Справа № 420/21966/25
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Хаджибейського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А, м.Одеса, 65036), за участю третьої особи Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Хаджибейського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), за участю третьої особи Головного управління ДПС в Одеській області, за результатом якого позивач просить:

визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця ХАДЖИБЕЄВСЬКОГО ВІДДІЛУ ДЕРЖАВНОЇ ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ У МІСТІ ОДЕСІ ПІВДЕННОГО МІЖРЕГІОНАЛЬНОГО УПРАВЛІННЯ МІНІСТЕРСТВА ЮСТИЦІЇ (М. ОДЕСА) від 07.11.2022 року у виконавчому провадженні №70192099 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51/У, виданої 19.02.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивача не було проінформовано ані про вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51У видана 19 лютого 2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області про стягнення боргу у сумі 21969,20 (двадцять одна тисяча дев`ятсот шістдесят дев`ять гривень 20 копійок) гривень, на виконання якої прийнято спірну постанову, ані про існування постанови про відкриття виконавчого провадження. З огляду на викладене позивач вважає, що оскаржувану постанову прийнято в порушення норм чинного законодавства.

Ухвалою суду від 14 липня 2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст.262 КАС України).

Однак, у встановлений судом строку та на даний час, відзиву на позовну заяву від відповідача не надійшло, що в силу приписів КАС України не є перешкоду для розгляду справи.

Як визначено ч. 6 статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи приписи частини 5 статті 262 КАС України справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51У видана 19 лютого 2021 року у сумі 21969,20грн.

Хаджибейським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження № 70192099 щодо примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51У видану 19.02.2021 Головним управлінням ДПС в Одеській області про стягнення з ОСОБА_1 боргу у сумі 21969,20 грн.

Позивач вважає зазначену постанову протиправною та за її скасуванням звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Основного Закону України передбачено, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов), зокрема

- виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню ( стаття 1 Закону № 1404-VIII);

- підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами. ( пункт 7 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII);

- у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання. (частина перша статті 4 Закону № 1404-VIII);

- виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. ( п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону № 1404-VIII)

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. ( пункт 1 частини 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. (частина 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII)

- копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. ( ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII).

Системний аналіз наведених норм Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави для висновку, що у разі надходження на виконання виконавчого документа, державний виконавець зобов`язаний відкрити виконавче провадження або прийняти рішення про повернення виконавчого документа стягувачеві без прийняття його до виконання. Вчинення державним виконавцем будь-яких інших виконавчих дій чинне законодавство не передбачає.

Спірність питання у даній справі полягає у правомірності постанови про відкриття виконавчого провадження №70192099 від 07.11.2022 року з примусового виконання вимоги № Ф-30355-51/У, виданої 19.02.2021 року Головним управлінням ДПС в Одеській області в сумі 21969,20 грн., з датою набрання чинності 16.09.2022 року.

Вирішуючи дане спірне питання суд враховує наступне.

За позицією позивача протиправність оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження полягає у порушені відповідачем вимог Закону № 1404-VIII в частині не направлення документів виконавчого провадження боржнику, оскільки про її наявність вона дізналась лише після ознайомлення 20.06.2025 року з матеріалам виконавчого провадження.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1404-VIII документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

За інформацією Автоматизованої системи виконавчого провадження реєстраційний номер ВП в АСВП: 70192099, ідентифікатор доступу: В8Г5Б656В9ВД, в розділі інші документи міститься наступна інформація:

1 07.11.2022 Супровідний лист про відкриття виконавчого провадження;

2 07.11.2022 Супровідний лист;

3 07.11.2022 Супровідний лист.

З огляду на вказане, відповідач повідомив боржника про початок примусового виконання рішень з дотриманням вимог частини першої статті 28 вказаного Закону.

Щодо дати набрання чинності вимогою про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51/У від 19.02.2021 року, суд зазначає наступне.

Як зазначалось вище, 19.02.2021 року ГУ ДПС в Одеській області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51/У, якою позивача повідомлено, що заборгованість позивача становить 21969,20грн.

Суд зазначає, що обов`язок щодо надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) та узгодження боргу покладається саме на податковий орган. Однак, у цій справі відповідачем є виконавча служба, предметом спору - постанова державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, а тому питання щодо дотримання процедури повідомлення платника про наявність боргу, а не підлягає судовому контролю у цій справі.

Оскільки податкова вимога містила дату набрання чинності - 16.09.2022 року, тому, державний виконавець, за наявності відмітки у вимозі про набрання нею чинності, не наділений законом повноваженнями перевіряти обставини надсилання позивачеві вимоги про сплату боргу, її отримання позивачем та узгодження вказаної у ній сумі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.02.2023 року у справі № 380/16826/21.

Більш того позивачем не надано доказів щодо оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-30355-51/У чи її скасування.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №70192099 від 07.11.2022 року.

Суд зазначає, що КАС України не містить визначення терміну "подібні правовідносини". Водночас роз`яснення щодо вказаного терміну вже надавалося Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03.07.2018 у справі №759/4892/16-а, від 21.12.2020 у справі №640/2431/19, від 06.04.2021у справі №736/1260/16-а.

Так, подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

Відтак, покликання позивача на висновки Верховного Суду у справах №420/8294/21, та № 420/8305/22 та № 640/30658/20 та спірні правовідносини, які є предметом розгляду у даній справі не є подібними, тотожними, оскільки виникли із різних підстав, іншого проміжку часу, різні за змістом конкретних обставин, інші за хронологією та послідовністю дій, а також регулюються різними нормативно-правовими актами.

Натомість, у постанові від 09.02.2023 року у справі № 380/16826/21, яку суд застосовує у даній справі, Верховним Судом надавалась оцінка правовідносинам, які виникли з аналогічних підстав, регулюються одними і тими ж нормами права та за подібним предметом спору.

У контексті оцінки інших доводів сторін звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та " Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Згідно із ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. ( ч.2 ст.77 КАС України).

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Надавши оцінку усім доказам в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

У разі відмови у задоволенні вимог позивача розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Хаджибейського відділу ДВС у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул.Старицького,10-А, м.Одеса, 65036), за участю третьої особи Головного управління ДПС в Одеській області (вул.Семінарська,5, м.Одеса, 65044, код ЄДРПОУ ВП 44069166) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя К.С. Єфіменко

.