Справа № 580/4568/25
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року справа № 580/4568/25
м. Черкаси
Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Галасун А.О.,

представника позивача: Єрьоменка В.В. за ордером,

представників відповідача: Некоз А.В., Мальченко Т.С. за посадами,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Філдз-Агро» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю Філдз-Агро (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача №4422/23-00-07-01-01 від 26.03.2025, яким збільшено суму грошового зобов`язання позивача до 194 224 грн. (192 852 грн. податку на прибуток підприємств та 1 372 грн. штрафних (фінансових) санкцій (штрафів).

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 06.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 10.06.2025 суд перейшов до розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 05.08.2025 суд продовжив строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що позивач включив вартість ремонтів, виконаних ПП «Каскад Проект», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «ГАЛАКТІКОС ГОЛД», до операційних витрат, що пов`язані з поліпшенням орендованих приміщень під офіс. Позивач вважає неправомірним твердження податкового органу про необхідність відображати вказані витрати як капітальні інвестиції у створення інших необоротних матеріальних активів та подальшу капіталізацію витрат, пов`язаних з ремонтом. Оцінка ревізорів ґрунтується не на фактах, а на припущенні, що обсяги, вартість проведених будівельних робіт, списаних будівельних матеріалів, свідчить про поліпшення позивачем об`єкта оренди. Однак, такі припущення позивач вважає безпідставними.

Представник позивача вважає незаконним твердження про те, що позивач завищив витрати на суму інформаційно-консультаційних послуг ФОП ОСОБА_2 , реальність надання яких перевіркою не підтверджено, оскільки в результаті використання інформації, наданої ФОП ОСОБА_2 , відбулося зростання доходів позивача. З аналогічних міркувань позивач вважає, що ФОП ОСОБА_3 надавала інформаційні та консультаційні послуги з питань бухгалтерського обліку, які позивач використовував у своїй діяльності, відповідно, правомірно відобразив у складі витрат.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

В письмовому відзиві на адміністративний позов представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши, що ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» здійснило ремонтні роботи (шляхом укладання договорів з підрядниками ПП «Каскад Проект», ФОП ОСОБА_1 , ТОВ «ГАЛАКТІКОС ГОЛД»), які пов`язані з поліпшенням орендованих у ТОВ «Правова допомога» приміщень під офіс, вартість яких включило до складу інших операційних витрат. Також встановлено, що у бухгалтерському обліку позивачем списано на адміністративні витрати у складі інших операційних витрати вартість будівельних матеріалів та придбаних металопластикових виробів із ПВХ профілю у ТОВ «Елеваторбуд». На думку представника позивача, ремонт орендованих приміщень та списані будівельні матеріали на його проведення, свідчать про поліпшення товариством орендованих основних засобів і тому витрати, пов`язані з таким поліпшенням повинні сформувати інший необоротний матеріальний актив, який в подальшому амортизується.

Представник відповідача вважає, що інформаційно-консультаційні послуги з питань комерційної діяльності на тему: «Ринок добрив України», які зазначені в актах здачі-приймання наданих послуг між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «ФІЛЗД-АГРО, не містять безпосереднього зв`язку із господарською діяльністю позивача, не підтверджують мету, об`єктивну потребу, економічну доцільність, а також можливість надання таких послуг ФОП ОСОБА_2 , в зв`язку з відсутністю необхідних ресурсів для надання таких послуг, а тому не засвідчують факт надання таких послуг. Також, на думку представника позивача, наявність недоліків первинних бухгалтерських документів складених за результатами господарської діяльності з ФОП ОСОБА_3 , тому не є підставою для включення вказаних консультаційно-інформаційних послуг до складу інших операційних витрат.

Відповідач вважає, що проведеною перевіркою діяльності позивача достовірно та в повному обсязі враховано обставини, які існували на момент її проведення, факти порушень є доведеними письмовими доказами, а тому вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним та скасуванню не підлягає.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно відомостей, які містяться в матеріалах справи, ГУ ДПС у Черкаській області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 19.11.2018 по 30.06.2024, з питань правильності обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 19.11.2018 по 30.06.2024, проведена на підставі наказу Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - ГУ ДПС) від 04.09.2024 №2050-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ФІЛДЗ- АГРО»» (далі- наказу ГУ ДПС №2050-п), згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, ст. 75, 77, 82, пп. 69.35і, 69.352 п.69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (далі - Податковий кодекс), ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного податку на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464).

