Справа № 160/7779/25
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7779/25
Суддя І інстанції Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Коршуна А.О., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Дніпровської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товару та картки відмови, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «МЕТАЛІНСАЙТ» звернулось з вищевказаним позовом до суду в якому просило визнати протиправним та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000033/1 від 25.02.2025 року;

- картку відмови в прийняті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000102 від 25.02.2025 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що при розмитнені товару відповідач застосував резервний метод визначення митної вартості товарів, при цьому не довів неможливість використання основного, оскільки надані позивачем документи свідчать, що відомості про заявлену митну вартість товару є об`єктивними, такими, що піддаються обчисленню та підтверджуються документально, у зв`язку із чим просить суд скасувати вказане рішення про коригування митної вартості товару.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі Дніпровська митниця посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати вказане рішення та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вказує, що у спірних правовідносинах у відповідача виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої позивачем митної вартості товару. За фактичними обставинами справи відповідач мав обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів, які б підтверджували заявлену митну вартість товару. Митниця правомірно прийняла рішення про коригування митої вартості та картку відмови з дотриманням вимог чинного законодавства. Вказує, що при подачі позову адвокатом не було надано договору про надання правової допомоги від 01.01.2024. Зазначає, що судом безпідставно стягнуто з відповідача судовий збір, в тому числі збір як за окрему вимогу про скасування картки відмови у митному оформленні.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» (далі позивач) та «HEBEI DUNLUN INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD» Китай був укладений зовнішньо - економічний контракт №AHAD-DL-UA20241101 від 01.11.2024 р. (далі Контракт).

За умовами даного контракту, Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛІНСАЙТ» (Покупець) купує товар у «HEBEI DUNLUN INTERNATIONAL TRADING CO.,LTD» Китай (Продавець).

Відповідно до п. 4.2. Загальна сума Контракту становить 450 000,00 доларів США і визначається як вартість товару (партії товару), поставка якого здійснюється відповідно до Специфікацій.

У відповідності до пункту 4.3. Валютою контракту є долар США.

Згідно з п. 5.2. Контракту, Покупець зобов`язується шляхом банківського переказу здійснити передоплату у розмірі 30% від загальної суми договору протягом 5 банківських днів від дати підписання Контракту і Специфікації, 70% за фактом готовності продукції до відвантаження. За фактом навантаження контейнера на борт судна, на підтвердження надається сканована копія з оригіналу коносаменту із зазначенням дати відвантаження.

На умовах та в рамках зовнішньо - економічного контракту на підставі Специфікації №1 від 04.11.2024 року та Інвойсу №DL 20241207 від 07.12.2024 було організовано поставку товарів з Китаю до України, а саме: Заготовка відводів та трійника у загальній кількості 9630 шт. на суму 26 098, 80 доларів США.

24.02.2025 року позивачем було подано до Дніпровської митниці електронну митну декларацію №25UA97U7, відповідно до якої митна вартість товарів, заявлених до митного оформлення, була визначена декларантом згідно до Інвойсу №DL20241207 від 07.12.2024 року за методом 1 за ціною договору (контракту).

До електронної митної декларації позивачем були додані наступні документи: сертифікат якості (Certificate of quality) №A2-24D 18-01 від 06.12.2024; сертифікат якості (Certificate of quality) №A2-24D 18-02 від 06.12.2024; сертифікат якості (Certificate of quality) №A2-24D 18-03 від 06.12.2024; пакувальний лист (Packing list) б/н від 07.12.2024; рахунок-фактура (інвойс) (Commercial invoice) DL 20241207 від 07.12.2024; коносамент (Bill of lading) SHNGB00050984 від 21.12.2024; автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н від 20.02.2025; сертифікат про походження товару (Certificate of origin) №25С1309А1948/00001 від09.01.2025; банківський платіжний документ, що стосується товару №334 від 06.11.2024; банківський платіжний документ, що стосується товару №338 від 02.12.2024; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1980 від 20.02.2025; довідка про тр. витрати № 373 від 20.02.2025; заявка № 373 від 06.12.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікація №1 від 04.11.2024; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу товару № AHAD-DL-UA20241101 від 01.11.2024; договір про надання послуг митного брокера №БД-6 від 11.01.2016; договір (контракт) про перевезення №011222-001 від 01.12.2022; договір (контракт) про перевезення №130920231 від 13.09.2023; договір (контракт) про перевезення №ВОХ-91 від 25.10.2023; копія митної декларації країни відправлення №1545195 від 20.09.2024.

