Справа № 200/7317/25
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року Справа№200/7317/25

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про:

- визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 15.08.2025 року № 46;

- зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоди її роботи з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року та з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року;

- зобов`язання повторно розглянути заяву від 08.08.2025 року про призначення пенсії за віком.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 08.08.2025 року звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши до заяви всі необхідні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.08.2025 року № 46 відповідач відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного страхового стажу 32 років.

При призначенні пенсії до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.05.1983 року:

- з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, оскільки номер та дата наказу при прийнятті на роботу дописано іншими чорнилами, а згідно довідки Управління освіти і науки Бориспільської міської ради від 08.08.2025 року № 03-39/46 відсутні номер та дата наказу при прийнятті на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

- з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року, оскільки відсутній запис про дату прийняття на роботу та номер і дата наказу при прийнятті на роботу, а згідно довідки Комунальної установи Бориспільської міської ради «Бориспільський трудовий архів» від 30.07.2025 № 01-36/362 відсутня дата прийняття на роботу та номер і дата наказу про прийняття на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

- в ВАТ «СПМК-241» з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року, оскільки відсутні відомості про роботу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вважає, що страховий стаж позивача складає 25 років 11 місяців 5 днів.

З наведених обставин, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення відмовити заявниці в призначенні пенсії за віком відповідно до п. 1 ст. 26 Закону № 1058 у зв`язку з відсутністю страхового стажу 32 роки.

Вважає рішення про відмову у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним, тому звернулася до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідачем надано письмовий відзив від 06.10.2025 року. В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася із заявою від 08.08.2025 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058).

Вік заявниці - 60 років 2 місяці. Страховий стаж складає 25 років 11 місяців 5 днів.

Результати розгляду документів, долучених до заяви: до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки від 10.05.1983 НОМЕР_1 :

-з 10.05.1983 по 01.11.1991, оскільки номер та дата наказу при прийнятті на роботу дописано іншим чорнилом, а згідно довідки від 08.08.2025 №03-39/46 відсутні номер та дата наказу при прийнятті на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства;

-з 02.04.1992 по 15.09.1993, оскільки відсутній запис про дату прийняття на роботу та номер і дата наказу при прийнятті на роботу, а згідно довідки від 30.07.2025 №01- 36/362 відсутня дата прийняття на роботу та номер і дата наказу при прийнятті на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

Головне управління звертає увагу, що за період з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року встановлена відсутність відомостей про роботу позивача, як в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки в Індивідуальних відомостях про особу встановлено відсутність даних про нарахування заробітної плати за вказаний період, отже в даному випадку вказаний період не підлягає врахуванню до страхового стажу.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.08.2025 № 46 по зверненню від 08.08.2025 ОСОБА_1 прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком відповідно до частини 2 статті 26 Закону № 1058, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу - 32 роки.

Враховуючи вищенаведене, Головне управління ПФУ в Донецькій області приходить до висновку про те, що виявлені недоліки є такими, що виключають можливість зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи 10.05.1983 року по 01.11.1991 року та з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 .

З зазначених причин відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач 08.08.2025 року звернулась до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком, надавши до заяви копії всіх необхідних документів.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке розглянуло заяву за принципом екстериторіальності, від 15.08.2025 року № 46 відповідач відмовив у призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного страхового стажу 32 років.

При призначенні пенсії до страхового стажу позивачу не зараховано періоди роботи згідно її трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.05.1983 року:

- з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, оскільки номер та дата наказу при прийнятті на роботу дописано іншими чорнилами, а згідно довідки Управління освіти і науки Бориспільської міської ради від 08.08.2025 року № 03-39/46 відсутні номер та дата наказу при прийнятті на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

- з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року, оскільки відсутній запис про дату прийняття на роботу та номер і дата наказу при прийнятті на роботу, а згідно довідки Комунальної установи Бориспільської міської ради «Бориспільський трудовий архів» від 30.07.2025 № 01-36/362 відсутня дата прийняття на роботу та номер і дата наказу про прийняття на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

- в ВАТ «СПМК-241» з 01.07.2000 по 23.10.2003 року, оскільки відсутні відомості про роботу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В спірному рішенні зазначено, що страховий стаж позивача складає 25 років 11 місяців 5 днів.