За результатами документальної планової виїзної перевірки ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО», складено акт від 25.11.2024 №14623/23-00-07-01-01/42616155, згідно висновків якого встановлено наступні порушення ТОВ «ФІДЦЗ-АГРО»:

1. Вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI, ст. 1, ст. 4, ч. 1, ч. 2 ст. 9 Закону України від 16.07.1999 року за №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року за №88, п. 3 розділу III Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 №73, п.5, п.7 П(С)БО №15 «Дохід» затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 року №290, зареєстрованого Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за №860/4153, пп.6, 8 П(С)БО 14 «Оренда», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.07.2000 №181, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.08.2000 р. №487/4708, пп.20, 21 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за №27/4248, п.5.5 Стандарту №25 «Спрощена фінансова звітність», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.03.2000 за № 161/4382, абзацу другого розділу І Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99 р. №291, п.З.13 розд. III наказу Міністерства фінансів України від 28 березня 2013 року №433 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо заповнення форм фінансової звітності», наказ Міністерства фінансів України від 20.10.2015 №897 «Про затвердження форми Податкової декларації з податку на прибуток підприємств» (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 28 квітня 2017 року № 467), в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 463285 грн., з них за 2019 рік на суму 4426 грн., за 2020 рік на суму 10224 грн., в тому числі за півріччя 2020 року на суму 3024 грн., за три квартали 2020року на суму 3024 грн., за 2021 рік на суму 168917 грн., в тому числі за 1 квартал 2021 року на суму 95505 грн., за півріччя 2021 року на суму 95505 грн., за три квартали 2021 року на суму 95505 грн., за 2022 рік на суму 8080 грн, в тому числі за півріччя 2022 року на суму 8080 грн., за три квартали 2022 року на суму 8080 грн., за 2023 рік на суму 1205 грн., за півріччя 2024 року на суму 270433 грн., в тому числі за 2 квартал 2024 року на суму 270433 грн.;

3. Вимог п.п. 201.1, п. 89 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, в результаті чого не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну з податком на додану вартість в сумі 250400,64 грн.;

4. Вимог п.51.1 ст.51 та п. 176.2 «б» ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.10 №2755-V, в результаті чого подано Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за формою №4-ДФ за IV квартал 2021 року з неповними даними та недостовірними відомостями;

5. Вимог п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, абз. 1 п. 8.4 розд. VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2011 №1588, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, в результаті чого не подано 2 повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою №20-ОПП.

За результатами проведеної перевірки та результатом розгляду заперечення ТОВ «ФІЛДЗ- АГРО» на акт перевірки складено податкове повідомлення-рішення від 26.12.2024 №20055/23-00-07-01-01 та податкове повідомлення-рішення від 26.12.2024 №20041/23-00-07-01-01.

В подальшому зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржено позивачем до ДПС України. За результатом розгляду скарги прийнято рішення №7766/6/99-00-06-01-01-06 від 19.03.2025, яким податкове повідомлення-рішення від 26.12.2024 №20055/23-00-07-01-01 скасовано, а також скасовано податкове повідомлення-рішення від 26.12.2024 №20041/23-00-07-01-01 в частині реалізації скаржником ТМЦ на адресу контрагента-покупця ТОВ «УКРХІМАЗОТ» та у відповідній частині штрафної санкції, в іншій частині зазначене ППР залишено без змін, а скаргу без задоволення.

З урахуванням рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 19.03.2025 №7766/6/99-00-06-01-01-06, ГУ ДПС у Черкаській області прийнято податкове повідомлення- рішення від 26.03.2025 №4422/23-00-07-01-01 (форма «Р») про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на прибуток на загальну суму 194224 грн., в т.ч. основний платіж - 192852 грн., штрафні санкції - 1372 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням податкового органу, позивач звернувся до суду та просить його скасувати.

