Справа № 340/4986/25
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/4986/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою Керівника Олександрійської окружної прокуратури Артема МОРГАЯ в інтересах держави до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Керівник Олександрійської окружної прокуратури Артем МОРГАЙ в інтересах держави звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Великоандрусівської сільської ради (будинок 43, вул. Центральна, село Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, Код ЄДРПОУ: 04364294) щодо невжиття заходів до державної реєстрації права комунальної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Калантаївський сільський клуб, розташований за адресою: вул. Центральна, 37, с. Каланатаїв, Великоандрусівської ОТГ, Олександрійський район, Кіровоградська область;

- зобов`язати Великоандрусівську сільську раду (будинок 43, вул. Центральна, село Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, Код ) вжити заходів до державної реєстрації права комунальної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Калантаївський сільський клуб, розташований за адресою: вул. Центральна, 37, с. Каланатаїв, Великоандрусівської ОТГ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

В обґрунтування позовних вимог прокурор зазначив, що в порушення норм чинного законодавства відповідачем протягом тривалого часу не вчинено дій, направлених на оформлення правовстановлюючих документів на будівлю, що знаходиться у користуванні Калантаївського сільського клубу, а відсутність таких документів створює передумови зловживань щодо розпорядження вказаним об`єктом.

Як на підставу звернення до суду з позовом, прокурор послався на відсутність органу, уповноваженого державою звертатися до суду з позовом до органу місцевого самоврядування у спірних правовідносинах.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до інформації Великоандрусівської сільської ради від 11.06.2025 №706/02.02-17, отриманої на запит окружної прокуратури, на території Великоандрусівської сільської ради функціонує Калантаївський сільський клуб, право комунальної власності на нього не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, технічний паспорт приміщення виготовлений в 2019 році, тому для державної реєстрації потребує оновлення (а.с. 24).

Рішенням Великоандрусівської сільської ради №3416 від 25.04.2025 «Про затвердження переліку об`єктів комунальної власності Великоандрусівської територіальної громади» затверджено перелік об`єктів комунальної власності Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області та зазначено, що оперативне управління Великоандрусівського сільського будинку культури здійснює відділ освіти, сім`ї, молоді, спорту, культури і туризму Великоандрусівської сільської ради (а.с. 25-32).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право комунальної власності Великоандрусівської сільської ради чи будь-яке інше речове право на вищевказану будівлю, у реєстрі не реєструвалось (а.с. 43).

З огляду на викладене, використання зазначеного нерухомого майна здійснюється шляхом користування будівлями, спорудами без державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів (свідоцтва про право власності), що і є предметом спору переданого на вирішення адміністративного суду.

Статтею 131-1 Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

За змістом статті 23 Закону України ''Про прокуратуру'' представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Тобто, законодавством прямо передбачено право прокурора звертатися до суду в інтересах держави у разі не здійснення або неналежного здійснення органом місцевого самоврядування відповідних повноважень.

Відповідно до частини 4 статті 53 КАС України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Разом з тим, поняття ''інтереси держави'', відповідно до рішення Конституційного суду України №3-рп/99 від 08.04.1999, є оціночним і в кожному конкретному випадку прокурор чи його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави.

У резолютивній частині рішення Конституційного Суду України №3-рп/99 зазначено, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності. Під поняттям '' орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах'' потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Інтереси держави Україна та інтереси певної територіальної громади є частинами єдиного цілого'' інтересів держави'', про які зазначено в ч. 3 ст. 23 Закону України ''Про прокуратуру''.

Суспільство є окремим суб`єктом публічно-правових відносин, яке може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи та інтересів держави. При цьому, Основним Законом України передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.

Суспільний (публічний) інтерес є оціночним поняттям, що охоплює широке і водночас чітко не визначене коло законних та таких, що ґрунтуються на моральних засадах, інтересів, які складають певну сукупність приватних інтересів або важливі для значної кількості фізичних і юридичних осіб потреби та відповідно до законодавчо встановленої компетенції забезпечуються суб`єктами владних повноважень (суб`єктами публічної адміністрації); це поняття не піддається однозначній кваліфікації (визначенню), а тому наявність суспільних (публічних) інтересів повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку.

Відтак, обов`язок органів державної влади та місцевого самоврядування полягає у створенні, у межах визначених законом повноважень, умов для отримання дитиною освіти, забезпечення її доступності шляхом, зокрема, належного функціонування розгалуженої мережі навчальних закладів.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі № 822/3692/17, від 05.11.2019 у справі № 804/4585/18, від 01.06.2021 у справі № 0440/6514/18.

Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 26.06.2019 у справі № 587/430/16-ц - у разі, якщо підставою для представництва інтересів держави прокурор зазначив відсутність органу, до компетенції якого віднесені повноваження здійснювати захист законних інтересів держави у спірних правовідносинах, цей довід прокурора суд повинен перевірити незалежно від того, чи надав прокурор докази вчинення ним дій, спрямованих на встановлення відповідного органу.

Відсутність правовстановлюючих документів на вказану будівлю створює передумови для зловживань щодо розпорядження зазначеним нерухомим майном, ризики безпідставного вибуття останнього з власності територіальної громади, інтереси якої представляє відповідач, що може призвести до негативних наслідків та порушення прав громади, людей.

За таких обставин, у зазначеному випадку, наявний як державний, так і суспільний інтерес, який полягає у необхідності дотримання встановленого Конституцією України принципу верховенства права, задоволення суспільної потреби дітей у відновленні законності у сфері майнових правовідносин, та як наслідок - реалізації державних гарантій щодо захисту права власності. Отже, прокурор є самостійним позивачем.

Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно до частини 3 статті 16 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають із управлінні районних і обласних рад.

У статті 26 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' зазначено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад, до яких віднесено розпорядження комунальним майном територіальних громад та інше.

Статтею 29 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' визначено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до частини 5 статті 16 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

При цьому, територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Згідно з частиною 2 статті 60 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини 8 статті 60 Закону України ''Про місцеве самоврядування в Україні'' право комунальної власності територіальної громади захищається законом на рівних умовах з правами власності інших суб`єктів. Об`єкти права комунальної власності не можуть бути вилучені у територіальних громад і передані іншим суб`єктам права власності без згоди безпосередньо територіальної громади або відповідного рішення ради чи уповноваженого нею органу, за винятком випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», визначено, що у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», загальними засадами державної реєстрації прав є: гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, одночасність вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва та державної реєстрації прав; публічність державної реєстрації прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державній реєстрації прав підлягають, зокрема, право власності.

Право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності чи інше речове право на земельну ділянку, на якій вони розташовані.

Також частиною 1 статті 182 ЦК України передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно частини 4 статті 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до частини 3 статті 182 ЦК України, ухилення від реєстрації права на нерухомість, окрім іншого, можуть бути оскаржені до суду.

Отже, Великоандрусівська сільська рада зобов`язана була, згідно з вимогами чинного законодавства, вжити заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Калантаївський сільський клуб, розташований за адресою: вул. Центральна, 37, с. Каланатаїв, Великоандрусівської ОТГ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

Проте, за наявності підстав та відповідних повноважень відповідачем, як органом місцевого самоврядування, що здійснює від імені та в інтересах громади, відповідні права власника комунального майна, фактично не здійснено юридично значимих обов`язкових дій щодо державної реєстрації права комунальної власності на зазначену вище будівлю.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Станом на час розгляду справи, доказів вжиття заходів щодо державної реєстрації права комунальної власності на вказану будівлю відповідач до суду не надав.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позиція позивача є обґрунтованою, а тому позові вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки, позивач не поніс судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, підстави для розподілу судових витрат на підставі вказаної норми відсутні.

Керуючись статтями 9, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Керівника Олександрійської окружної прокуратури Артема МОРГАЯ (вул. Чижевського, la, м. Олександрія, Кіровоградська область, 28000, (код ЄДРПОУ Кіровоградської обласної прокуратури 02910025)) в інтересах держави до Великоандрусівської сільської ради Олександрійського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 43, с. Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, 27520, ) про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Великоандрусівської сільської ради (будинок 43, вул. Центральна, село Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, Код ЄДРПОУ: 04364294) щодо невжиття заходів до державної реєстрації права комунальної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Калантаївський сільський клуб, розташований за адресою: вул. Центральна, 37, с. Каланатаїв, Великоандрусівської ОТГ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

Зобов`язати Великоандрусівську сільську раду (будинок 43, вул. Центральна, село Велика Андрусівка, Олександрійський район, Кіровоградська область, Код ) вжити заходів до державної реєстрації права комунальної власності на громадський будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами: Калантаївський сільський клуб, розташований за адресою: вул. Центральна, 37, с. Каланатаїв, Великоандрусівської ОТГ, Олександрійський район, Кіровоградська область.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН