Справа № 521/11013/20
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора та приведення самочинно реконструйованого об`єкта до первинного стану,-

ВСТАНОВИВ:

В липні 2020 року Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради, в якій просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. від 20 грудня 2019 року, індексний номер 50346043;

- зобов`язати ОСОБА_1 привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу №1084 від 12 липня 2019 року за власний рахунок.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради № 01-13/1ДАБК від 02.01.2020 року та службової записки № 01-18/139-и/в від 12.03.2020 року проведена перевірка достовірності даних зазначених у повідомлені про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1) № ОД 41 від 12.02.2020 року «Капітальний ремонт нежитлової будівлі з літнім майданчиком літ. "А", навіс літ. "Б" без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані; АДРЕСА_1 ».

В ході здійснення перевірки встановлено, що на підставі договору купілі-продажу за № 1084 від 12.07.2019 року ОСОБА_1 належав 1/2 частка на магазин-бар «Скорпіон» з літнім майданчиком, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,5 кв.м. Згідно технічного паспорту № 49 від 18.10.2012 року, загальна площа об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 є 79,5 кв.м. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, ОСОБА_1 являється власником нежитлової будівлі з літнім майданчиком (загальна площа - 120,5 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 . На момент здійснення перевірки встановлено, що в зазначеному повідомленні вказано, що експертиза проектної документації проведена регіональним представництвом ТОВ «Експерт Проект Груп» в Житомирській області, , однак відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначена експертна організація відсутня.

За результатами проведеної перевірки, встановлено, що замовником будівництва наведено недостовірні дані в повідомленні про початок виконання будівельних робіт № ОД 41 від 12.02.2020 року щодо проведеної експертизи проектної документації, чим порушено п. 11 Порядку № 466.

Таким чином, з урахуванням викладеного, відповідно до ч. 2 ст.391 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та Порядку № 466, на підставі акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 000370 від 13.03.2020 року, доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 Кузьменко М.О., наказом Управління № 01-13/120ДАБК від 24.03.2020 року скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення № ОД 41 від 12.02.2020 року про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) «Капітальний ремонт нежитлової будівлі з літнім майданчиком літ. «А», навіс літ. «Б» без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », замовник - ОСОБА_1 .

Також позивачем зазначено, що не зважаючи на відсутність в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, інформації щодо видачі документів, які б засвідчували прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту за вказаною адресою, рішенням державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т. І. від 20.12.2019 року №50346043 внесені зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: магазин-бар «Скорпіон» з літнім майданчиком загальною площею 79,5 кв.м. змінено на нежитлову будівлю з літнім майданчиком загальною площею 120,5 кв.м. без відповідного документу, що підтверджує прийняття зазначеного об`єкту до експлуатації. Інформація, яка міститься в довідці ФОП ОСОБА_2 від 27.11.2019 року №21/23/26, поданій державному реєстратору для внесення змін до Реєстру прав власності на нерухоме майно, про те, що загальна та основна площа змінені внаслідок проведення робіт з перепланування, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції і не потребують документів, які надають право на їх виконання, не відповідає дійсності. В даному випадку має місце саме будівництво, оскільки відбулося розширення площі з 79,5 кв.м. до 120,5 кв.м., тобто на 41 кв.м. Крім того, у вказаній довідці відсутня інформація про площу приміщення до початку будівництва. Враховуючи викладене позивач вважає незаконним рішення державного реєстратора від 20.12.2019 року №50346043 щодо реєстрації права власності на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_1 , та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року провадження в даній справі закрито на підставі п. 1 ч. 1ст. 255 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Позивачу роз`яснено, що даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Постановою Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року апеляційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без задоволення, ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20 квітня 2023 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 05.09.2024 року касаційну скаргу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради залишено без задоволення. Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 20.04.2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року залишено без змін.

02.12.2024 року Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до суду першої інстанції із клопотанням про направлення справи за встановленою юрисдикцією, в якій, посилаючись на положення ст. 256 ЦПК України, просить направити справу до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.12.2024 року клопотання Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради про передачу за підсудністю справи за позовною заявою Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора та приведення самочинно реконструйованого об`єкта до первинного стану залишено без задоволення.