Вирішуючи спір по суті, суд звертає увагу, що згідно пункту 44.1 статті 44 ПК України (тут і далі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За правилами підпункту 134.1.1 пункту 134.1 статті 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Таким чином фінансовий результат до оподаткування визначається платником податку на прибуток у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності з урахуванням відповідних коригувань.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України від 16.07.1999 року за №996-ХІ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996-XIV) метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Абзацом 1 пункту 44.2 статті 44 ПК України установлено, що для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Методологічні засади формування в бухгалтерському обліку інформації про основні засоби, інші необоротні матеріальні активи та незавершені капітальні інвестиції в необоротні матеріальні активи, а також розкриття інформації про них у фінансовій звітності визначено П(С)БО 7 «Основні засоби».

Відповідно до пунктів 14 і 15 зазначеного П(С)БО 7 «Основні засоби» (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин) первісна вартість основних засобів збільшується на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням об`єкта (модернізація, модифікація, добудова, дообладнання, реконструкція тощо), що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання об`єкта. Витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані (проведення технічного огляду, нагляду, обслуговування, ремонту тощо) та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, включаються до складу витрат.

Згідно статті 6 Закону №996-XIV, якою встановлено, що державне регулювання бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Україні здійснюється з метою створення єдиних правил ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які є обов`язковими для всіх підприємств та гарантують і захищають інтереси користувачів, а також удосконалення бухгалтерського обліку та фінансової звітності.

Міністерство фінансів України наказом від 30 вересня 2003 року №561 затвердило Методичні рекомендації з бухгалтерського обліку основних засобів (далі Методичні рекомендації №561).

Пунктом 29 Методичних рекомендацій №561 визначено, що рішення про характер і ознаки здійснюваних підприємством робіт, тобто, чи спрямовані вони на підвищення техніко-економічних можливостей (модернізація, модифікація, добудова, реконструкція) об`єкта, що приведе у майбутньому до збільшення економічних вигод, чи здійснюються вони для підтримання об`єкта в придатному для використання стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання, приймається керівником підприємства з урахуванням результатів аналізу існуючої ситуації та суттєвості таких витрат. Зокрема, заміна окремих важливих компонентів (частин) основних засобів (двигунів тощо) може бути відображена як заміна об`єкта основних засобів, якщо термін корисного використання такої частини відрізняється від терміну корисного використання основних засобів, до яких належить цей компонент. У цьому випадку заміна такого компонента відображається капітальними інвестиціями у придбання нового об`єкту основних засобів і списанням заміненого об`єкту. Витрати на поліпшення основних засобів для відновлення майбутніх економічних вигод, очікуваних від їх використання, визнаються капітальними інвестиціями за умови, що балансова вартість активу не перевищує суми його очікуваного відшкодування.

Витрати на капітальний ремонт об`єктів основних засобів визнаються витратами звітного періоду. Такі витрати можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо витрати на значний огляд і капітальний ремонт можуть бути ідентифіковані з окремою замортизованою частиною (компонентом) основних засобів. Витрати на ремонт можуть бути визнані капітальними інвестиціями, якщо ціна придбання активу вже відображає зобов`язання (необхідність) підприємства здійснити в майбутньому витрати для приведення активу до стану, в якому він придатний для використання. Наприклад, у разі придбання будівлі, яка потребує ремонту, витрати на ремонт приймаються на збільшення первісної вартості цієї будівлі до суми, яка може бути відшкодована від використання будівлі в майбутньому (пункт 30 Методичних рекомендацій №561).

Вартість робіт, що приводять до збільшення очікуваних майбутніх вигод від об`єкта основних засобів, включається до капітальних інвестицій з майбутнім збільшенням первісної вартості основних засобів. Підставою для визнання капітальними інвестиціями витрат, пов`язаних з поліпшенням основних засобів, є зростання внаслідок цих витрат очікуваного терміну корисного використання об`єкта, кількості та/або якості продукції (робіт, послуг), яка виробляється (надається) цим об`єктом. Первісна (переоцінена) вартість основних засобів може бути збільшена на суму витрат, пов`язаних з поліпшенням та ремонтом об`єкта, визначену у порядку, встановленому податковим законодавством. Прикладами такого поліпшення є: а)модифікація, модернізація об`єкта основних засобів з метою подовження терміну його корисної експлуатації або збільшення його виробничої потужності; б) заміна окремих частин устаткування для підвищення якості продукції (робіт, послуг); в) впровадження ефективнішого технологічного процесу, що дозволить зменшити первісно оцінені виробничі витрати; г) добудова (надбудова) будівлі, що збільшить кількість місць (площу) будівлі, обсяги та/або якість виконуваних робіт (послуг) чи умови їх виконання (пункт 31 Методичних рекомендацій №561).

