Справа № 240/12773/24
Суддя: Леміщак Дмитро Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про зміну способу і порядку виконання судового рішення

15 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/12773/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Леміщака Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 240/12773/24 задоволено позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 08.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 03.09.2023, з 04.09.2023 по 19.09.2023, з 13.11.2023 по 05.12.2023, з 06.12.2023 по 01.01.2024, з 11.01.2024 по 25.01.2024, з 26.01.2024 по 06.02.2024, з 08.02.2024 по 20.02.2024, з урахуванням раніше виплачених коштів.

До суду надійшла заява державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якій він просить змінити спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 240/12773/24 із "зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 08.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 03.09.2023, з 04.09.2023 по 19.09.2023, з 13.11.2023 по 05.12.2023, з 06.12.2023 по 01.01.2024, з 11.01.2024 по 25.01.2024, з 26.01.2024 по 06.02.2024, з 08.02.2024 по 20.02.2024 з урахуванням раніше виплачених коштів" на "стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суми в розмірі 613232,73 грн".

Заява мотивована тим, що рішення суду не виконано в повному обсязі. Згідно з довідкою-розрахунком військовою частиною НОМЕР_1 нараховано додаткову винагороду ОСОБА_1 в сумі 613232,73 грн за вказані періоди, проте виплата не проведена через обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення.

В обґрунтування заяви заявник зазначає, що військовою частиною НОМЕР_1 проведено нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 у розмірі 613 232,73 грн відповідно до довідки-розрахунку, однак виплата не здійснена через відсутність фінансування. 19.03.2025 військова частина НОМЕР_1 направила лист № 1856/974 до військової частини НОМЕР_2 (безпосереднього керівника) з проханням забезпечити виконання рішення суду, але відповідь на момент подання заяви не отримана. Фінансування військової частини здійснюється з державного бюджету через Міністерство оборони України, однак на момент звернення кошти не виділено, що, на думку заявника, є обставинами, які істотно ускладнюють виконання рішення.

Заявник просить змінити спосіб і порядок виконання рішення шляхом стягнення 613 232,73 грн з військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ). Заявник також посилається на ст. 378 КАС України, яка дозволяє суду змінити спосіб і порядок виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють його виконання, та ст. 7 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, яка передбачає звернення виконавця до суду у разі невиконання рішення протягом двох місяців.

Судом вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні, однак сторони у судове засідання не прибули.

Відповідно до ч. 2 ст. 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, зважаючи на приписи ч. 2 ст. 378 КАС України, неприбуття сторін у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду.

Вирішуючи заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання судового рішення у справі № 240/12773/24, суд враховує таке.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 240/12773/24 задоволено позов ОСОБА_1 . Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 08.08.2023 по 29.08.2023, з 29.08.2023 по 03.09.2023, з 04.09.2023 по 19.09.2023, з 13.11.2023 по 05.12.2023, з 06.12.2023 по 01.01.2024, з 11.01.2024 по 25.01.2024, з 26.01.2024 по 06.02.2024, з 08.02.2024 по 20.02.2024 з урахуванням раніше виплачених коштів.

Судом встановлено, що на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 240/12773/24 військовою частиною НОМЕР_1 здійснено нарахування додаткової винагороди ОСОБА_1 за вказані періоди в сумі 613232,73 грн. Наразі заборгованість у розмірі 613232,73 грн заявнику не виплачена.

Суд зазначає, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 23.06.2021 у справі № 520/13014/20 вимога про стягнення заборгованості не дублює вимогу про зобов`язання нарахувати і виплатити заборгованість, ці вимоги є двома різними способами захисту порушеного права, які передбачають відмінний механізм виконання судових рішень; списання коштів за судовими рішеннями, боржником за якими є державний орган, відповідно до ч. 1 ст. 2 та ч. 1 ст. 3 Закону України від 05.06.2012 № 4901-VI "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", можливе у тому випадку, коли способом захисту порушеного права є вимога про стягнення коштів.

До того ж, у контексті застосування до спірних правовідносин принципу юридичної визначеності, як невід`ємної складової проголошеного ст. 8 Конституції України верховенства права, суд доходить до переконання про те, що застосування такого способу захисту як стягнення заборгованості (стягнення коштів за боргом) у публічно-правових спорах може бути застосовано виключно у тому випадку, коли матеріали справи містять достатній обсяг об`єктивних даних, котрі поза розумним сумнівом доводять той факт, що майбутня подія виплати коштів позивачу з урахуванням обмеженості наданих у розпорядження суб`єкту владних повноважень публічних фінансових ресурсів об`єктивно не здатна призвести до погіршення правового становища інших громадян отримувачів поточних грошових платежів.

Разом із тим, суд бере до уваги, що виконання постановлених судових актів в адміністративних справах гарантовано ст. 55, п. 9 ч. 1 ст. 129, ст. 129-1 Конституції України, ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ч. 2 ст. 13 від 02.06.2016 № 1402-VIII Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ч. 2 ст. 14, ч. 1 ст. 370, ч. 2 ст. 372 КАС України.

У силу положень спеціальної норми процесуального закону абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України у редакції Закону України № 4094-IX невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.

З огляду на зміст абз. 2 ч. 3 ст. 378 КАС України (у редакції Закону України № 4094-IX), який не передбачає розсуду суду та виключає правомірність установлення будь-яких обставин, окрім: категорії спору; набрання судовим актом законної сили; тривалості існування боргу, а також на підтверджені матеріалами справи обставини існування боргу у відносинах із виплати додаткової винагороди понад два місяці з дня набрання законної сили відповідним судовим актом, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про зміну способу виконання рішення суду.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу і порядку виконання судового рішення задовольнити.

Змінити спосіб і порядок виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 у справі № 240/12773/24 шляхом стягнення з військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) нарахованих коштів у сумі 613232,73 грн.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Д.М. Леміщак