Справа № 160/17594/24
Суддя: Шарапа В.М.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 160/17594/24

адміністративне провадження № К/990/45526/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Шарапи В.М.,

суддів Берназюка Я.О., Чиркіна С.М.,

розглянув у порядку письмового провадження

касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ»

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року (головуючий суддя Рищенко А.Ю.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року (головуючий суддя Чабаненко С.В., судді Юрко І.В., Білак С.В.)

у справі №160/17594/24

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ»

до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій»

про визнання протиправними дій та скасування відомостей,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» (далі - ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ») через представника адвоката Ромашко Ю.М. звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної організації «Український національний офіс інтелектуальної власності та інновацій» про визнання протиправними дій та скасування відомостей.

2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року позовну заяву ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» повернуто позивачу на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підписано особою, право якої на вчинення таких дій від імені ТОВ "Телерадіокомпанія "Кадр-ТБ" не підтверджено, оскільки на підтвердження повноважень адвоката Ромашко Ю.М. до позовної заяви надано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги серії АЕ №1298842 від 01 липня 2924 року. Тобто, вказаний ордер виданий датою, яка ще не настала.

3. Суд апеляційної інстанції, залишаючи без змін ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року, підтвердив висновок суду першої інстанції, що до позовної заяви ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» представником позивача - адвокатом Ромашко Ю. М. не було надано визначені КАС України та Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» документи, що підтверджують право її підписувати.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи касаційної скарги:

4. ТОВ "Телерадіокомпанія "Кадр-ТБ" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

4.1. Підставою для відкриття касаційного провадження у справі слугувало неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що передбачено абзацом 2 частини четвертої статті 328 КАС України.

Скаржник вважає, що до матеріалів позовної заяви було надано копію ордера на надання правничої (правової) допомоги із зазначенням серії та порядкового номеру ордера, найменування особи, посилання на договір, дати видачі ордеру та підпис. Відтак, доходить висновку, що ордер, виданий адвокатом Ромашко Б.М., був виданий у відповідності до вимог Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого 12 квітня 2019 року рішенням Ради адвокатів України №41, із зазначенням усіх необхідних реквізитів.

4.2. Позивач зазначає, що описка сталась в зазначенні року ордера, у зв`язку з чим суди вважали, що повноваження адвокатом належним чином не підтверджені. На його переконання, повернення адміністративного позову з формальних підстав унеможливило доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

5. Відзиву на касаційну скаргу від відповідача не надходило, хоча був належним чином повідомлений про відкриття касаційного провадження (10 грудня 2024 року).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд касаційної інстанції:

6. За правилами частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

7. Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

8. Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

9. Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

10. Право на судовий захист особа реалізує шляхом звернення до адміністративного суду з позовною заявою, вимоги щодо форми та змісту якої встановлені нормами статті 160 КАС України.

Так, згідно із частиною другою цієї статті позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

11. У позовній заяві зазначаються, зокрема: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету (пункт 2 частини п`ятої статті 160 КАС України).

12. Якщо позовна заява подається представником, то в ній додатково зазначаються відомості, визначені у пункті 2 частини п`ятої цієї статті стосовно представника (частина шоста статті 160 КАС України).

13. Згідно із частиною першою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

14. Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 57 КАС України).

15. Частиною четвертою статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

16. Відповідно до частини першої статті 26 Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

17. Ордером є письмовий документ, що у випадках, установлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням і повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера (частина друга статті 26 Закону № 5076-VI).

18. Пунктом 11 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги передбачено, що ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

19. В ордері має бути, зокрема, посилання на договір про надання правничої допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правничої допомоги, номер (у випадку наявності) та дата цього документа (пункт 12 зазначеного Положення).

20. Позовна заява ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» підписана адвокатом Ромашко Ю.М. 01 липня 2024 року, який на підтвердження таких своїх повноважень надав ордер на надання правничої допомоги від 01 липня 2924 року серії АЕ №1298842.

21. Зазначений ордер на надання правничої допомоги містить усі необхідні реквізити, передбачені Положенням про ордер на надання правничої (правової) допомоги. Його зміст дає підстави дійти висновку про наявність у адвоката Ромашко Ю.М. повноважень на представництво ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» в суді.

22. Вирішуючи питання щодо допустимості документів, які підтверджують повноваження адвоката на представництво ТОВ «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» в суді, суди попередніх інстанцій виснували, що до позовної заяви не надано належного ордера на підтвердження повноважень представника, зокрема, всупереч вимогам законодавства до суду подано ордер виданий майбутньою датою (01 липня 2924 року).

23. Втім, на переконання колегії суддів, суди надто формально підійшли до дати ордеру на надання правничої допомоги, оскільки позовна заява та ордер датовані 01 липня, що дає підстави обґрунтовано припустити про допущення технічної описки в році підписання такого ордеру.

24. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

25. У рішенні у справі «Беллє проти Франції» («Bellet v. France») від 04 грудня 1995 року (заява № 23805/94, пункт 36) Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права у демократичному суспільстві. Для того щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

26. ЄСПЛ у своїх рішеннях також неодноразово наголошував, що застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження (рішення у справі «Волчлі проти Франції» від 26 липня 2007 року, заява № 35787/03, пункт 29). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45).

27. При цьому ЄСПЛ розмежовує формалізм та надмірний формалізм, визнаючи формалізм явищем позитивним та необхідним, оскільки такий забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний же формалізм, як зазначає ЄСПЛ, заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

28. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18) вказала, що положення Конвенції вимагають уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

29. Підсумовуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає, що судами попередніх інстанцій допущено надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права скаржника на судовий захист.

30. Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

31. Таким чином, касаційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Кадр-ТБ» задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 липня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року скасувати, а справу №160/17594/24 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач В.М. Шарапа

Судді Я.О. Берназюк

С.М. Чиркін