Витрати, що здійснюються для підтримання об`єкта в робочому стані та одержання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигод від його використання (технічний огляд, технічне обслуговування, ремонт тощо), включаються до складу витрат звітного періоду (пункт 32 Методичних рекомендацій №561).

Зміст наведених положень П(С)БО 7 «Основні засоби», а також рекомендацій (методичної допомоги) щодо порядку відображення операцій в бухгалтерському обліку, дає підстави для висновку про те, що роботи, пов`язані з поліпшенням основних засобів, приводять до збільшення первісно очікуваних вигод від використання об`єкта (ів). Такими роботами можуть бути модернізація, модифікація, добудування, дообладнання, реконструкція, у результаті яких відбувається збільшення очікуваного строку корисного використання об`єкта, кількості й/або якості продукції (робіт, послуг), виробленої (надаваної) цим об`єктом. Роботами ж, пов`язаними з підтримкою основних засобів у робочому стані, є поточні ремонти, техогляд, обслуговування тощо. Видатки на проведення таких робіт включаються у видатки поточного періоду відповідного напрямку.

В бухгалтерському обліку заходи на поліпшення та ремонт основних засобів можуть відображатися по-різному. Насамперед враховується характер проведення останніх та вплив на первісну вартість та первісно очікувані майбутні економічні вигоди від використання цього об`єкта. Витрати, які здійснюються для підтримки об`єкта в робочому стані й отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигід від його використання включаються до складу витрат поточного періоду на підставі акта виконаних робіт. В той же час, у разі якщо за наслідками понесених витрат на ремонтні роботи відбулось поліпшення основного засобу, внаслідок чого, зокрема, зростає очікуваний термін корисного використання такого об`єкта, такі витрати слід відносити до капітальних інвестицій. Аналогічними є наслідки і у разі, якщо відбувається заміна окремого важливого компонента (частини) основного засобу, термін корисного використання якого відрізняється від терміну корисного використання такого основного засобу.

У постанові від 10 квітня 2020 року (справа №1440/1967/18) Верховний Суд вказав, що саме керівник підприємства, з урахуванням результатів аналізу поточної ситуації і їх істотності, вирішує як класифікувати видатки. Тобто, керівництво підприємства визначає, які роботи вважаються поліпшенням об`єкта основних засобів, а які пов`язані з підтримкою їх в робочому стані. Залежно від цього видатки відображаються або як капітальні інвестиції з наступним збільшенням первісної вартості об`єкта основних засобів, або як видатки поточного періоду. Саме вид фактично здійсненого поліпшення визначає порядок обліку витрат підприємства на проведення такого. З наведеного випливає, що проведення поліпшення об`єкта передбачає вдосконалення конструкції, що забезпечує підвищення продуктивності об`єкта, який модернізується, сприяє розширенню його технологічних можливостей, досягненню економії ресурсів, покращення умов праці тощо. Здійснення ж ремонту полягає у частковому відновленні окремих об`єктів для підтримання їх в робочому стані.

У спорі, що розглядається судом встановлено, що для ведення фінансово-господарської діяльності ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» уклало наступні договори оренди нежитлових приміщень з ТОВ «Правова допомога» (, м. Черкаси):

- від 02.08.2019 №1/08, згідно умов якого ТОВ «Правова допомога» - Орендодавець зобов`язується надати, а ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» - Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування нежитлові приміщення: п`ятий поверх будівлі за адресою: 18000, вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269, м. Черкаси, офіси 539, 540, 541 (далі- об`єкт оренди), загальною площею 72,23 кв.м. Цільове призначення: під офіс.

- від 03.08.2022 року №03/08, згідно якого ТОВ «Правова допомога» - Орендодавець зобов`язується надати, а ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» - Орендар зобов`язується прийняти у тимчасове платне користування нежитлові приміщення: п`ятий поверх будівлі за адресою: 18000, вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269, м. Черкаси, офіси 540,541 (далі- об`єкт оренди), загальною площею 31,80 кв.м. Цільове призначення: під офіс.