09.01.2025 року представник Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради звернувся до Одеського апеляційного суду із клопотанням про направлення даної справи за встановленою юрисдикцією, а саме просив направити дану справу до Одеського окружного адміністративного суду, для розгляду позову в порядку адміністративного судочинства. Крім того, представник Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради просив поновити строк для подання клопотання про направлення справи за встановленою юрисдикцією, вказуючи, що в постанові Одеського апеляційного суду від 02.11.2023 року та постанові Верховного Суду від 05.09.2024 року суди не роз`яснили про право позивача звернутись до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією та не встановлювали десятиденний строк для подання такої заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18.03.2025 року поновлено Управлінню державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради строк на звернення до суду із клопотанням про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Клопотання Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради про передачу справи за встановленою юрисдикцією задоволено. Справу №521/11013/20 за позовною заявою Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 , Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради про скасування рішення державного реєстратора та приведення самочинно реконструйованого об`єкта до первинного стану передано до Одеського окружного адміністративного суду.

01.04.2025 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ Одеського окружного адміністративного суду, до розгляду справи № 521/11043/20 визначено суддю Лебедєву Г.В.

Ухвалою від 25.03.2024 року позовну заяву Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради залишено без руху та встановлено строк для усунення її недоліків.

До суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою від 23.04.2025 року суд відкрив провадження в адміністративній справі та ухвалив розгляд справи № 521/11013/20 здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначив підготовче судове засідання на 20.05.2025 року.

В підготовче засідання, призначене на 20.05.2025 року з`явився представник позивача. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Суд, ухвалою занесеною до протоколу судового засідання від 20.05.2025 року, відклав підготовче засідання на 17.06.2025 року.

Підготовче засідання, призначене на 17.06.2025 року, перенесено на 01.07.2025 року у зв`язку з перебуванням судді у відпустці.

30.06.2025 року до суду від відповідача ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі, в яких вона вказує, що орган державного архітектурно-будівельного контролю має право звернутися до суду з наступними позовними вимогами: - про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням (ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»). При цьому підставою для такого звернення є виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, видання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та невиконання у добровільному порядку особою в установлений строк вимог, встановлених у приписі. Відтак, законодавством чітко встановлена не тільки процесуальна можливість на звернення до суду з законодавчо визначеним предметом позову, що складає суть вимог, але і вимога про існування підстав (умов), за яких, у суб`єкта владних повноважень виникає право на звернення до суду з позовом. Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 уповноваженими особами Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради видавався припис про усунення, нібито, порушень нею вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 49.

Також відповідач вказує, що вона була позбавлена права на участь у позаплановій перевірці від 13.03.2020 р., що призвело до порушення її права надавати пояснення, зауваження, користуватися правовою допомогою, тощо. Адже, її жодним чином не було повідомлено та не залучено до участі у вказаній позаплановій перевірці, що вбачається з акту від 13.03.2020 р., наданого позивачем, який не містить підпису ОСОБА_3 та доказів його поштового направлення на адресу відповідача. Позивачем не було зафіксовано у передбачений законодавством спосіб виявлене ним, нібито, правопорушення. Адже, ОСОБА_1 ні акт позапланової перевірки від 13.03.2020 р., ні протокол про адміністративне правопорушенні, ні припис про його усунення не вручалися, крім того, зазначені документи (протокол про адміністративне правопорушення, припис про усунення правопорушення) до позову Управлінням ДАБК Одеської міської ради не додаються, що свідчить про їх відсутність. Наведене, на думку відповідача, свідчить про відсутність належних та допустимих доказів, які б підтверджувала посилання позивача на факт здійснення ОСОБА_1 самочинного будівництва, а також про грубе порушення Управлінням ДАБК Одеської міської ради вимог щодо порядку здійснення та оформлення позапланової перевірки, проведеної 13.03.2020 р. на об`єкті будівництва - нежитловій будівлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідач зазначає, що довідкою, складеною інженером з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 підтверджується, що в період з 12.07.2019 р. по 27.11.2019 р. відносно придбаного ОСОБА_1 об`єкту нерухомого майна було проведено будівельні роботи, які не потребували документів, що дають право на їх виконання та даний об`єкт не потребував введення в експлуатацію. Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент проведення вищезазначеної державної реєстрації) у разі зміни ідентифікаційних даних суб`єкта права, визначення часток у праві спільної власності чи їх зміни, зміни суб`єкта управління об`єктами державної власності, відомостей про об`єкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру прав чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), видачі дубліката документа, який посвідчує право власності на нерухоме майно, за заявою власника чи іншого правонабувача, обтяжувача, а також у випадку, передбаченому підпунктом "в" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, вносяться зміни до записів Державного реєстру прав. Положеннями п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 р. № 1127 (далі - Порядок № 1127) (в редакції на момент проведення вищезазначеної державної реєстрації) передбачено, що за бажанням заявника у разі зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна для державної реєстрації права власності на такий об`єкт може бути подано технічний паспорт, що містить актуальні відомості про технічні характеристики об`єкта, незалежно від наявності таких відомостей в документах, що подаються для відповідної реєстрації. У разі коли зміни технічних характеристик об`єкта нерухомого майна відбулися у зв`язку з проведенням будівельних робіт, що відповідно до законодавства потребують отримання дозволу на їх проведення, також подається документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. З огляду на наведені положення законодавства у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зміну технічних характеристик об`єкту нерухомого майна, якщо вони відбулися в результаті будівельних робіт, проведення яких не потребує документів, що дають право на їх виконання, проводиться на підставі технічного паспорту та не потребує документу, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта. Таким чином, дії державного реєстратора щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про зміну технічних характеристик нежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, буд. 49, відповідали вимогам ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» та положенням п. 58 Порядку № 1127. (в редакції на момент проведення вищезазначеної державної реєстрації).