Під час здійснення митницею контролю правильності визначення митної вартості товару виявлені розбіжності у наданих документах, а саме:

1. Відповідно до специфікації № 1 від 04.11.2024 оплата за товар здійснюється наступним чином: 30% попередня оплата, 70% по факту готовності товару до відвантаження. Датою фактичного відвантаження відповідно до Коносаменту № SHNGB00050984 є 21.12.2024 проте останній платіж здійснено 02.12.2024, таким чином не дотримано умови оплати за оцінюваний товар, що унеможливлює перевірку числового значення оплати за поставлений товар.

2. До митного оформлення декларантом надані сертифікати заводських випробувань (Mill test certificate) від 06.12.2024 № A2-24D18-01, A2-24D18-02, A2-24D18-03 видані Hebei Ahad Tubeline Co.Ltd, що суперечить даним зазначеним у ЕМД №25UA97U7 (UA110130/2025/003797) від 24.02.2025 де в графі «Виробник» електронного інвойсу зазначено Hebei Dunlun International Trading Co., Ltd. Зазначене прямо свідчить про посередницький характер угоди (тобто наявний факт перепродажу оцінюваного товару, що свідчить про наявність додаткової складової, як мінімум комерційної надбавки) на відміну від задекларованої угоди з виробником, як заявлено у ЕМД №25UA97U7 (UA110130/2025/003797) від 24.02.2025. Також у підтвердження вищезазначеного в графі «Контракт» сертифікатів заводських випробувань від 06.12.2024 № A2-24D18-01, A2-24D18-02, A2-24D18-03 вказано номер DL-1 який до митного оформлення не надано.

3. Відповідно п.4.1.6 договору про транспортно-експедиторське обслуговування № 011222-001 від 01.12.2022 «Виконані послуги регламентуються актом виконаних робіт та рахунком Експедитора». Акт виконаних робіт не наданий до митного оформлення.

4. Відповідно до пункту 4.1.3-А договору транспортно-експедиційне обслуговування від 01.12.2022 № 011222-001 «при перевезенні вантажу морським сполученням в режимі імпорт-клієнт (ТОВ «Металінсайт») оплачує платежі за послуги з перевезення вантажу та супутні витрати, пов`язані з таким перевезенням (навантаження та/або розвантаження вантажу, агентські, портові збори і т.п., протягом трьох (3) банківських днів з моменту виставлення експедитором рахунку, але до вивозу вантажу з порту». Наданими до митного оформлення документами, не підтверджено здійснення оплати витрат за рахунком на оплату № 1980 від 20.02.2025.

5. Відповідно до пункту 4.1.3-Г договору транспортно-експедиційне обслуговування від 01.12.2022 № 011222-001 на клієнта може бути покладено витрати на внутрішньо портове зберігання вантажу, використання інфраструктури порту, понаднормове зберігання товару в порту/ терміналі, демередж. Документальне підтвердження витрат за п.2,3 рахунку на оплату №1980 від 20.02.2025 не підтверджено рахунками з порту та супутніми витратами по іноземній території. Враховуючи вищезазначене, згідно наданих товаросупровідних документів на шляху транспортування оцінюваного товару, можливе не включення до митної вартості товару витрат на завантаження/розвантаження, страхування товару.

6. Згідно з маніфесту Головного митного управління КНР №52 2008 року, в графі 14 митної декларації заповнюється реєстраційний номер коносаменту або транспортних накладних. В графі 14 митної декларації країни відправлення №1545195 вказано транспортний документ №247515985, який декларантом до митного оформлення не надавався. Декларантом до митного оформлення надано коносамент від 21.12.2024 №SHNGB00050984. Вищевказане свідчить про наявність іншого транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МКУ, до митного оформлення не надавався. Також в графі «Контракт» зазначено номер документу DL-1 який до митного оформлення не надано.

7. Окрім того, в зазначеній експортній декларації від 20.09.2024 №1545195 не заповнена обов`язкова графа «Дата складання» що свідчить про наявність ознак підробки.

