Справа № 727/11684/25
Суддя: Бойко М. Є.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/233/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(повне)

09 жовтня 2025 року

Шевченківський районний суд міста Чернівців у складі:

головуючої судді Бойко М.Є.,

за участю секретаря судових засідань Васківчук В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 4170 від 08.10.2024 року у справі про адміністративне правопорушення , передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову № 4170 від 08.10.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 , якою на позивача накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у розмірі 17 000,00 гривень.

В обґрунтування таких вимог вказує, що оскаржувану постанову прийнято за відсутність у нього 01.10.2024 року в порушення вимог ч.6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військово-облікового документа, проте такі обставини не відповідають дійсності, оскільки він надавав цей документ уповноваженим особам на відповідні вимоги як у паперовому так і в електронному вигляді.

Зазначив також, що аналогічну за змістом постанову № 4157 було скасовано рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.02.2025 року.

Таким чином, позивач вважає, що постанова № 4170 від 08.10.2024 року винесена з грубим порушенням чинного законодавства, а тому просить її скасувати, поновивши при цьому строк звернення до суду з даним адміністративним позовом, оскільки про її існування він дізнався лише 03.09.2025 року у день відкриття виконавчого провадження з метою її примусового виконання, та закрити провадження у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 вересня 2025 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

26.09.2025 року представником відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 подано відзив на позовну заяву, в якому він проти задоволення позовних вимог заперечує, вказуючи на їх безпідставність та законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а також на правомірність дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки ОСОБА_1 01.10.2024 р. (під час дії воєнного стану), перебуваючи в м. Кіцмань Чернівецького району, не мав при собі військово-облікового документа та не пред`явив його на вимогу посадової особи поліції. Відповідно до рапорту поліції він був запрошений до ІНФОРМАЦІЯ_4 , де в подальшому також не пред`явив цей документ і на вимогу уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_5 . Такими своїми діями (бездіяльністю) ОСОБА_1 порушив вимоги п.6 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, обставини якого зафіксовані протоколом ЧРТЦК № 3/452 від 01.10.2024 року.

У своїй відповіді на відзив на позов від 09.10.2025 року ОСОБА_1 на обґрунтування своїх позовних вимог виклав обставини, які аналогічні зазначеним ним у позові, а також зауважив, що його не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення не пізніше як за три доби, чим позбавлено права реалізувати надані законом відповідні права, оскаржувану постанову відповідачем винесено без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

У судове засідання 09 жовтня 2025 року позивач не з`явився, письмово просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги задовольнити повністю як законні та обгрунтовані.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Згідно з ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання учасників справи, яких належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п.5 ч.1 ст.213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно ч.1 ст.210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію тягне за собою накладення штрафу на громадян від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.3 наведеної статті вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, стаття 210-1 КУпАП визначає відповідальність за порушення положень законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та визначає підвищену відповідальність у разі вчинення адміністративного правопорушення в особливий період.

Згідно з абз.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і на час розгляду справи.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-IX від 03.03.2022 затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію», яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і на теперішній час.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», відповідно до ч.6 якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Також, відповідно до абз.3 п.10-1 Правил військового обліку, які є додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні у період проведення мобілізації (крім цільової) та/або протягом дії правового режиму воєнного стану мати при собі військово-обліковий документ разом з документом, що посвідчує особу, та пред`являти їх за вимогою уповноваженого представника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Держприкордонслужби у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон.

Таким чином, громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ в період проведення мобілізації та/або протягом дії воєнного стану, а його відсутність є порушенням законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, що визначає склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.04.2021 року ОСОБА_1 видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 на підставі абз.3 п.3 Наказу МО України №610 від 21.11.2027 року, згідно з яким позивач є придатним до військової служби; повторному медичному переосвідченню підлягає 12.04.2026 року.

Постановою № 4170 від 08.10.2024 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 позивача притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн, оскільки 01.10.2024 року останній не мав при собі військово-облікового документу та не пред`явив його на вимогу уповноважених осіб.

Вищевказану постанову була винесено на підставі протоколу серії ЧРТЦК №3/452 від 01.10.2024 року.

Разом з тим, судом встановлено, що за тих же обставин, які викладені у протоколі №3/452 від 01.10.2024 року, відносно ОСОБА_1 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 також 08.10.2024 року винесено постанову № 4159 за ч.3 ст.210-1 КУпАП про накладення на позивача штрафу у розмірі 17 000 грн., яку рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21.02.2025 року визнано протиправною та скасовано, а провадження у справі закрито.

Згідно із зазначеним рішенням з матеріалів справи неможливо встановити чи повідомлявся позивач належним чином про розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Наявна у матеріалах справи копія оскаржуваної постанови та її зміст дають можливість стверджувати, що розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП проводився за відсутності позивача ( ОСОБА_1 ).

Беручи до уваги наявні в матеріалах справи документи та докази, суд дійшов до висновку, що оскаржувана постанова № 4159 від 08.10.2024 року винесена з суттєвими порушеннями як матеріального (оскільки відсутні належні докази наявності у діях особи складу правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 210-1 КУпАП),так і процесуального законодавства (оскільки розгляд справи проводився за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, та за відсутності відомостей про її належне повідомлення про дату, час і місце розгляду).

Стаття 78 КАС України передбачає, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, проведення процедури розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності на підставі протоколу № 3/452 від 01.10.2024 року та відсутність в його діях складу інкримінованого йому згідно з цим протоколом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, встановлені рішенням суду, що набрало законної сили, в зв`язку із чим ці обставини доказуванню не підлягають.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Цією конституційною нормою встановлено заборону саме «подвійного», а не «повторного» притягнення до відповідальності. Застосування зазначеного конституційного положення не залежить від того, за яким рішенням особу було притягнуто до відповідальності раніше.

Таким чином, оскільки в основу постанови № 4170 від 08.10.2024 року покладені лише факти, викладені у протоколі № 3/452 від 01.10.2024 року, за що відносно позивача вже прийнято постанову № 4159 від 08.10.2024 року за ч.3 ст. 210-1 КУпАП, враховуючи заборону чинним законодавством подвійного притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, оскаржувану позивачем постанову слід скасувати як незаконну, а провадження у справі закрити, оскільки ОСОБА_1 фактично двічі притягнуто до адміністративної відповідальності шляхом складання постанов № 4159 від 08.10.2024, яка рішенням суду від 21.02.2025 року визнана протиправною та скасована в зв`язку із відсутністю доказів на підтвердження вини позивача та порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності, та № 4170 від 08.10.2024 року, тобто за одне й те саме адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з частиною 1 статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На думку суду, ОСОБА_1 з поважних причин пропустив строк звернення з позовом про оскарження постанови № 4170 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, оскільки дізнався про неї лише 03.09.2025 року, що відповідачем не спростовано, а тому вважає можливим його поновити

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 4170 від 08.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 4170 у справі про адміністративне правопорушення від 08.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 4170 від 08.10.2024 року за ч.3 ст.210-1 КУпАП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн., провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 14.10.2025 року.

Суддя М.Є. Бойко