Справа № 320/26664/24
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року справа № 320/26664/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО-ХІМ-ФАРМА» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

Суть спору: у червні 2024 року до Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариства з обмеженою відповідальністю «БІО-ХІМ-ФАРМА» (далі - позивач та/або ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА», товариство) із позовом до Головного управління ДПС у м. Києві (далі - відповідач та/або ГУ ДПС у м. Києві, контролюючий орган), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м. Києві від 09.01.2024 №14980411.

10.06.2024 відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Донця В.А.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач посилається на положення пункту 187.1 (б) статті 187 Податкового кодексу України та наполягає, що на момент відвантаження товару - червень 2023 року діяла пільга, щодо оподаткування податком на додану вартість операцій з постачання на митній території товарів (у тому числі лікарських засобів та / або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій короновірусної хвороби, перелік яких визначено Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224. Відтак, на переконання товариства, останнє, застосовуючи податкову пільгу, діяло правомірно, що виключає наявність правових підстав для збільшення податкових зобов`язань з податку на додану вартість та й, відповідно застосування штрафних (фінансових) (санкцій) штрафу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 (суддя Донець В.А.) відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

06.03.2025 відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_1 з посади справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Кушновій А.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.05.2025 прийнято адміністративну справу №320/26664/24 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Кушнової А.О. та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, подавши відзив на позовну заяву, зареєстрований судом 13.05.2025. У відзиві на позовну заяву контролюючий орган стверджує про правомірність спірного рішення та наголошує, товариство не мало право застосовувати податкову пільгу, оскільки на дату виникнення податкових зобов`язань карантин в Україні був відмінений.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

На підставі пункту 200.10 статті 200, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, у порядку статті 76, підпункту 69.2 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України ГУ ДПС у м. Києві проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за липень 2023 року, поданої ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА», за результатами якої складено акт від 30.11.2023 № 79680/Ж5/26-15-04-11-03/42878990 «Про порушення норм законодавства, що встановлені за результатами камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА» (податковий номер - 42878990) за липень 2023 року» (далі - акт перевірки) (т. 1, а.с. 12-14).

У висновках акта перевірки вказано про порушення товариством пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ за липень у розмірі 9 577,00 грн (далі - висновки акта перевірки) (т. 1, а.с. 14).

Не погоджуючись із висновками акта перевірки, позивачем подано заперечення, за результатами розгляду яких ГУ ДПС у м. Києві листом від 07.02.2024 № 2042/І/26-15-04-11-08 повідомила про залишення заперечень на акт перевірки від 30.11.2023 № 79680/Ж5/26-15-04-11-03/42878990 без розгляду (т. 1, а.с. 15-16).

Надалі ГУ ДПС у м. Києві за порушення пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, керуючись положеннями підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.14 статті 58 Податкового кодексу України, винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2024 № 14980411, яким збільшено позивачу суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість за податковими зобов`язаннями у сумі 9 577,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у сумі 958,00 грн (далі - оскаржуване та/або спірне рішення) (т. 1, а.с. 11).

ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА» не погоджується з оскаржуваним рішенням, вважає його протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з огляду на що звернулось до суду з метою захисту своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Положеннями пункту 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також можуть бути, зокрема, своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); 2) своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних; 3) своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

За правилами визначеними у пунктах 76.2-76.3 статті 76 ПК України порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 200.10 статті 200 ПК України у строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Згідно з пунктом 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Слід зазначити, що позивач не обґрунтовує позовні вимоги порушенням порядку призначення та/або проведення камеральної перевірки, а судом таких порушень не встановлено.

Відтак, суд переходить до перевірки обставин наявності / відсутності порушень позивачем податкового законодавства, зазначених відповідачем в акті перевірки.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

Відповідно до пункту 193.1 статті 193 ПК України ставки податку встановлюються від бази оподаткування в таких розмірах: а) 20 відсотків; б) 0 відсотків; в) 7 відсотків по операціях з: постачання на митній території України та ввезення на митну територію України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, а також медичних виробів, які внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення або відповідають вимогам відповідних технічних регламентів, що підтверджується документом про відповідність, та дозволені для надання на ринку та/або введення в експлуатацію і застосування в Україні.

Отже, постачання на митній території України лікарських засобів, дозволених для виробництва і застосування в Україні та внесених до Державного реєстру лікарських засобів, за загальним правилом оподатковується за ставкою ПДВ - 7%.

11.03.2020 Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», згідно з якою відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 року, Кабінет Міністрів України постановив установити з 12 березня 2020 року до 22 травня 2020 року на всій території України карантин (пункт 1 цієї постанови).

Законом України від 30.03.2020 №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-2019)» внесені зміни до ПК України щодо звільнення від оподаткування ПДВ; викладено у новій редакції пункт 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (цей пункт внесений до ПК України Законом України від 17.03.2020 №530-ІХ).

Пунктом 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (згідно із змінами) було встановлено, що тимчасово, на період, що закінчується останнім календарним днем місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію України та/або операції з постачання на митній території України товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України. Норми цього пункту застосовуються до операцій, здійснених починаючи з 17 березня 2020 року.

