Справа № 380/13691/25
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 рокусправа № 380/13691/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

До Львівського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під. 3; ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 30.04.2025 №47 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України, з 23.04.2025 на підставі пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції, яка діяла до ухвалення Закону України від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» та зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 ;

- судові витрати покласти на Відповідачів.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено такий строк.

Позивач обгрунтувала позовні вимоги тим, що вона є працівником Львівської обласної клінічної психіатричної лікарні з 12.10.2009 року. Її страховий стаж з урахуванням кратності складає - 36 років 8 місяців 11 днів, пільговий стаж по Списку №2 - 29 років 5 місяців 18 днів. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 30.04.2025 №47 позивачці відмовлено в призначені пенсії у зв`язку з недосягненням пенсійного віку, передбаченого пп. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також Відповідач 1 зазначив, що до страхового стажу Позивачки не зараховано період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 , оскільки не доведено факт зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 . До уваги не було взято свідоцтво про шлюб, оскільки те є незавіреною копією, а в рішенні суду від 15.10.2010 не вказано дошлюбне прізвище. Позивач вважає таке рішення протиправним, так як має право на пенсію в 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, просить позов задовольнити.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позов, у якому зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка від 23.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та пакетом документів. Відповідно до пункту 4.2 Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу. На підставі вказаної постанови, за принципом екстериторіальності, ОСОБА_4 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах розглядалися і, відповідно, рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №47 від 30.04.2025 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Наголошує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не розглядало ані вищеозначеної заяви ОСОБА_1 про призначення пенсійної виплати, ані документів доданих до цієї заяви, відповідно й не приймало жодних рішень щодо цього питання, а тому не може виступати відповідачем у даній справі, так як не вчиняло жодних протиправних дій та не порушувало жодних прав позивача. Просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області подав відзив на позов, у якому зазначив, що рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг від 30.04.2025 № 47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058) у зв`язку з недосягненням необхідного віку. За наданими документами позивачем, до загального страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно диплому серії НОМЕР_2 , оскільки не доведено факт зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , так як свідоцтво про шлюб є незавіреною копією, яку не було взято до уваги, а в рішенні суду про розірвання шлюбу від 15.10.2010 не вказано дошлюбне прізвище. Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 не відновлює дію Закону №1788-ХІІ і положення Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо підвищення пенсій від 03.10.2017 № 2148-VІІІ неконституційним не визнає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши докази, викладені у заявах по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка від 23.04.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та пакетом документів.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій за принципом екстериторіальності, документи ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах розглядалися Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Рішенням Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 30.04.2025 № 47 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з недосягненням необхідного віку, з посиланням на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають жінки, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до п. 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

За результатом розгляду документів, доданих до заяви про призначення пенсії на пільгових умовах позивачем, встановлено:

- необхідний вік для призначення пенсії на пільгових умовах - 55 років;

- вік заявниці 50 років;

- необхідний пільговий стаж 10 років;

- пільговий стаж заявниці 29 років 05 місяців 18 днів;

- необхідний страховий стаж не менше 25 років;

- страховий стаж позивача становить: 22 роки 0 місяців 2 дні, всього з урахуванням кратності ст.60 - 36 років 8 місяців 11 днів.

За наданими документами до загального страхового стажу не зараховано: період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 , оскільки не доведено факт зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , так як свідоцтво про шлюб є незавіреною копією, яку не було взято до уваги, а в рішенні суду про розірвання шлюбу від 15.10.2010 не вказано дошлюбне прізвище.

Пільговий стаж позивача зараховано повністю з урахуванням наказів про атестацію робочого місця.

Позивач не погоджуючись із рішенням відповідача звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійне забезпечення громадян в Україні здійснюється відповідно до Законів України «Про пенсійне забезпечення», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та інших чинних нормативно-правових актів.

