Справа № 200/7047/25
Суддя: Духневич О.С.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року Справа№200/7047/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Духневича О.С.,

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

12.09.2025 до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача, що полягають у відмові призначити та виплачувати виплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати виплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що з 25.11.2024 отримує пенсію по втраті годувальника. 01.05.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення доплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Листом відповідача від 12.06.2025 позивачу відмовлено у призначенні доплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», оскільки не надано висновку МСЕК про причинний зв`язок смерті годувальника.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у призначенні доплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» протиправними, позивач звернулася до суду із цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16.09.2025 відкрито провадження у справі та вирішено її розглядати в порядку спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні. Зобов`язано відповідача подати до суду засвідчену належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копію пенсійної справи відносно позивача.

02.10.2025 на адресу суду надійшли витребувані документи та відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, однак доказі надіслання його позивач не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 162 КАС України, копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

При цьому документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи повинен додаватися до відзиву (п. 2 ч. 4 ст. 162 КАС України).

Враховуючи, що відповідачем вказаної норми процесуального закону не дотримано і доказів надіслання відзиву позивачу не надано, суд не бере до уваги відзив відповідача, оскільки відзив поданий із порушенням встановленого КАС України порядку подання.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області з 25.11.2024, як отримувач пенсії у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.

01.05.2025 позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила здійснити призначення доплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI.

Листом відповідача від 12.06.2025 позивачу відмовлено у призначенні доплати відповідно до ст. 7 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02.09.2008 № 345-VI, оскільки висновок МСЕК про причинний зв`язок смерті годувальника не долучено до заяви.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI (далі-Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 345-VI, членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, до пенсії у зв`язку із втратою годувальника на кожного непрацездатного члена сім`ї встановлюється доплата в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність, за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На виконання ст. 7 Закону № 345-VI, Кабінетом Міністрів України 24.08.2008 затверджено «Порядок встановлення членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, щомісячної доплати до пенсії у зв`язку з втратою годувальника» № 862 (далі Порядок № 862).

Відповідно до п. 1 Порядку № 862, цей Порядок визначає умови призначення та виплати щомісячної доплати до пенсії у зв`язку з втратою годувальника членам сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Згідно п. 2 Порядку № 862 право на встановлення доплати до пенсії мають члени сімей шахтарів, смерть яких настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, яким призначено пенсію у зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, даний пункт встановлює дві обставини, які є підставою для отримання сім`єю доплати до пенсії, а саме, якщо смерть шахтаря настала: внаслідок нещасного випадку на виробництві або пов`язана з професійним захворюванням.

Пунктом 3 Порядку № 862 передбачено, що у разі смерті шахтаря, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві, складається акт про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом, за формою Н-1 згідно з додатком 3 до Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.2004 № 1112, у разі смерті шахтаря, що настала внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння), пов`язаного з виробництвом, крім акта за формою Н-1 складається карта обліку професійного захворювання (отруєння) за формою П-5 згідно з додатком 5 до зазначеного Порядку № 1112, а у разі смерті шахтаря, що настала внаслідок хронічного професійного захворювання, - акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 згідно з додатком 15 до зазначеного Порядку №1112.

Причинний зв`язок смерті, що настала внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння), хронічного професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві, підтверджується висновком медико-соціальної експертної комісії за формою, що затверджується МОЗ, або витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, крім випадків, коли причина смерті підтверджується актом за формою Н-1.

Отже, аналізуючи норми Порядку № 862, суд дійшов висновку, що підставою для призначення доплати до пенсії є документальне підтвердження факту смерті шахтаря, що настала внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, а саме:

- акт за формою Н-1, акт за формою П-4 чи карта обліку за формою П-5;

- висновок МСЕК про підтвердження причинного зв`язку смерті, що настала внаслідок гострого професійного захворювання (отруєння), хронічного професійного захворювання або нещасного випадку на виробництві, крім випадків, коли причина смерті підтверджується актом за формою Н-1.

В матеріалах справи наявний акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 21.08.2015 складений щодо ОСОБА_2 , довідка МСЕК серії АВ № 0605010 від 30.06.2016 про встановлення ОСОБА_2 ІІІ групи безстроково у зв`язку із професійним захворюванням, довідка про причину смерті ОСОБА_2 № 815пв від 12.11.2024, у якій зазначено, що причина смерті: гостра серцево-судинна недостатність; атеросклеротична серцево-судинна хвороба та свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 12.11.2024.

Суд зазначає, що акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання за формою П-4 щодо ОСОБА_2 був складений 21.08.2015 задовго до його смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Довідка МСЕК серії АВ № 0605010, також складена 30.06.2016 задовго до смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Довідка про причину смерті ОСОБА_2 № 815пв від 12.11.2024 підтверджує причину смерті, а саме: гостра серцево-судинна недостатність; атеросклеротична серцево-судинна хвороба.

Разом з тим, наведені документи самі по собі не підтверджують наявності причинного зв`язку між смертю ОСОБА_2 та хронічним професійним захворюванням, виявленим під час його трудової діяльності. Акт за формою П-4 лише засвідчує факт встановлення у ОСОБА_2 професійного захворювання та обставини його виникнення, а довідка МСЕК факт встановлення групи інвалідності у зв`язку із цим захворюванням, проте жоден із цих документів не містить висновку про те, що саме зазначене професійне захворювання стало безпосередньою або опосередкованою причиною смерті.

Довідка про причину смерті № 815пв від 12.11.2024 також не містить відомостей про зв`язок вказаної смерті із умовами праці чи наявним професійним захворюванням.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували, що смерть ОСОБА_2 настала саме внаслідок хронічного професійного захворювання, пов`язаного з виробництвом.

Надані до матеріалів справи документи свідчать лише про факт наявності у померлого професійного захворювання під час життя, проте не підтверджують, що саме це захворювання стало причиною його смерті. Відтак, підстави для призначення відповідної доплати відсутні.

Щодо твердження позивача про те, що лист відповідача не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС України, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Отже, за результатами розгляду заяви особи територіальний орган Пенсійного фонду України не пізніше 10 днів зобов`язаний прийняти рішення - акт владно-розпорядчого характеру.

Разом з тим, з матеріалів справи судом встановлено, що позивач 01.05.2025 звернулася до відповідача із заявою, у якій просила здійснити призначення доплати відповідно до ст. 7 Закону № 345-VI.

Відомостей щодо прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення доплати відповідно до ст. 7 Закону № 345-VI матеріали справи не містять.

Відповідачем під час розгляду справи відомостей щодо прийняття відповідного рішення суду не повідомлено.

Суд зазначає, що лист відповідача від 12.06.2025 № 18359-14700/С-02/8-0500/25, наданий у відповідь на звернення позивача, по своїй суті не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не узгоджується зі вказаним вище способом дій такого суб`єкта владних повноважень щодо обов`язку винести акт владно-управлінського характеру (рішення) за результатом розгляду заяви про призначення доплати.

Враховуючи викладене, суд погоджується із доводами позову про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не прийняло жодного рішення за результатом розгляду заяви позивача про призначення доплати відповідно до ст. 7 Закону № 345-VI, а лише надало лист.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням обставин цієї справи та враховуючи неприйняття відповідачем рішення за результатом розгляду заяви позивача, належним способом захисту прав позивача, є визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви позивача від 01.05.2025 про призначення та виплату доплати відповідно до ст. 7 Закону № 345-VI та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 01.05.2025 про призначення та виплату доплати відповідно до ст. 7 Закону № 345-VI та за результатом її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Враховуючи викладене, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову до суду підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. 2, 77, 78, 94, 139, 241-246, 257-258, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 01.05.2025 про призначення та виплату доплати відповідно до ст. 7 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.05.2025 про призначення та виплату доплати відповідно до ст. 7 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI та за результатом її розгляду прийняти обґрунтоване рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1211,20 гривень (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя О.С. Духневич