Справа № 440/5469/25
Суддя: В.І. Бевза
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/5469/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бевзи В.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

Стислий зміст позовних вимог.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправним нарахування відповідачем суми додаткової винагороди позивачу за березень 2022 року у меншому розмірі ніж передбачено у Постанові КМУ №168,

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму недоотриманої додаткової винагороди за березень 2022 року у сумі 24193,55 грн,

- визнати протиправним не нарахування відповідачем суми додаткової винагороди позивачу у березні 2023 року, квітні 2023 року та травні 2023 року передбаченою Постановою КМУ № 168,

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити суму недоотриманої додаткової винагороди в сумі 90000 грн. (дев`яносто тисяч гривень) за березень 2023 року, квітень 2023 року та травень 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначені доводи, що позивач проходив військову службу на посаді начальника Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, у спірний період відповідач нарахував та виплатив грошове забезпечення у розмірі без додаткової винагороди у повному розмірі 30000,00 грн. за березень 2022 року у сумі фактичної недоплати 24193,55 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168, у зв?язку із виконанням конституційного обов`язку щодо оборони України в умовах воєнного стану.

Стислий зміст заперечень відповідачів.

Відповідач - Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут - у відзиві зазначив, без надання відповідних доказів, що не може виконати рішення суду у справі, оскільки не є належним відповідачем, адже накази про призначання та виплату додаткової винагороди позивачу видавались на підставі наказів начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Також зазначив, що Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут є відокремленим підрозділом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут та не є належним відповідачем у справі.

06.08.2025 до суду від Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут на виконання ухвали суду надійшла заява від 06.08.2025, в якій відповідач зазначає, що належним відповідачем є Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (вулиця Князів Острозьких, 45/1, Київ, 01011), в якій просить суд залишити позов ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду, зазначає, що належним відповідачаем є Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (вулиця Князів Острозьких, 45/1, Київ, 01011).

05.08.2025 до суду від Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут на виконання ухвали суду надійшла заява від 01.08.2025, в якій Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут просить суд залишити позов ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Гtроїв Крут про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду, оскільки Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут не є належним відповідачем.

В обґрунтування доводів Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут надані докази того, що додаткова винагорода позивача нараховувалась та виплачувалась саме на підставі наказу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, а також позивач призначений на посаду начальника Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут на підставі наказу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут 25.08.2025 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив, зокрема, залишити позов ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут імені Героїв Крут та співвідповідача без розгляду, а також повідомив, що докази про фактичну виплату грошового забезпечення у спірний період позивачу здійснювала військова частина НОМЕР_1 , на фінансовому забезпеченні якої перебуває Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут. Відповідач виплатив позивачу грошову винагороду за березень 2022, в довідці про грошове забезпечення позивача зазначені відомості, що в березні 2022 він отримав 29550,69 грн., та у зв`язку із перебуванням відповідача на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 , ні відповідач та співвідповідач не могли виплачувати позивачу кошти. Правомірність дій співвідповідача та відповідача підтверджується надісланим витягом з наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації від 31.03.2022 №29, в якому нарахована 31 доба для виплати за березень 2022 року 30000 грн. Розрахунок позивача щодо нарахування та виплати йому недоотриманої додаткової винагороди за березень 2022 у сумі 24193, 55 грн. не є обґрунтованим не підтверджується доказами.

Військова частина НОМЕР_1 надала відзив із доказами та зазначила, що відповідно до Директиви Міністра оборони України № Д-321/6/дск від 30.07.2020 Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Круг перебуває на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_1 . Військова частина заперечила щодо позовних вимог із 19.07.2022 та просила суд їх залишити без розгляду внаслідок пропуску строку звернення до суду.

До відзиву військовою частиною надані витяги із розрахунково-платіжної відомості за лютий-березень 2022 року щодо виплати позивачу додаткової винагороди за лютий-березень 2022 року, а також надана довідка про грошове забезпечення позивача за весь час проходження служби у Військовому коледжі сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут. Додатково військова частина заперечила, що не може бути відповідачем у цій справі.

Заяви, клопотання учасників справи.

Відповідачами подані процесуальні заяви неодноразово щодо залишення позову без розгляду, які вирішені судом шляхом постановлення процесуальних ухвал.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 28.04.2025 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 22.05.2025 повернутий позов в частині вимог за період з 19.07.2022.

Полтавським окружним адміністративним судом від 22.05.2025 прийнята позовна заява до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); витребувані судом докази від відповідача.