Відповідно до статті 5 Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) виключно цим Законом визначаються умови набуття права та порядок призначення розмірів пенсійних виплат.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058 право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають жінки, які працювали на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим- двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058: жінкам на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Відповідно до пункту «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

У постанові від 21.04.2021 у зразковій справі № 360/3611/20, на яку посилається позивачка, Велика Палата Верховного Суду зазначила наступне:

« 3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

«На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах».

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти «б» - «г» статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, Велика Палата Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному. Таке регулювання порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України»).

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56) сформувала правовий висновок, згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, у цій справі застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

Тому відмова управління ПФУ в призначенні ОСОБА_1 , яка на час звернення із заявою про призначення пенсії досягла 50 років, мала страховий стаж роботи 31 рік 3 місяці 3 дні, у тому числі на роботах за списком № 2 - 20 років 11 місяців 23 днів, пенсії на пільгових умовах за віком з посиланням недосягнення нею 55-річного пенсійного віку, визначеного пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV, є протиправною.»

Суд звертає увагу на те, що у справі, на яку покликається скаржник, було зазначено, що ця справа є зразковою для справ, у яких предметом спору є оскарження дій територіального органу ПФУ щодо вирішення питання про призначення пенсії на пільгових умовах, для працівників, зайнятих повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, та наведено обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права, а саме:

а) позивачем є особа, яка:

- звернулась до ПФУ за призначенням пенсії після 23 січня 2020 року з підстав, визначених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ;

- на момент звернення досягла: чоловіки - 55 років, жінки - 50 років;

- набула стаж роботи, визначений статтею 13 Закону № 1788-ХІІ;

б) відповідачем є орган ПФУ, уповноважений на вирішення питання про призначення пенсії.

Отже, у справі № 360/3611/20 позивачка досягла 50 років та мала необхідний пільговий стаж за Списком №2 для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_1 на день звернення з заявою про призначення пенсії досягла 50 річного віку, пільговий стаж за списком 2 становить 29 років 5 місяців 18 днів, звернулась до ПФУ за призначенням пенсії після 23 січня 2020 року з підстав, визначених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-IV.

Отже, відповідач відмовляючи у призначенні пенсії позивачці у зв`язку з недосягненням необхідного віку діяв необгрунтовано, без урахування усіх обставин у справі, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 30.04.2025 №47 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 слід визнати протиправним та скасувати.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 , суд зазначає таке.

Відповідач вказує, що до загального страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1991 по 05.07.1996 згідно з дипломом серії НОМЕР_2 , оскільки не доведено факт зміни прізвища з ОСОБА_2 на ОСОБА_3 , так як свідоцтво про шлюб є незавіреною копією, яку не було взято до уваги, а в рішенні суду про розірвання шлюбу від 15.10.2010 не вказано дошлюбне прізвище.

Відповідно до п. 2.23 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 № 22-1 при поданні особою заяви в паперовій формі документи можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію. Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Як встановлено судом та не спростовано сторонами позивач до заяви про призначення пенсії долучила свідоцтво про шлюб належним чином не завірене, внаслідок чого відповідач правомірно відмовив у зарахуванні до страхового стажу вказаного періоду, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Разом з тим, позивач не позбавлена права подати до територіальних органів Пенсійного фонду України належним чином оформленні документи для зарахування такого стажу.

Позивач просить зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію.

Згідно з частинами 3 та 4 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Статтею 58 Закону № 1058-IVвизначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії. Суд не може підміняти своїм рішенням компетенцію уповноваженого органу державної влади, через що вимоги про зобов`язання призначити пенсію також задоволенню не підлягають.

З урахуванням зазначеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 23.04.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 1 ст. 73 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд доходить переконання, що позов слід задовольнити частково.

Судовий збір слід стягнути в користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області від 30.04.2025 №47 про відмову в призначені пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.04.2025 року про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України з урахуванням правової оцінки, наданої у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Cтягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, під. 3; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 484,48 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

СуддяКухар Наталія Андріївна