Згідно п.2.1. розд. 2 даного Договору за користування об`єктом оренди Орендар зобов`язується сплачувати Орендодавцеві орендну плату в розмірі 5000 грн.

Додатковою угодою від 02.01.2023 № 1 до Договору оренди нежитлових приміщень від 03.08.2022 року №03/08 внесені зміни до п.8.1. Договору, якими строк оренди визначено три роки.

Перевіркою встановлено, що у періоді який перевірявся, товариство включало до складу інших операційних витрат вартість проведених капітальних ремонтів орендованих приміщень під офіс за адресою: 18000, вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269, м. Черкаси, офіси 539, 540, 541 згідно договорів підряду, укладених з іншими суб`єктами господарювання, а саме:

1) договір підряду від 01.12.2021 №01/12 з ПП «Каскад Проект» - Підрядник (м. Черкаси, вул. Котовського, 6.97/2, кв. 24). Перевіркою встановлено, що ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» включило до складу інших операційних витрат у грудні 2021 року витрати по капітальному ремонту орендованих приміщень за адресою: вул. Небесної Сотні/Благовісна, 105/269, м. Черкаси, який проведено ПП «Каскад Проект» на загальну суму 203071,96 грн. (Дт92/Кт631);

2) договір підряду від 15.01.2021 №15/01/21 з ФОП ОСОБА_1 , р.н. НОМЕР_1 (м. Черкаси). Вартість виконаних ФОП ОСОБА_1 робіт включено товариством до складу інших операційних витрат у лютому 2021 року на загальну суму 120000 грн., відображено записом у бухгалтерському обліку: Дт92/Кт6851.

3) договір підряду від 15.01.2021 року №15 з ТОВ «ГАЛАКТІКОС ГОЛД», (м.Київ). Згідно вказаного Договору ТОВ «ГАЛАКТІКОС ГОЛД» - підрядник зобов`язується за замовленням Замовника - ТОВ «ФІЛДЗ-АГРО» на свій ризик виконати та здати в строк, установлений цим Договором та згідно Графіком виконання робіт надати комплекс поточного ремонту офісних приміщень за адресою: м. Черкаси, вул. Небесної Сотні/Благовісна, б. 105/269, офіс №539, 540, 541. Договірна ціна становить - 85950,00 грн. (п.4.2. Договору), у т.ч. ПДВ- 14325,00 грн.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «ФІЛЗД-АГРО» у бухгалтерському обліку списано на адміністративні витрати у складі інших операційних витрати вартість будівельних матеріалів, а саме: шпаклівка Knauf Multi-Finich 20кг., шпалери Office Style, клей для шпалер Kleo Extra флізилін 0,25, фарба Sniezka Ultra Biele біла Зл, гіпсокартон вологостійкий Plato 2500* 1200*12,5mm, грунт глибоко проникаючий Ceresit, профіль BauGutArmosteel CD 60/3 0,5mm, двірний блок з комплектом налічників, шпаклівка Sдten Евро 25кг, плита Trento AMF, та інші будівельні матеріали за 2021 рік на загальну суму 373683,38 грн., з них за 1 квартал 2021 року на суму 257708,60 грн., за півріччя 2021 року на суму 257708,60 грн., за три квартали 2021 року на суму 257708,60 грн., що відображено у бухгалтерському обліку наступним записом: Дт92/Кт281.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «ФІЛЗД-АГРО» уклало договір від 02.10.2023 №19951 з ТОВ «Елеваторбуд» (, м. Черкаси), відповідно до умов якого виготовило та доставило, а ТОВ «ФІЛЗД-АГРО» придбало та оплатило металопластикові вироби із ПВХ профілю та інших комплектуючих на загальну суму 8036,33 грн. в т.ч. ПДВ 1339,39 грн. Придбані металопластикові вироби із ПВХ профілю списані ТОВ «ФІЛЗД-АГРО» у бухгалтерському обліку на адміністративні витрати у жовтні 2023 року в сумі 6696,94 грн. (Дт92/Кт281).