Таким чином, починаючи з 17.03.2020 до останнього календарного дня місяця, в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), операції з постачання на митній території України лікарських засобів, необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій коронавірусної хвороби (COVID-19), перелік яких визначено Кабінетом Міністрів України, звільняються від оподаткування ПДВ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2020 № 224 затверджено Перелік товарів (у тому числі лікарських засобів, медичних виробів та/або медичного обладнання), необхідних для виконання заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню, локалізацію та ліквідацію спалахів, епідемій та пандемій гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, операції з ввезення яких на митну територію України та/або операції з постачання яких на митній території України звільняються від оподаткування податком на додану вартість та які звільняються від сплати ввізного мита (далі - Постанова № 224).

Відповідно до Постанови № 224, операції з постачання етанолу ((Ethanol) 70% та 96% звільняються від оподаткування податком на додану вартість.

Разом з цим постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - Постанова № 651). Постанова № 651 набула чинності 30.06.2023.

Аналіз викладеного дає суду підстави сформувати висновки, що у період з 20.03.2020 до 29.06.2023 включно, постачання товарів, за переліком, що визначений Постановою № 224 звільняється від оподаткування податком на додану вартість. У той же час, починаючи з 30.06.2023 відповідні податкові пільги не застосовуються.

Згідно акта перевірки за даними ЄРПН постачальником ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА» виписано у липні 2023 року 12 податкових накладних на загальну суму ПДВ 5237,57 грн, з них 3 податкові накладні за операціями звільненими від оподаткування (код ставки 903) на суму обсягу постачання 136 808 грн (без ПДВ) (т. 1, а.с. 13).

З урахуванням наведеного контролюючий орган в акті перевірки вказує про те, що позивач, не зважаючи на дію Постанови № 651 у податковій звітності за липень 2023 року неправомірно застосував податкову пільгу 14060544.

На противагу викладеному, позивач наполягає, що відвантаження товару відбулось у червні 2023 року, тобто в період дії карантину, відтак останнім правомірно застосовано податкову пільгу 14060544.

Аналіз доводів сторін вказує на необхідність дослідження в межах спірних правовідносин обставин, коли виникли податкові зобов`язання за відповідною господарською операцією.

Судом встановлено, що між Клінічною лікарнею «Феофанія» Державного управління справами в особі Головного лікаря Семеніва Ігора Петровича (далі - Замовник) та ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА» (далі - Постачальник) укладено договір від 07.06.2023 № 325, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити Замовнику товар, зазначений в Специфікації (надалі - товар), а Замовник прийняти і оплати товар в порядку та на умовах, визначених цим Договором (далі - Договір) (т. 1, а.с. 23-25).

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 Договору сума цього Договору становить 136807 грн 55 коп. без ПДВ.

Згідно з пунктом 4.2 статті 4 Договору оплата товару здійснюється за фактично оплачений Товар протягом 60 календарних днів після постави, на підставі документів, що підтверджують факт поставки (видаткові накладні) та з урахуванням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 9 червня 2021 року № 590 «Про затвердження Порядку виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану (зі змінами)».

Відповідно до пункту 4.3 статті 4 Договору оплата здійснюється Замовникам за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з видатковою накладною № РН-00050 та видатковою накладної РН - 00059 товар був поставлений Замовнику 07.06.2023, а згідно з видатковою накладною № РН-00058 - 14.06.2023.

Тобто товар «Спирт етиловий розчин для зовнішнього застосування 70% 100 мл флакон» був поставлений Постачальником Замовнику в період дії карантину.

Разом з цим, суд звертає увагу позивача, що положеннями пункту 187.7 статті 187 ПК України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом.

Судом встановлено, що оплата за поставлений позивачем товар відбулася 03.07.2023 (платіжна інструкція № 1069 на суму 100 680,11 грн) (т. 1, а.с. 22); 03.07.2023 (платіжна інструкція № 1070 на суму 33 024, 96 грн) (т. 1, а.с. 21); 03.07.2023 (платіжна інструкція № 1089 на суму 3 102,48 грн (т. 1, а.с. 20 (зворотній бік).

Аналіз наведеного в сукупності свідчить, що оплата за постачання товару - «Спирт етиловий розчин для зовнішнього застосування 70% 100 мл флакон» здійснювалась за рахунок бюджетних коштів. Відтак, датою виникнення податкових зобов`язань, за таких обставин, є дата зарахування таких коштів на рахунок платника податку в банку - позивача. Отже, в контексті спірних правовідносин підлягають застосуванню положення пункту 187.7 статті 187 ПК України, а не пункту 187.1 (б) статті 187 ПК України, як про те помилково стверджує товариство.

Резюмуючи викладене, суд доходить висновку, що податкові зобов`язання за Договором виникли 03.07.2023, тобто вже в період дії Постанови № 651 про відміну карантину на території України, що свідчить про безпідставність застосування ТОВ «БІО-ХІМ-ФАРМА» податкових пільг, передбачених Пунктом 71 підрозділу 2 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, у взаємозв`язку з положеннями Постанови № 224.

Таким чином, на переконання суду, висновки відповідача про заниження товариством податкового зобов`язання з ПДВ за липень у розмірі 9 577,00 грн є правомірними.

Інших підстав позову, окрім тих, що досліджені судом, позивачем у позовній заяві не зазначено.

Згідно із частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 72 КАС України).

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що спірне рішення відповідає критеріям, які встановлені частиною 2 статті 2 КАС України. Відтак адміністративний позов не підлягає до задоволення.

Згідно із частиною 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов не підлягає до задоволення, то відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.