або програмним реєстратором розрахункових операцій, чи заповнений вручну.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону №265/95 форма, зміст розрахункових документів, порядок реєстрації та ведення розрахункових книжок, книг обліку розрахункових операцій, а також форма та порядок подання звітності, пов`язаної із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій чи використанням розрахункових книжок, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до п.п. 14.1.107 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку (далі - МАП) - це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в е-сигаретах, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизу, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів. Згідно з п. 226.7 ст. 226 ПК України кожна МАП на алкогольні напої повинна мати окремий номер, місяць і рік випуску марки, позначення про суму сплаченого акцизного податку за одиницю маркованої продукції (крім суми акцизу з реалізації СГ роздрібної торгівлі алкоголю). Маркування продукції маркою акцизного податку підтверджує сплату акцизу та легальність ввезення та реалізації на території України відповідних алкогольних виробів.

Положенням про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1251 (далі - Положення №1251) визначені реквізити, які наносяться на МАП. Пункт 5 Положення №1251 одним з обов`язкових реквізитів, які повинна містити МАП, визначає серію з чотирьох літер і шестизначний номер та штрих - код (зазначається на марках для алкогольних напоїв). У цьому ж Положенні передбачено, що штрих-код містить інформацію про серію та номер марки.

Пунктом 1 розділу I Положення про форму та зміст розрахункових документів/ електронних розрахункових документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13 (далі - Положення № 13) визначено форми і зміст розрахункових документів/електронних розрахункових документів, які в обов`язковому порядку повинні надаватись особам, які отримують або повертають товар, отримують послуги або відмовляються від них, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням інтернету, при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту, зокрема: продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, та мають відповідати його вимогам.

Згідно з абз. 10 п. 2 розд. ІІ та абз. 10 п. 2 розд. ІІІ Положення № 13 цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом форми фіскального касового чеку на товари (послуги) та фіскального касового чеку видачі коштів. Зазначений реквізит повинен бути вказаний у рядку 9 розрахункового документа.

Контролюючим органом під час перевірки виходячи з інформації СОД РРО було встановлено, що при роздрібній торгівлі алкогольними напоями в магазині-кафетерії по АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 через РРО з ФН були створені розрахункові документи, у яких не зазначені цифрові значення штрихового коду марок акцизного податку (серія та номер). Загальна сума проведених розрахункових операцій з роздрібної торгівлі алкогольними напоями, за якими створено розрахункові документи без зазначення серій та номерів МАП, складає 180 386,00 грн., що відображено у даних СОД РРО ( додаток 3 до акту)

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №265/95 у разі встановлення в ході перевірки факту проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, до суб`єкта господарювання за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у розмірі:

100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше;

150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Відповідно до абзацу 1 п. 3 розділу І Положення №13 вимоги до змісту розрахункових документів визначають обов`язкові реквізити розрахункових документів/електронних розрахункових документів. У разі відсутності в документі хоча б одного з обов`язкових реквізитів, а також недотримання сфери його призначення, такий документ не прийматиметься як розрахунковий (тобто прирівнюється до невидачі документа як такого)

До позивача застосовані штрафні санкції за невидачу відповідних розрахункових документів, які підтверджують виконання розрахункових операцій при реалізації алкогольних напоїв. Оскільки в розрахункових документах були відсутні цифрові значення штрихового коду марок акцизного податку на алкогольні напої, такі документи не можуть бути визнати розрахунковими.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 березня 2025 у справі №560/2984/24, де суд зазначив, що розрахунковим може вважатись лише той документ, який відповідає вимогам зазначеного Положення. При цьому, цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої є обов`язковим реквізитом фіскального касового чеку, а отже відсутність цього реквізиту у фіскальному чеку має кваліфікуватись як те, що такий документ не є розрахунковим.

Водночас, суд відхиляє посилання позивача на те, що відсутність одного з реквізитів розрахункового документа сама по собі не впливає на його дійсність, адже документ загалом дає можливість ідентифікувати господарську операцію, на підтвердження якої його видано.

Суд виходить з того, що відсутність такого реквізиту фіскального чеку, як цифрове значення штрихового коду марки акцизного податку на алкогольні напої, є суттєвим порушенням вимог закону, оскільки у такому випадку контролюючий орган не може підтвердити легальність продажу конкретної одиниці алкоголю; відсутність цифрового значення ускладнює облік акцизних марок та перевірку залишків товару. В свою чергу, унікальний ідентифікатор акцизної марки, присвоєний кожній одиниці алкогольного напою, що перебуває у обігу на території України, включає цифрову комбінацію, яка дозволяє ідентифікувати виробника та вид продукції, підтвердити легальність походження алкогольного напою, контролювати обіг акцизних товарів, відстежувати реалізацію та залишки на складі через РРО/ПРРО.

Як вже зазначалось, Закон України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту, алкогольних та тютюнових виробів» вимагає маркування кожного алкогольного виробу маркою акцизного податку, а постанова Уряду від 24.08.2011 встановлює, що у фіскальному чеку обов`язково зазначається цифрове значення штрих-коду марки акцизного податку на алкогольні напої.

Суд також відхиляє посилання позивача на недоведеність відомостей з СОД РРО щодо відсутності вказаного реквізиту у відповідних розрахункових документах, які наводяться у додатку 3 до акту перевірки у вигляді табличних даних. Так, суду не надано будь-які належні докази на спростування відомостей, відображених у вказаному додатку, які сформовані на підставі даних, які раніше отримані від платника; не надані будь-які належні докази коригування цих даних або внесення будь-яких змін до них, як і докази невідповідності їх роздрукованим розрахунковим документам.

Відтак, оскільки матеріалами справи та наданими доказами не спростовуються висновки перевірки та правомірність прийнятих на їх підставі рішень, позов не є обґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 16 жовтня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління ДПС у Хмельницькій області (вул. Пилипчука, 17,м. Хмельницький,Хмельницький р-н, Хмельницька обл.,29001 , код ЄДРПОУ - 44070171)

Головуючий суддя І.С. Козачок