Справа № 480/9018/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 жовтня 2025 року м. Суми Справа № 480/9018/23
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Сидорук А.І. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоюз Федерація"
до відповідачів: 1. Головного управління ДПС в Сумській області;
2. Державної податкової служби України;
про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.
Суть спору. Позиція сторін. Заяви учасників. Процесулаьні дії суду.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем складено податкову накладну та направлено для реєстрації, проте її реєстрацію було зупинено. Позивачем було подано до на розгляд комісії пояснення та копії документів щодо вказаної податкової накладної на підтвердження здійснення господарської операції. Операція документально підтверджена, про що свідчать первинні документи та дані бухгалтерського обліку. Однак комісією ГУ ДПС у Сумській області протиправно відмовлено у реєстрації податкової накладної.
Судом відкрито провадження у справі 29.08.2023.
15.09.2023 від відповідачів надійшли до суду відзиви на позовну заяву, в яких відповідачі просять суд відмовити позивачу у задоволенні позову. Відзиви мотивовано тим, що позивачем не надано повного пакету документів, передбаченого чинним законодавством, що не дало змогу зробити висновок щодо реальності здійснення господарської операції, а саме щодо якої подано накладну. Тому спірне рішення комісії є правомірним.
Судом 16.10.2025 постановлено ухвалу про відмову у розгляді справи за правлами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Встановлені судом фактичні обставини.
Надалі позивачем складено та подано на реєстрацію податкову накладну від 22.12.2022 № 1, реєстрацію якої зупинено на підставі квитанцій від 04.01.2023. Причина зупинення реєстрації: відповідно до п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від 22.12.2022 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Коди УКТЗЕД/ДКІ товару/послуг 2519, відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються), та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
03.05.2023 позивачем в порядку адміністративного оскарження подано до ДПС України скаргу на рішення ГУ ДПС у Сумській від 19.04.2023. Рішенням ДПС України від 10.05.2023 скаргу залишено без задоволення.
Позивач не погодився з висновками відповідача, а тому звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Отже, основним питанням у справі не є питання стосовно реальності господарської операції, а є питання про те, чи правомірних висновків дійшов відповідач, зупиняючи реєстрацію податкової накладної, а потім відмовляючи в реєстрації та чи дотримався він алгоритму дій та повноти таких дій, які необхідні для гарантування можливості позивачу реалізувати свої права, в тому числі надати конкретні пояснення та докази з питань, які є незрозумілими відповідачу. Відповідаючи на вказане питання, то суд зазначає, що ні - не дотримався. Суд дійшов вказаних висновків з огляду на таке.
Спірні правовідносини врегульовані нормами ПК України (в редакції Закону від 16.11.2022 № 2747-ІХ), Порядком, затвердженим постановою КМУ від 11.12.2019 № 1165 (в редакції від 12.10.2022 № 1154) та Порядком, затвердженим наказом Міністра фінансів України від 12.12.2019 № 520 (у первісній редакції), оскільки позивач подав накладну 22.12.2022.
Згідно з пп."а" п.185.1 ст.185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.
ПДВ - це фактично "непрямий податок", який входить в ціну товарів та сплачується покупцем, проте його облік та перерахування до бюджету здійснює податковий агент.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, відповідно до пп."а", п.187.1 ст.187 ПК України, вважається дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.
Згідно з п.201.10 ст.201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього ПК України, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.
Відповідно до п.201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.6 Порядку № 1154 у разі, коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено та/або подано податкову накладну/розрахунок коригування для реєстрації в Реєстрі, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація такої ПН/РК зупиняється.
Пунктами 10-11 цього Порядку передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, в тому числі: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.
У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.
Разом із тим, пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі.
Згідно з вимогами пунктів 9-12 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
Отже, у квитанції про зупинення реєстрації податкових накладних та/або у повідомленні про надання додаткових пояснень, податковий орган зобов`язаний вказувати конкретні обставини, які мають стосуватися пояснення платника податків та зазначати конкретні документи, які необхідно надати для того, аби реєстрація накладної стала можливою.
Як встановлено судом, пропонуючи надати пояснення та копії документів у квитанції від 04.01.2023 щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, для розгляду питання щодо прийняття рішення про її реєстрацію/відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідач не вказав конкретних обставин, з приводу яких необхідно надати пояснення, а також не навів перелік документів, які необхідно надати для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних.
Тому на виконання пропозиції, зазначеної у квитанції, позивачем на власний розсуд надано документи на підтвердження події (здійснення ТОВ "Артнем" передплати позивачу товару 22.12.2022), оскільки комісією не зазначено у квитанції конкретних документів, які необхідно надати. Позивачу до моменту прийняття спірного рішення не було запропоновано надати конкретні документи.
Суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, що є цілком логічним.
Недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкової накладної призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкової накладної. Недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкової накладної щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийнято на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкової накладної, теж є протиправним.
Суд звертає увагу, що певні недоліки в оформленні документів (відсутність печатки і підпису отримувача у видатковій накладній від 26.12.2022, відсутність печатки банку у платіжній інструкції від 22.12.2022, а також надання незасвідченої виписки з банку), за умови надання позивачем інших документів (договір поставки товару, ТТН, рахунок, тощо) не свідчить про відсутність господарських операції та є формальними причинами не реєструвати податкову накладну. Оскільки перший відповідач не довів перед судом, що розглянув всі надані позивачем документи у сукупності, хоча ним визнається, що було отримано й інші документи. Не обґрунтовано, чому відповідач надав оцінку одним документам взагалі не зазначаючи про зміст інших. Крім того, в квитанції не заповнений пункт "виявлені помилки". Також позивач зазначив, що п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних не містить такої причини для зупинення реєстрації, як зазначає відповідач. Відповідачі вказаних тверджень позивача не спростували.
Отже, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови у реєстрації податкової накладної та невідповідності оскаржуваного рішення критеріям, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, а саме щодо обгрунтованості, добросовісності та розумності рішення. Отже, судом задовольняються позовні вимоги у повному обсязі.
Судові витрати.
По-перше, щодо судового збору.
Оскільки вимоги задоволено і даний спір виник внаслідок неправомірності рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області, суд на підставі норми ст.139 КАС України стягує з цієї особи на користь позивача судовий збір у сумі 2684 грн.
По-друге, щодо правничої допомоги.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі (ч.1 ст.139 КАС України).
Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з п.1 ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, в тому числі: чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Суд звертає увагу, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 808/1849/18.
Крім того, у разі, якщо суди доходять висновку про неспівмірність зазначеного у клопотанні розміру витрат на таку допомогу, то суди повинні на підставі аналізу поданих сторонами доказів, з урахуванням категорії складності та значення справи для сторін, самостійно визначити розмір судових витрат на правничу допомогу, який має бути відшкодований.
Вказана правова позиція міститься також в постанові Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21.
Також при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
На підтвердження витрат на правничу допомогу до позовної заяви позивачем надано: договір про надання адвокатських послуг від 02.08.2023 № 0108, укладеного позивачем з адвокатом Зацепін В.С.; розрахунок суми судових витрат у розмірі 2960 грн (додаток № 2 до договору) акт виконаних робіт професійної правничої допомоги, які надані позивачу у Сумському окружному адміністративному суду на суму 2960 грн (додаток № 2 до договору); ордер на надання правничої (правової) допомоги від 21.08.2023 серії ВМ № 1022248; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 29.10.2013, виданого Зацепіну.
В акті виконаних робіт професійної правничої допомоги, які надані позивачу у Сумському окружному адміністративному суду зафіксовано надання послуги протягом 0,5 год. з правового аналізу, надання первинної консультації, виготовлення копій документів на суму 740 грн та послуги протягом 1,5 год. щодо складення позовної заяви разом з додатками та подання позовної заяви до суду на суму 2220 грн.
У відзивах відповідачі зазначають, що розмір витрат на правничу допомогу не можна вважати виправданим. Зазначає, що необхідно оцінити не лише те чи були адвокатські витрати понесені фактично, а й те чи була сума таких витрат обґрунтованою.
Суд враховує, що: дана справа є справою незначної складності і була розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні); судові засідання у справі не проводились; представником позивача було складено та подано до суду обов`язковий процесуальний документ - позов, інші документи до суду не подавались; адміністративна справа не впливає на репутацію позивача і не викликає публічного інтересу; в даних правовідносинах наявна стала практика судів; правовий аналіз, виготовлення копій документів охоплюється поняттям складання позовної заяви, оскільки в юридичному сенсі складання позову це не друкування тексту, а саме аналіз фактів та інтелектуальна робота; подання позовної заяви до суду не є правничою допомогою.
Отже, беручи до уваги встановлені вище обставини, суд дійшов висновку, що обґрунтованими і справедливими є витрати на правничу допомогу в сумі 1500 грн, які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок ГУ ДПС у Сумській області, оскільки даний спір виник внаслідок неправомірності рішення комісії ГУ ДПС у Сумській області. В іншій частині заяви про стягнення витрат на правничу допомогу, то суд відмовляє.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295, 297 КАС України, суд
1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "УкрСоюз Федерація" до Головного управління ДПС в Сумській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.
2. Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС в Сумській області про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 19.04.2023 № 8659634/35172107.

5. Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
7. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя А.І. Сидорук