Суд звертає увагу, що в акті перевірки не ставиться під сумнів дійсність первинних бухгалтерських документів та реальність господарських операцій із наведеними контрагентами.

Досліджуючи зміст документів, складеним на виконання зобов`язань між позивачем та наведеними контрагентами, суд дійшов висновку, що ремонтні роботи за їх видами, обсягом та характером були направлені саме на підтримання та приведення в робочий стан орендованого приміщення, а не на здійснення капітальних інвестицій, у зв`язку із чим товариством за наявності правових підстав віднесено їх вартість до складу витрат відповідного періоду.

За наведеного, незазначення контролюючим органом конкретних ознак (критеріїв), за якими понесені позивачем витрати пов`язані з поліпшенням об`єкту, що призводить до збільшення майбутніх економічних вигод, первісно очікуваних від використання такого, враховуючи зміст та призначення придбаних товариством робіт (послуг), а також відсутності доказів проведення саме модернізації, модифікації, добудови або реконструкції орендованого об`єкту, суд дійшов висновку про недоведення суб`єктом владних повноважень наявності складу податкового правопорушення при формуванні позивачем фінансового результату до оподаткування за операціями із наведеними контрагентами, а також використання будівельних матеріалів у власній господарській діяльності.

Що стосується формування позивачем показників бухгалтерського та податкового обліку за наслідками операцій по придбанню інформаційно-консультаційних послуг від ФОП ОСОБА_2 ( р.н. НОМЕР_2 ) на загальну суму 204827,00 грн. та ФОП ОСОБА_3 (р.н. НОМЕР_3 ) на загальну суму 90000 грн., суд зазначає наступне.

За визначенням статті 1 Закону №996-XIV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Як визначено підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

У відповідності до статті 1 Закону №996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що визначальною ознакою господарської операції, яка зумовлює наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод (витрат), є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника та бути відображеною у належним чином оформлених первинних документах, які зазвичай супроводжують операцію певного виду. Для підтвердження даних податкового обліку можуть враховуватися лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Наслідки для податкового обліку створює лише дійсний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкової вигоди.

Законодавством не встановлено конкретного переліку первинних документів, складенням яких мають опосередковуватись господарські операції. Однак критерієм можливості відображення операцій у податковому обліку є забезпечення підтвердження фактичного їх здійснення на підставі наявних доказів.

Умовою належного документального підтвердження операцій є можливість зробити обґрунтований висновок про те, що витрати фактично понесені, а поставка товарів (робіт, послуг) відбулася. З цією метою первинні документи мають містити достатній обсяг інформації щодо змісту та суті спірних операцій, розкривати їх господарську доцільність.

Такий же підхід застосовано Верховним Судом у постановах від 21 лютого 2023 року по справі №820/4281/18 та від 12 квітня 2023 року по справі №807/2118/16.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) зареєстрований як фізична особа-підприємець; одним з основних видів ФОП ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) є діяльність у сфері консультування з питань комерційної діяльності й керування (КВЕД 70.22). Позивач замовляв у ФОП ОСОБА_2 інформаційно-консультаційні послуги, які полягали у наданні інформації про суб`єктів господарювання, які мають намір придбати мінеральні добрива, здійснюють пошук відповідних постачальників на ринку, а також про ціну, яку вони готові сплатити за мінеральні добрива. На підставі отриманої інформації, позивач надсилав таким суб`єктам господарювання пропозиції щодо придбання відповідних мінеральних добрив. Відповідач цих обставин не спростував та не проаналізував під час проведення перевірки як вплинули господарські взаємовідносини позивача з ФОП ОСОБА_2 на результати господарської діяльності позивача. Натомість, після початку відносин позивача із ФОП ОСОБА_2 відбулося збільшення суми доходів позивача від діяльності на ринку мінеральних добрив, а після припинення цих відносин - зменшення доходів, що на переконання суду свідчить про безпосередню пов`язаність цих операцій з господарською діяльністю позивача.

Судом також встановлено, що ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) зареєстрована в органах державної податкової служби як платник єдиного податку у сфері бухгалтерського обліку і аудиту, консультування з питань оподаткування (КВЕД 69.20).