Ухвалою суду про відкриття провадження від 22.05.2025 відкрите провадження в частині позовних вимог по 18.07.2022:

- визнати протиправним нарахування відповідачем суми додаткової винагороди позивачу за березень 2022 року у меншому розмірі ніж передбачено у Постанові КМУ №168,

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу суму недоотриманої додаткової винагороди за березень 2022 року у сумі 24193,55 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2025 витребувані від відповідача та Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут /вулиця Князів Острозьких, 45/1, Київ, 01011/ - відповідно в межах наявності у кожного з них витребуваних доказів:

- докази (фінансові документи) фактичної виплати грошового забезпечення позивачу, включаючи додаткову винагороду визначену постановою КМ України №168 від 28.02.2022 у спірний період: березень 2022 року;

- накази про призначення та виплату позивачу грошового забезпечення та додаткової винагороди визначеної постановою КМ України №168 від 28.02.2022 у спірний період: березень 2022 року;

- положення про Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут;

- наказ про призначення позивача на посаду начальника Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Ухвалою суду від 11.08.2025 заява Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут в частині залишення позову без розгляду до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут повернута без розгляду. Заява Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут в частині залишення позову ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії без розгляду - залишена без задоволення. Залучений до участі у справі №440/5469/25 в якості співвідповідача Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (вулиця Князів Острозьких, 45/1, Київ, 01011, ), надати доступ до справи в ЄСІТС Електронного суду. Витребувані від Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Гроїв Крут докази щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди визначеної Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану":

- накази про призначення та виплату позивачу додаткової винагороди визначеної постановою КМ України №168 від 28.02.2022 за березень 2022 року;

- докази (фінансові документи) фактичної виплати грошового забезпечення позивачу, включаючи додаткову винагороду визначену постановою КМ України №168 від 28.02.2022 за лютий 2022 року.

Витребувані від Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

- докази (фінансові документи) фактичної виплати грошового забезпечення позивачу - додаткової винагороди визначеної постановою КМ України №168 від 28.02.2022 у період за лютий-березень 2022 року;

- докази про перебування позивача на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_3 за лютий-березень 2022 року.

Ухвалою суду від 27.08.2025 залучена до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

У заяві Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут про залишення позову без розгляду відмовлено судом.

Витребувані від Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ):

- докази (фінансові документи) фактичної виплати грошового забезпечення позивачу ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) - додаткової винагороди визначеної постановою КМ України №168 від 28.02.2022 у період за лютий-березень 2022 року (збільшена до суми 100000,00 та 30000,00 грн.);

- докази про перебування Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 за лютий-березень 2022 року.

Ухвалою суду від 26.09.2025 витребувані докази від військової частини НОМЕР_1 про направлення відзиву із доказами позивачу та до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут.

Відповідачами надані докази на виконання ухвал суду.

Ухвалою суду від 29.09.2025 повторно витребувані докази від військової частини НОМЕР_1 :

- докази виплати полковнику ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди за березень 2022 року (фінансові документи, платіжні інструкції, банківські виписки) щодо дати перерахування позивачу суми 24193,55 грн.;

- докази перебування на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 відповідача - Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, та співвідповідача - Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут - за період лютий-квітень 2022 року.

Військовою частиною надані докази та виконана ухвала суду.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

ІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Дослідивши заяви по суті справи та наявні у матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

Військовою частиною НОМЕР_1 надані витяги із розрахунково-платіжної відомості на виплату грошового забезпечення позивачу за лютий-березень 2022 року (додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»), згідно яких: за лютий 2022 у березні 2022 року позивачу виплачена додаткова винагорода у сумі 5357,14 грн., у березні за березень 24193,55 грн.

Відповідно до наданих сторонами довідок про грошове забезпечення позивача, за березень 2022 року позивачу нараховане грошове забезпечення у сумі 66038,29 грн., з яких 29550,69 грн. додаткова винагорода за лютий-березень 2022 року (24193,55 грн.+ 5357,14 грн.), що повністю відповідає задекларованій військовою частиною НОМЕР_1 у податковій звітності сумі доходу позивача за березень 2022 року (66038,29 грн.), відповідно до відповіді на запит суду ь № 1830612 від 29.09.2025, 16:23:48 з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи.

Таким чином, судом офіційно з`ясовані обставини справи, що позивачу нарахована та виплачена сума додаткової грошової винагороди за березень 2022 року у сумі 24193,55 грн., що підтверджується, як наданими матеріалами справи, так і офіційними відомостями Державної податкової служби України, сформованих на підставі податкової звітності військової частини НОМЕР_1 .

Позивач не надав фінансово-банківських доказів того, що йому така сума додаткової винагороди 24193,55 грн. за березень 2022 року не надходила.

Військова частина НОМЕР_1 на виконання вимог ухвали суду надала витяги із розрахунково-платіжної відомості за лютий, березень 2022 року, на підставі якої встановлені обставини виплати позивачу додаткової винагороди.

Заперечення позивачем щодо даних доказів про виплату йому спірних сум додаткової винагороди за березень 2022 року до суду не надані.

Також із наказу начальника Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут від 17.03.2022 №27, від 31.03.2022 №29 встановлена обставина, що позивачу призначена виплата додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 30000,00 грн. із 24.02-28.02.2022, 01.03-31.03.2022.

З огляду на викладене, суд вирішує справу на підставі наявних доказів, які є достатніми для вирішення спору по суті.

Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

ІІІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України. Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно із ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Спеціальним законом, який визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону № 2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами статті 9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за № 745/32197 (далі - Порядок № 260), грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; винагорода за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого премія. винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту, винагороди за особливості проходження служби (навчання) під час воєнного стану (особливого періоду)), а також додаткова винагорода та одноразова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги.

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно із Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 цієї Постанови №168 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) 1. Установити, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Суд констатує, що загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та порядок проведення переказу коштів у межах України регулюються Законом України від 5 квітня 2001 року №2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон №2346).

Дата валютування - це зазначена платником у розрахунковому документі або в документі на переказ готівки дата, починаючи з якої кошти, переказані платником отримувачу, переходять у власність отримувача банку або в установі - учасників платіжної системи (пункт 1.3 статті 1 Закону №2346).

Порядок застосування дати валютування для банків установлюється нормативно-правовими актами Національного банку України.

Сума переказу, що обліковується в банку, який обслуговує отримувача, до настання дати валютування не може бути об`єктом примусового списання, що застосовується до отримувача (пункт 22.11 статті 22 Закону N 2346).

Ініціатор до настання дати валютування може відкликати кошти, які до зарахування їх на рахунок отримувача або видачі в готівковій формі обліковуються в банку, що обслуговує отримувача (пункт 23.4 статті 23 Закону №2346).

Загальний порядок завершення переказу встановлено статтею 30 Закону №2346.

Переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

ІV. ВИСНОВКИ СУДУ

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

З урахуванням викладеного, суд надає висновок по суті спору, оскільки перешкоди для цього відсутні, з урахуванням наступних висновків.

Позивач не надав доказів того, що він не отримував у березні дохід у загальній сумі 66038,29 грн., з яких 24193,55 грн. додаткова винагорода за березень 2022 року.

Аналізуючи зазначені норми законодавства через призму фактичних обставин справи та наявних у справі доказів, суд встановив, що позивачу нарахована та перерахована додаткова винагорода за березень 2022 року у сумі 24193,55 грн.

Щодо доводів відповідачів, що Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут є відокремленим підрозділом та не може бути відповідачем у даній справі, то суд висновує наступне.

Роботодавцем позивача є Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, який у даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, а звільнений позивач із займаної посади на підставі наказу начальника Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут від 22.11.2024 №303, на підставі якого здійснений розрахунок із позивач під час звільнення із посади начальника Військового коледжу.

Зі змісту п. 7.3 Положення про Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут, до постійного складу Військового коледжу належить командування (тобто посада начальника позивача, з якої останній звільнений).

Пунктом 10.5 Положення про Військовий коледж сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут визначено, що фінансування Військового коледжу проводиться через військову частину НОМЕР_1 за рахунок коштів державного бюджету , виділених Міністерством оборони України.

Відповідно до частини 1 статті 4 КАС України, у цьому Кодексі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:

7) суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг;

9) відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Таким чином, у цьому спору зміст правовідносин виник щодо наступних відповідачів суб`єктів владних повноважень: роботодавця (Військовий коледж, який здійснює трудові функції та обрахунок грошового забезпечення), орган військового управління Військовий інститут (суб`єкт владних повноважень, який призначає додаткову винагороду начальнику Військового коледжу) та військова частина НОМЕР_1 , яка здійснює фактичну виплату (фінансування) грошового забезпечення позивача .

Зазначені відповідачі вчиняли дії щодо обліку, нарахування та виплати грошового забезпечення позивачу, у зв`язку із специфікою військової організації діяльності Військового коледжу в структурі Міністерства оборони України.

Інші доводи учасників справи не впливають на висновки суду.

За викладених обставин, заперечення відповідачів, що Військовий коледж не є належним відповідачем не підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, суд висновує, що відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, діяли відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зі змісту пункту 49 рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006 у справі "Єфименко проти України" можливо дійти висновку про те, що не розглядається у якості ефективного засіб захисту, який: "є залежним від розсуду відповідних органів влади і не є безпосередньо доступним для того, кого він стосується".

З огляду на викладене, відсутні підстави для задоволення позову, оскільки доводи позивача не підтвердились, а відповідачі виконали процесуальний обов`язок покладений на них судом та спростували твердження позивача.

При цьому, суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Таки чином, в контексті обставин даної справи судом надана оцінка та відповідь на всі доводи позивача та відповідачів, які можуть вплинути на правильне вирішення спору.

Враховуючи наведене, позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення.

V. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки у позові відмовлено, то підстави для повернення позивачу сплаченого судового збору та витрат на правничу допомогу відсутні.

На підставі викладеного та керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Військового коледжу сержантського складу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (36009, м. Полтава, вул Зінківська, 44, , філія, інший відокремлений підрозділ), Військового інституту телекомунікацій та інформатизації ім. Героїв Крут (01011, м. Київ, вул. Князів Острозьких, 45/1, ), військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду;

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В.І. Бевза