В підготовче засідання, призначене на 01.07.2025 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача (Харитонової Г.В.). Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Ухвалою від 01.07.2025 року суд витребував від Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни докази по справі № 521/11013/20, а саме: належним чином засвідчені копії документів на підставі яких 20.12.2019 року проведено державну реєстрацію змін щодо об`єкта нерухомого майна (реєстраційний номер 01) розташованого за адресою Одеська обл., м. Одеса, вулиця Малиновського Маршала, будинок 49, індексний номер рішення: 50346043.

Ухвалою від 01.07.2025 року суд продовжив шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі № 521/11013/20 на тридцять днів та відклав підготовче засідання на 22.07.2025 року.

15.07.2025 року до суду від Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області надійшли копії документів, що стали підставою для прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

В підготовче засідання, призначене на 22.07.2025 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача (Харитонової Г.В.). Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

Ухвалою від 22.07.2025 року суд закрив підготовче провадження та призначив справу № 521/11013/20 до судового розгляду на 02.09.2025 року.

В судове засідання, призначене на 02.09.2025 року, з`явилися представник позивача та представник відповідача (Харитонової Г.В.). Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та завчасно.

У вступному слові представник позивача підтримала заявлені позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні з підстав, викладених у позові.

Представник відповідача у вступному слові заперечувала проти заявлених позовних вимог у повному обсязі.

Суд в судовому засіданні з`ясував думку представників учасників справи щодо продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Суд ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання від 02.09.2025 року, клопотання представників учасників справи задовольнив та на підставі ч. 3 ст. 194 КАС України здійснив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відзиву від Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни та пояснень від Юридичного департаменту Одеської міської ради до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

На підставі договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. за №1085 та договору купівлі-продажу від 12.07.2019 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Дімітровою Т.А. за № 1084, ОСОБА_1 набула право власності на об`єкт нерухомого майна магазин-бар «Скорпіон» з літнім майданчиком, загальною площею 79,5 кв.м , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту від 18.10.2012 року загальна площа об`єкта, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 становить 79,5 кв.м.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 , державним реєстратором Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. 20.12.2019 внесено зміни до запису про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом збільшення загальної площі об`єкту з 79,5 кв.м на 120,5 кв.м, що оформлено відповідним рішенням державного реєстратора за № 50346043 від 20.12.2019 року.

Підставою для внесення змін 20.12.2019 року до запису про право власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зміни загальної площі з 79,5 кв.м на 120,5 кв.м та прийняття рішення державного реєстратора за №50346043 від 19.12.2019 стали наступні документи: технічний паспорт серія та номер: б/н, виданий 27.11.2019, видавник ФОП ОСОБА_2 ; довідка № 21/23/26, видана 27.11.2019 ФОП ОСОБА_2 .