Перевіряючи правомірність спірного рішення та дій відповідача щодо неврахування до загального страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки позивача з підстав неточності при її заповненні, суд виходить з такого.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-ІV регулюються відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років, зокрема в період з 01 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року не менше 32 років.

Право на призначення пенсії обґрунтовується також Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Абзацом 4 статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що у випадках, коли договорами (угодами) між Україною та іншими державами передбачені інші правила призначення пенсії, ніж ті, які містяться в цьому законі, то застосовуються правила за цими договорами (угодами).

Судом встановлено, що позивачу призначено пенсію за віком з 03.08.2024 року.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У такій довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Спору між сторонами стосовно відсутності записів у трудовій книжці немає.

Територіальним органом ПФУ не враховано трудовий стаж з підстав неточності при заповненні трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.05.1983 року, зокрема:

- з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, оскільки номер та дата наказу при прийнятті на роботу дописано іншими чорнилами, а згідно довідки Управління освіти і науки Бориспільської міської ради від 08.08.2025 року № 03-39/46 відсутні номер та дата наказу при прийнятті на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

- з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року, оскільки відсутній запис про дату прийняття на роботу та номер і дата наказу при прийнятті на роботу, а згідно довідки Комунальної установи Бориспільської міської ради «Бориспільський трудовий архів» від 30.07.2025 № 01-36/362 відсутня дата прийняття на роботу та номер і дата наказу про прийняття на роботу. Довідка потребує зустрічної перевірки підприємства.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція).

Згідно з пунктом 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Таким чином, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення трудової книжки з вини підприємства-роботодавця.

Крім того, суд зауважує, що певні недоліки чи неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства-роботодавця не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Верховний Суд у постановах від 28.02.2018 року у справі №428/7863/17, від 24.05.2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 04.09.2018 року у справі №423/1881/17, від 29.03.2019 року у справі №548/2056/16-а неодноразово висловлював позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Частиною третьою статті 44 Закону № 1058-ІV передбачено, що органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Водночас, позивачем надано уточнюючі довідки Управління освіти і науки Бориспільської міської ради від 08.08.2025 року № 03-39/46 та Комунальної установи Бориспільської міської ради «Бориспільський трудовий архів» від 30.07.2025 № 01-36/362.

З зазначених підстав суд дійшов висновку про неправомірність не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області до страхового стажу позивача періодів роботи з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року, зазначених в її трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.05.1983 року.

Стосовно періоду роботи в ВАТ «СПМК-241» з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року, який не врахований пенсійним органом, оскільки відсутні відомості про роботу в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, суд зазначає таке.

Порядок обчислення та сплата страхових внесків визначено ст. 20 Закону України № 1058-IV.

Зокрема, абз. 1 ч. 1 ст. 20 Закону України № 1058-IV передбачено, що страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Відповідно до положень ч. 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з приписами ч. 10 цієї ж статті якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами. Механізм обов`язкового пенсійного страхування передбачає відповідні державні гарантії реалізації застрахованими особами своїх пенсійних справ.

Так, зокрема статтею 113 Закону № 1058 передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 1058, застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (п. 6 частини другої статті 17 Закону № 1058) незалежно від фінансового стану платника (частина дванадцята статті 20 Закону № 1058).

Статтею 106 Закону України № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

З аналізу зазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату внесків законом покладено на страхувальника.

З зазначених причин пенсійним органом неправомірно не зарахований до страхового стажу позивача період роботи з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги до відповідача підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 15.08.2025 року № 46 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.08.2025 року про призначення пенсії за віком, зарахувавши до її страхового стажу періоди роботи з 10.05.1983 року по 01.11.1991 року, з 02.04.1992 року по 15.09.1993 року та з 01.07.2000 року по 23.10.2003 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 15 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.Б. Голубова