24.12.2020 позивач уклав із ФОП ОСОБА_3 договір, відповідно до якого позивач отримав інформаційні та консультаційні послуги в сфері бухгалтерського та податкового обліку за темами: з питань видачі готівки під звіт у відповідності з чинним законодавством (консультація в письмовій формі); з питань правильності відображення в бухгалтерському та податковому обліку витрат на ремонт орендованого приміщення (консультація в письмовій формі); з питань дотримання вимог законодавства про охорону праці та безпеку життєдіяльності (консультація в письмовій формі); консультації в усній формі з питань комерційної діяльності та управлінського обліку підприємства; консультації в усній формі з питань тактики та стратегії розвитку підприємства; консультації в усній формі з питань щодо поворотної фінансової допомоги, обліково-податкові наслідки; консультації з питань, що стосуються службових відряджень; консультації з питань створення та розрахунку резерву відпусток працівників.

15.01.2021 позивач уклав із ФОП ОСОБА_3 договір № 15/01, відповідно до якого позивач отримав інформаційні та консультаційні послуги в сфері бухгалтерського та податкового обліку за темами: консультації в усній формі з питань формування та документального оформлення облікової політики підприємства; правильність відображення в бухгалтерському та податковому обліку операцій з фінансового лізингу (усна консультація); консультації в усній формі з питань оформлення, нарахування, виплати відпускних працівникам; консультації в усній формі з питань щодо заповнення декларації з ПДВ та додатків за новими формами; консультації в усній формі з питань щодо заповнення об`єднаної звітності з ПДФО.

Дослідивши зміст наведених договорів, суд зазначає, що позивач замовляв у ФОП ОСОБА_3 інформаційні та консультаційні послуги в сфері бухгалтерського та податкового обліку - для їх використання у своїй підприємницькій діяльності. За період з 01.12.2020 по 31.12.2021 позивач оплатив послуги ФОП ОСОБА_3 на загальну суму 90 000 грн.

Наявні первинні документи підписані уповноваженими особами, дають можливість визначитися із суттю, змістом та обсягом господарських операцій, ідентифікувати їх учасників, перевірити правильність відображення операцій в податковому обліку, тобто такі у повній мірі підтверджують фактичне виконання сторонами умов договору, реальне здійснення спірних господарських операцій, обумовлених ним. Дефектів у правовому статусі позивача або його контрагента, за результатами діяльності з яким товариством сформовано показники податкової звітності, або ж суттєвих недоліків у оформленні первинних документів, складених за результатами господарських операцій, судом не виявлено.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в представлених позивачем документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемного правочину чи ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.

Оцінивши повноту, характер, об`єктивність та юридичне значення установлених конкретних фактичних обставин цієї справи, суд визнає їх такими, що свідчать про помилковість тверджень відповідача щодо нереального характеру правовідносин позивача із згаданими контрагентами, підставою для яких стали лише припущення контролюючого органу та недоведені обставини.

Щодо інших обставин, встановлених під час проведення перевірки, суд зазначає, що за даними акту перевірки товариство включило до складу інших операційних витрат у грудні 2021 року вартість вирівнювача волосся на суму 1499,17 грн.(Дт92/Кт631), в зв`язку з чим безпідставно завищило витрати, які не пов`язані з господарською діяльністю товариства. Вказані витрати не підтверджені первинними бухгалтерськими документами, в результаті чого занижено податок на прибуток на суму 269 грн.

Суд звертає увагу, що позивач не навів аргументів та заперечень щодо встановлених актом перевірки обставин в частині понесених витрат на суму 1499,17 грн., тому податковий орган правомірно нарахував податок на прибуток на суму 269 грн. без застосування штрафних санкцій, відповідно в цій частині оскаржене податкове повідомлення-рішення не підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі РуїсТоріха проти Іспанії від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України понесені позивачем судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області №4422/23-00-07-01-01 від 26.03.2025 в частині збільшення товариству з обмеженою відповідальністю «Філдз-Агро» грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств у сумі 192583 (сто дев`яносто дві тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. та за штрафними санкціями в сумі 1372 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області (18002, м. Черкаси, вул. Хрещатик, 235, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Філдз-Агро» (вул. Небесної Сотні, 105/269, м. Черкаси, Черкаська обл., 18002, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 15.10.2025.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО