Справа № 149/3159/25
Суддя: Робак М. В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 149/3159/25
Провадження №2-а/149/101/25
Номер рядка звіту 129
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.10.2025 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М.

при секретарі Поліщук Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2025 до суду звернувся ОСОБА_1 та просить поновити строк на оскарження постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2024 № №678 за справою про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 211 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді 1700 грн штрафу.

Зазначає, що оскаржувану постанову від відповідача не отримував, ознайомився з нею 18.09.2025 після звернення до ДВС та відразу звернувся до адвоката, що є підставою для поновлення строку на оскарження постанови.

По суті зазначає, що постанова №678 від 22.07.2025 є протиправною, оскільки його притягнуто до адміністративної відповідальності після закінчення на момент розгляду справи про адміністративні правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

14.10.2025 року на адресу суду від відповідача надійшла заява про відмову у задоволенні позову, докази долучені не були.

Суд встановив наступні обставини.

11.07.2025 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2ст. 211 КУпАП, згідно якого в 2025 році внаслідок власної недбалості , при невідомих обставинах ОСОБА_2 втратив тимчасове посвідчення військовозобов"язаного (а.с. 8)

22.07.2025 начальником Хмільницького РТЦК винесено постанову за справою про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 211 КУпАП відносно ОСОБА_1 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. З постанови вбачається, що про втрату військового посвідчення ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького РВП 03.06.2025 , а 11.07.2025 - до ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 11)

Згідно трекінгу "Укрпошти" постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2025 ОСОБА_1 отримав 17.09.2025 (а.с.7, 10, 19)

Дослідивши докази, суд приходить до висновку про поновлення строку звернення позивача до суду із даним позовом, оскільки, відповідачем не доведено направлення оскаржуваної постанови та її отримання позивачем, відповідно існували об`єктивні причини, які перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду за захистом порушених прав.

За приписамист. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеномузакономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст.73,74 КАС Україниналежними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Докази, одержані з порушеннямзакону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які зазакономповинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган, посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 2ст. 283 КУпАПпостанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на нормузакону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 у справі № 513/899/16-а.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС Українив адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із п. 2 ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідальність за ст. 211 КУпАП наступає у разі зіпсуття або недбалого зберігання призовниками, військовозобов`язаними і резервістами військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), яке спричинило їх втрату, вчинене в особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу",Закон України "Про оборону України",Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", "Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" затвердженийпостановою КМ України № 1487 від 30.12.2022, інші закони України, а також прийняті відповідно до них Укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Згідно ч.8 ст. 2 Закону виконання військового обов`язку в запасі полягає в дотриманні військовозобов`язаними порядку і правил військового обліку, проходженні зборів для збереження та вдосконалення знань, навичок і умінь, необхідних для виконання обов`язків військової служби в особливий період.

У відповідності до п. 20 "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів.

Згідно п. 1 "Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів" військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа, а також громадянам України, звільненим з військової служби в СБУ у відставку, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби та не досягли граничного віку перебування в запасі (у разі, коли раніше військово-обліковий документ не видавався).

Згідно п 16. Порядку про втрату військово-облікового документа на бланку громадянин України зобов`язаний повідомити керівнику районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (керівнику відповідного органу СБУ, підрозділу розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку.

В свою чергу ч.1 п.9 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" , які є додатком 2 до "Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів" передбачає, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні:негайно повідомляти районним (міським) територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, органам СБУ, відповідним підрозділам розвідувальних органів за місцем військового обліку про втрату військово-облікового документа, вчинене в особливий період.

Тобто законодавство зобов"язує військовозобов"язаних осіб, які втратили військово-облікові документи негайно повідомити про це ТЦК та СП.

Оскільки ОСОБА_1 повідомив органи поліції про втрату військово-облікового документу 03.06.2025, хоча в позові зазначає зиму 2025, правопорушення є триваючим, тому суд вважає правомірним винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності 22.07.2025 за ст. 211 ч. 2 КУпАП, тобто в межах визначених ст. 38 КУпАП.

При цьому суд зауважує, що при винесенні оскаржуваного рішення, суб"єктом владних повноважень не в повній мірі враховано вимоги ст. 33 КУпАП, зокрема характер вчиненого правопорушення, особу порушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягався, є інвалідом другої групи, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність.

Отже, беручи до уваги вищезазначені обставини, суд вважає за можливе змінити захід стягнення ОСОБА_1 та на підставі ст. 22 КУпАП звільнити його від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням про недопустимість вчинення ним аналогічних правопорушень в майбутньому, що в повній мірі досягне мети адміністративного стягнення, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи викладене позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 243-246, 250, 271, 286 КАС України ст. 22, 23, 33, 34, 210 КУпАП, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задоволити частково.

Змінити захід стягнення, накладений на ОСОБА_1 постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 678 від 22.07..2025 року та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 211 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, в решті постанову №678 від 22.07.2025 року залишити без змін.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після розгляду апеляційним судом апеляційної скарги.

Суддя Марина РОБАК