В довідці № 21/23/26 від 27.11.2019, виданій ФОП ОСОБА_2 , вказано, що проведені роботи щодо зміни площі будівлі з 79,5 кв.м на 120,5 кв.м є переплануванням, виконання якого не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції, та на підставі п. 1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 № 406, об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію.

12.02.2020 року Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради зареєстровано повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (CC1) № ОД 41 «Капітальний ремонт нежитлової будівлі з літнім майданчиком літ. "А", навіс літ. "Б" без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_1 », замовник - ОСОБА_1 .

12.03.2020 року головними спеціалістами інспекційного відділу № 2 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, на підставі наказу від 02.01.2020 року № 01-13/1 ДАБК та направлення від 12.03.2020 року № 000370 проведено перевірку дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: капітальний ремонт нежитлової будівлі з літнім майданчиком літ. "А", навіс літ. "Б" без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, за адресою: АДРЕСА_1 .

За результатом проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності складено Акт перевірки від 13.03 2020 року № 000370.

В Акті перевірки від 13.03 2020 року № 000370 зазначено:

«…Під час перевірки встановлено, що відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено, що на підставі технічного паспорту від 27.11.2019 року, виготовленого ФОП ОСОБА_2 та довідки, серія та номер: 21/23/26 від 27.11.2019 року, видавник ФОП ОСОБА_2 , реєстратором Мельник Тетяною Іванівною 20.12.2019 року внесено зміни до Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме магазин-бар «Скорпіон» з літнім майданчиком (загальною площею -79,5 кв.м) змінено на нежитлова будівля з літнім майданчиком (загальною площею - 120,5 кв.м) без жодного документу, що підтверджує прийняття зазначеного об`єкту до експлуатації.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» законодавством передбачено прийняття в експлуатацію нерухомого майна, державна реєстрація прав на таке майно проводиться після прийняття його в експлуатацію в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», перелік документів, необхідних для Державної реєстрації прав, визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2005 року № 1127 (далі - Порядок).

Відповідно до п. 41 Порядку, для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна, документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та інше.

Таким чином, під час проведення перевірки встановлено, що державна реєстрація змін щодо права власності на нежитлову будівлю (загальною площею - 120,5 кв.м) за адресою: АДРЕСА_1 , здійснена з наявними ознаками порушення ч, 2 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та п. 41 Порядку.

Також під час перевірки встановлено, що в зазначеному повідомленні наведено, що експертиза проектної документації проведена регіональним представництвом ТОВ «Експерт Проект Груп» в Житомирській області, , однак відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначена експертна організація не зазначена.

Таким чином, за результатами проведеної позапланової перевірки встановлено, що ОСОБА_4 наведено недостовірні дані в повідомленні про початок виконання будівельних робіт ОД 41 від 12.02.2020 року, щодо проведеної експертизи проектної документації, чим порушено п. 11 Порядку здійснення підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року.».

Наказом Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради від 24.03.2020 року № 01-13/120ДАБК, на підставі акту складеного за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 000370 від 13.03.2020 року, доповідної записки головного спеціаліста інспекційного відділу № 2 Кузьменко М.О., скасовано право на початок виконання будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення № ОД 41 від 12.02.2020 року про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками (CCI) «Капітальний ремонт нежитлової будівлі з літнім майданчиком літ. «А», навіс літ. «Б» без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », замовник - ОСОБА_1 .

Оскільки реконструкція нежитлового приміщення за адресою: Одеська обл., м. Одеса, вул. Маршала Малиновського, 49, здійснена без відповідних дозвільних документів, Управління державної архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулось до суду з позовом про приведення самочинно реконструйовано об`єкту у первісний стан.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів визначено Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон № 3038-ІV).

Приписами статті 10 Закону № 3038-VI визначено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно зі ст. 41 Закону № 3038-ІV державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 6 Закону № 3038-ІV управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

До уповноважених органів містобудування та архітектури належать органи, визначені у статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20 травня 1999 року № 687-XIV (далі - Закон № 687-XIV)

До органів державного архітектурно-будівельного контролю належать:

1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій;

2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Згідно з пунктом 2.1 Положення про управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради № 3043-VII від 21.03.2018 р., основним завданням Управління є здійснення на території м. Одеси державного архітектурно-будівельного контролю, виконання дозвільних та реєстраційних функцій у сфері містобудівної діяльності відповідно до законодавства України.

Відповідно до пункту 2.2. вказаного положення Управління відповідно до покладених на нього завдань:

- надає, отримує документи, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт, відмовляє у видачі таких документів, анулює їх, скасовує їх реєстрацію;

- приймає в експлуатацію закінчені будівництвом об`єкти (видає сертифікати, реєструє декларації про готовність об`єкта до експлуатації та повертає такі декларації на доопрацювання для усунення виявлених недоліків);

-подає Держархбудінспекції інформацію, необхідну для внесення даних до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів;

- здійснює державний архітектурно-будівельний контроль за дотриманням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування, проектної документації щодо об`єктів, розташованих у межах м. Одеси;

- здійснює контроль за виконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- подає позови до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта з компенсацію витрат та виступає замовником робіт зі знесення самочинно збудованого об`єкта;

- розглядає відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил під час будівництва, порушенням законодавства під час планування та забудови територій та невиконанням законних вимог (приписів) посадових осіб органів держархбудконтролю;

- розглядає відповідно до законодавства України справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності з прийняттям відповідних рішень;

- здійснює інші повноваження, визначені чинним законодавством України.

Статтею 9 Закону № 687-XIV визначено, що будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VІ.

Відповідно до ст. 1 Закону № 3038-VІ замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Згідно зі ст. 4 Закону № 3038-VІ об`єктом будівництва є будинки, будівлі, споруди будь-якого призначення, їх комплекси та частини, лінійні об`єкти інженерно-транспортної інфраструктури.

Суб`єктами містобудування є, поміж іншого, фізичні та юридичні особи.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону № 3038-ІV замовник має право виконувати будівельні роботи після:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 34 Закону № 3038-ІV реконструкція, реставрація або капітальний ремонт об`єктів будівництва без зміни зовнішніх геометричних розмірів їхніх фундаментів у плані, реконструкція або капітальний ремонт автомобільних доріг, залізничних колій, ліній електропередачі, зв`язку, трубопроводів, інших лінійних комунікацій у межах земель їх розміщення, а також комплексна реконструкція кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду і нове будівництво об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури відповідно до містобудівної документації на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності можуть здійснюватися за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою.

Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом (частина сьома статті 34 Закону № 3038-ІV).

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 747) затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 466).

Згідно із пунктами 4, 5, 11, 13 Порядку № 466 підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, можуть виконуватися замовником після набуття права на земельну ділянку відповідного цільового призначення та подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2 1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Замовник несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні, за виконання будівельних робіт без подання повідомлення та за порушення вимог, визначених цим Порядком, відповідно до Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Статтею 35 Закону № 3038-ІV передбачено, що після набуття права на земельну ділянку та відповідно до її цільового призначення замовник може виконувати підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, з повідомленням органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, порядок його подання, форма повідомлення про зміну даних у поданому повідомленні визначаються Кабінетом Міністрів України. Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт чи дозволу на виконання будівельних робіт. Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт не дає права на виконання будівельних робіт.

Виконання підготовчих робіт без подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт забороняється.

Відповідно до статті 36 Закону № 3038-ІV право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Виконувати будівельні роботи без подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт забороняється.

Замовник відповідно до закону несе відповідальність за повноту та достовірність даних, зазначених у поданому ним повідомленні про початок виконання будівельних робіт, та за виконання будівельних робіт без повідомлення.

За змістом статті 38 Закону № 3038-ІV у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.

Частинами першою - п`ятою статті 376 Цивільного кодексу України установлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з частиною сьомою статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Пунктом 17 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553 (далі - Порядок № 553) передбачено, що у разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).

Згідно із абзацом 3 пункту 21 Порядку № 553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.

Отже, відповідно до вимог частини сьомої статті 376 Цивільного кодексу України для задоволення позову у цій справі необхідно наявність таких фактів як неможливість перебудови об`єкту, або відмова особи, яка здійснила самочинне будівництво, від такої перебудови.

Крім того, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил знесенню самочинного будівництва передує прийняття судом рішення про зобов`язання особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.

Таку правову позицію неодноразово висловлював Верховний Суд, зокрема, у постановах від 06 березня 2019 року у справах № 810/5680/15 та № 814/2645/15.

Положення частини першої статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлюють перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Тобто тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкті владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Зверненню суб`єкта владних повноважень з адміністративним позовом про зобов`язання знести самочинне будівництва передує саме наявність вищезазначених обставин.

У постанові від 21 жовтня 2020 року у справі № 420/228/19 Верховний Суд висловив правові позиції про те, що залежно від ознак самочинного будівництва особи, зокрема, органи місцевого самоврядування, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво, знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. При цьому знесення самочинного будівництва можливе добровільно особою, яка його здійснила (здійснює), а також, за наявності для цього підстав, примусово, однак лише за рішенням суду, зокрема, ухваленим за позовом відповідного органу місцевого самоврядування та у разі неможливості здійснити перебудову такого будівництва.

У постанові Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 суд на підставі аналізу положень статті 376 Цивільного кодексу України, статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зробив висновок, що у разі, якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Можливість перебудови та усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.

Для висновку про задоволення позову у цьому випадку визначальним та достатнім є той факт, що відповідач здійснив будівництво без документів, що дають право на це, і без належно затвердженого проекту та не виконав вимоги зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

У постанові від 08 березня 2023 в справі № 420/8499/20 Верховним Судом сформовано наступні висновки:

« 1) пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову про знесення самочинного будівництва чи приведенню самочинно реконструйованого об`єкту у первісний стан передують такі дії:

- виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

- визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

- внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

- встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку;

2) за відсутності обов`язкових та визначальних обставин, які дають позивачу право на звернення до суду, не підлягає задоволенню вимога про приведення самочинно реконструйованого об`єкту у первісний стан.».

Повертаючись до обставин даної справи, суд зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи убачається, що відсутні дві з обов`язкових та визначальних обставин, які дають позивачу право на звернення до суду із позовом про знесення самочинного будівництва, а саме винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності та встановлення факту невиконання відповідачем вимог зобов`язального припису, яким вимагалось усунути виявлені порушення.

Нескладення припису про усунення порушень за результатами проведеної перевірки, в ході якої було виявлено порушення дотримання суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, є свідченням недотримання Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

Оскільки відсутній адресований відповідачу акт індивідуальної дії - припис зобов`язального характеру, невиконання якого надавало би позивачу підстави для звернення до суду, а відтак відсутні підстави для прийняття судом рішення про зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу №1084 від 12 липня 2019 року за власний рахунок.

Стосовно вимоги про визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. від 20 грудня 2019 року, індексний номер 50346043, суд зазначає наступне.

У постанові від 08 березня 2023 року у справі № 420/8499/20 Верховний Суд дійшов висновку, що вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора є похідною від вимоги про зобов`язання привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу (пункт 51).

Таким чином, вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. від 20 грудня 2019 року, індексний номер 50346043 є похідною від вимоги про зобов`язання відповідача привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу №1084 від 12 липня 2019 року за власний рахунок.

З огляду на те, що вимога про зобов`язання відповідача привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу №1084 від 12 липня 2019 року за власний рахунок не підлягає задоволенню, вимога про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. від 20 грудня 2019 року, індексний номер 50346043 яка є похідною від основної вимоги, теж задоволенню не підлягає.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі Суомінен проти Фінляндії). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позовні вимоги не належать до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат в порядку, передбаченому ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Управління державного архітектурно будівельного контролю Одеської міської ради (вул. Черняховського, 6, м. Одеса, 65009, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), Державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Тетяни Іванівни (вул. Соборна, 1, корп. А, смт Великодинське, Овідіопольський р-н, Одеська обл., 67832), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Юридичного департаменту Одеської міської ради (пл. Думська, 1, м. Одеса, 65026, ) про визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області Мельник Т.І. від 20 грудня 2019 року, індексний номер 50346043, зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинно реконструйований об`єкт у відповідність до договору купівлі-продажу №1084 від 12 липня 2019 року за власний рахунок - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 16.10.2025 року.

Суддя Г. В. Лебедєва