8. З урахуванням того, що митна декларація країни відправлення №1545195 та сертифікати заводських випробувань від 06.12.2024 № A2-24D18-01, A2-24D18-02, A2-24D18-03 містять посилання на один і той самий документ з номером DL1, це свідчить про відсутність комерційної надбавки між виробником товару «Hebei Ahad Tubeline Co.Ltd» та продавцем «Hebei Dunlun International Trading Co., Ltd».

9. Заявка від 06.12.2024 №373 «На транспортування та експедирування» містить посилання на коносамент №SHNGB00050984 який датовано пізніше, а саме 21.12.2024. Тобто на момент видачі Заявки коносаменту ще не існувало.

10. Надана довідка на транспортні витрати від 20.02.2025 №373 не містить відомості про протяжність маршруту перевезення у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.

11. Згідно з відомостей коносамента від 21.12.2024 № SHNGB00050984 наведено відомості про безпосереднього перевізника, - компанію «ULIX (NINIGBO) SUPPLY CHAINE CO., LTD» та експедитора «BOXLINE UCL POLANDULSABALI 60 02-1740000 Warszawa POLAND». Таким чином, компанія ТОВ ЄВРО ФОРВАРДІНГ не здійснювала експедирування товарів за коносаментом 21.12.2024 № SHNGB00050984 у контейнері HASU4930444. Відомості про договірні відносини між ТОВ «ЄВРО ФОРВАРДІНГ» та «BOXLINE UCL POLAND ULSABALI 60 02-1740000 Warszawa POLAND» до митного контролю не надані, рахунки про вартість експедиторських послуг від компанії «BOXLINE UCL POLAND ULSABALI 60 02-1740000 Warszawa POLAND» до митного контролю не надано.

25.02.2025 року відповідачем позивачу надіслане повідомлення, відповідно до якого на підставі результатів спрацювання автоматизованої системи управління ризиками для виконання митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи, з метою здійснення контролю за правильністю та повнотою визначення декларантом митної вартості товару, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1. договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2. рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3. Рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4. за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 5. бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6. каталоги, прайс-листи, специфікації виробника товару; 7. транспортні документи (підтверджують розмір складових митної вартості); 8. висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.

Зазначено, що згідно ч.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товару.

На вимогу митниці позивачем, листом від 25.02.2025 року № 2 повідомлено що були надані всі наявні додаткові документи до МД №25UA97U7 від 24.02.2025, у зв`язку з чим позивач просив закінчити митне оформлення.

25.02.2025 року відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA110130/2025/000033/1, відповідно якого митна вартість товару визначена за другорядним (резервним) методом, та ґрунтується на раніше визнаній митним органом митній вартості товару, випущеного у вільний обіг за ЕМД від 27.01.2025 № 25UA30U1 (UA806070/2025/000730) (товар №3) за ціною 3,09 дол.США/кг.

Дніпровською митницею також було винесено картку відмову в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2025/000102 від 25.02.2025 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів та прийнятою карткою відмови у митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст.52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Як встановлено ч.1 ст.53 Митного кодексу України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч.2 ст.53 Митного кодексу України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Як передбачено ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 Митного кодексу).

Відповідно до ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 Митного кодексу України).

Як встановлено ч.1 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст.54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

На момент прийняття оспорюваних рішень про коригування митної вартості товару зазначені обставини не існували.

Відповідно до ч.1 ст.55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до ст.57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. При цьому, такий контроль може здійснюватися в тому числі шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Підставою для виникнення сумнівів митного органу щодо митної вартості товару стали розбіжності які місять в наданих документах.

Відповідно до статті 361 Митного кодексу України з метою запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи митні органи застосовують систему управління ризиками для визначення товарів, транспортних засобів, документів і осіб, які підлягають митному контролю, форм митного контролю, що застосовуються до таких товарів, транспортних засобів, документів і осіб, а також обсягу митного контролю. При цьому, управління ризиками - це робота митних органів з аналізу ризиків, виявлення та оцінки ризиків, розроблення та практичної реалізації заходів, спрямованих на мінімізацію ризиків, оцінки ефективності та контролю застосування цих заходів. Цілями застосування системи управління ризиками є, зокрема: запобігання, прогнозування і виявлення порушень законодавства України з питань державної митної справи; забезпечення більш ефективного використання наявних у митних органів ресурсів та зосередження їх уваги на окремих згрупованих об`єктах аналізу ризику, щодо яких є потреба у застосуванні окремих форм митного контролю або їх сукупності, а також у підвищенні ефективності митного контролю (областях ризику); прискорення митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України.

Митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Спростовуючи доводи митниці з приводу того, що не дотримання умови оплати за оцінюваний товар, що унеможливлює перевірку числового значення оплати за поставлений товар, суд зазначає наступне судом першої інстанції вірно вказано на те, що матеріалами справи підтверджено, що позивачем до митного оформлення було надано Коносамент № SHNGB00050984 від 21.12.2024 та банківський платіжний документ, що стосується товару №334 від 06.11.2024, №338 від 02.12.2024. Отже всі банківські платіжні документи, що підтверджують оплату товару позивачем були надані в повному обсязі, а отже розбіжності в документах, що підтверджують оплату товару відсутні.

З приводу зауважено до наданих сертифікатів заводських випробувань, суд першої інстанції вірно вказав на те, що сертифікат про походження товару не визначає митної вартості товару, він не входить до переліку документів, зазначених в пункті 2 статті 53 Митного кодексу України, а може бути наданий додатково на вимогу митного органу у разі, якщо документи зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Тому належність сертифіката відповідній партії чи недоліки в його оформленні не впливають на розрахунок митної вартості товару.

Надаючи оцінку зауваженням митного органу щодо вартості перевезення, суд першої інстанції вірно врахував те, що на підтвердження вартості послуг з перевезення товару позивачем було надано: рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №1980 від 20.02.2025; заявка № 373 від 06.12.2024; доповнення до зовнішньоекономічного договору Специфікація №1 від 04.11.2024; договір (контракт) про перевезення №011222-001 від 01.12.2022; договір (контракт) про перевезення №130920231 від 13.09.2023; договір (контракт) про перевезення №ВОХ-91 від 25.10.2023.

Крім того позивачем було надано довідку ТОВ «Євро-Форвардінг» № 373 від 20.02.2025 року, в якій зазначається, що «вартість міжнародного морського перевезення вантажу в контейнері HASU4930444, по коносаменту SNGB00050984, що слідував за маршрутом: порт завантаження TIANJIN, (China) - порт прибуття Gdansk (Poland), складають: 196 194 грн. 35 коп. Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України, включаючи НРР, складські послуги, оформлення Т1. Складають 69 607 грн. 94 коп. Міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України до митного кордону м/п Ягодин, Україна автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 складають: 54 100 грн. 00 коп. В тому числі навантажувально-розвантажувальні роботи. Страхування вантажу не проводилось.».

Позивачем з ТОВ «Євро Форвардінг» (експедитор) було укладено договір транспортно-експедиторського обслуговування №130920231 від 13.09.2023 на організацію транспортно-експедиторського обслуговування, перевезення експортно-імпортних і транзитних вантажів по території України і в міжнародному сполученні, а також надання інших транспортно-експедиторських послуг клієнтові за погодженням сторін.

Під кожне конкретне перевезення клієнт надає експедиторові заявку, в якій оговорюється найменування і кількість вантажу, маршрут перевезення (порт навантаження, порт вивантаження, місце доставки вантажу), плановану дату надання вантажу відправником, при цьому сторони враховують строки перебування вантажу на митниці та тип транспортного засобу, дані про вантажовідправника і вантажоодержувача і іншу необхідну інформацію, що стосується організації ТЕО (п.1.3 договору).

Згідно інвойса DL 20241207 від 07.12., умови поставки: TOV METALINSAIT Ukraine, Dnepr.

З приводу відомостей про безпосереднього перевізника товару, судом враховано, що умовами Договору транспортної експедиції між ТО «Євро Форвардінг» та ТОВ «Металінсайт», зокрема п. 2.2.4, Сторонами погоджено, що Експедитор має право Доручити виконання цього договору третій особі.

ОтжеТОВ «Металінсайт» не зобов`язаний визначати ланцюг контрагенті ТОВ «Євро Форвардінг», таке право надано Експедитору умовам договору.

Крім того, відповідно до умов договору про транспортно-експедиторське обслуговування №011222-001 від 01.12.2022, ТОВ «Євро Форвардінг» було сформовано рахунок на оплату № 1980 від 20 лютого 2025 р., який був оплачений Позивачем 26.02.2025 року, що підтверджується платіжною інструкцією №2390, після чого Сторонами було підписано акт надання послуг.

Також судом першої інстанції принагідно зауважено, на той факт, що митним законодавством не встановлено чіткого переліку документів, якими мають підтверджуватись транспортні витрати, отже довідка про транспорті витрати є належним доказам їх підтвердження та понесення та зазначення про можливість її складання в договорі не є обов`язковою.

Крім того, розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Між тим, оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів такої інформації не містить, що не дає підстав вважати його обґрунтованим та мотивованим у контексті положень пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

Наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Обставина про наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за резервним методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Автоматизована система аналізу та управління ризиками з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Водночас, ціна є грошовим вираженням лише у разі коли існує рівновага між попитом та пропозицією. В інших випадках коливання цін спричиняються не вартістю, а іншими причинами.

Отже, факт наявності в автоматизованій системі митного органу інформації, що товар, який задекларовано позивачем, розмитнювався ним раніше чи іншими особами за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не призводить до автоматичного збільшення митної вартості товарів, адже законодавство таких підстав прямо не встановлює, тому не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доводи, які зазначені відповідачем у рішенні про коригування митної вартості, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Не надано доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. Надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. У відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

Також митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за договором щодо подібних (аналогічних) товарів.

Таким чином, ненадання декларантом всіх запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом коригування митної вартості.

Зазначені обставини спростовують висновки митного органу щодо сумнівів у визначеній митній вартості товару, на що вірно звернув увагу суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність відмови митним органом позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, враховуючи що відповідачем не було зазначено, які саме складові митної вартості є не підтвердженими, за умови не наведення митним органом доказів того, що документи, подані ним для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування відповідачем переліку документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, а подані товариством документи чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору.

Щодо визначення розміру судового збору колегія суддів зазначає, що різниця сплачених митних платежів по декларації №25UA85U9 становить 378 563,04 грн.

Так з матеріалів справи вбачається, що розрахована декларантом митна вартість товару становила 26 098,80євро, а вартість митних платежів 365 404,25 грн., внаслідок коригування митним органом митної вартості вартість митних платежів склала 743 967,29 грн.

Внаслідок коригування вартості товарів митним органом, сума додаткових нарахувань (ввізне мито та ПДВ) склала (743 967,29-365 404,25) =378 563,04 грн.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою становить - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, сума судового збору за позовну вимогу майнового характеру (рішення про коригування м.в. №UA110130/2025/000033/1 від 25.02.2025 ) становить (378 563,04х1,5%)= 5 678,44 грн.

Судовий збір за подання позову до адміністративного суду за вимогу немайнового характеру (картка відмови №UA110130/2025/000078 від 10.02.2025 року) становить 3 028,00 грн.

Враховуючи зазначене, судовий збір за подання цього позову до адміністративного суду становить 8 706,44 грн.

Згідно із частиною 3 статті 4 Закону України «Про судовий збір», при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, враховуючи наведене, сплаті за подання позовної заяви підлягав судовий збір у розмірі 6 965,15 грн.

У висновках Верховного Суду, сформульованими у постановах від 10.09.2020 року у справі №804/8259/16, від 24.12.2020 року у справі №825/462/16, зазначено, що оскарження рішення про коригування митної вартості, безпосереднім наслідком якого є зміна складу майна позивача, є вимогою майнового характеру, тоді як оскарження картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є вимогою немайнового характеру, а у разі об`єднання таких вимог судовий збір відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Так судовий збір при подачі позову до суду позивачем сплачений за одну майнову вимогу та одну немайнову вимогу, отже твердження апелянта про невірний розрахунок судового збору є безпідставним.

Доводи відповідача стосовно того, що до позовної заяви від 13.03.2025 позивачем додано лише Ордер серії АЕ № 1258591 від 01.03.2024 в якому зазначено реквізити договору про надання правничої допомоги від 01.01.2024р. №б/н. Копія договору про надання правничої допомоги від 01.01.2024р. №б/н в матеріалах справи відсутній колегія суддів вважає неприйнятними з огляду на те, що повноваження адвоката як представника підтверджуються ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», що передбачено п.2 ч. 4 ст. 59 КАС України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно були застосовані норми матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпровської митниці - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

В повному обсязі постанова складена 14 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова