Справа № 380/13367/25
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 рокусправа № 380/13367/25

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Яворівський ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції, відповідач), у якому заявлено позовні вимоги:

визнати протиправним і скасувати пункт 2 резолютивної частини постанови головного державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпи Романа Петровича про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2025 в межах виконавчого провадження №77904616;

визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпи Романа Петровича про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426469;

визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпи Романа Петровича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426469;

визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпи Романа Петровича про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426575 (з урахуванням змісту постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.06.2025 в межах ВП №78426575 та постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.06.2025 в межах ВП №78426575);

визнати протиправною і скасувати постанову головного державного виконавця Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Карпи Романа Петровича про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426575.

Аргументи учасників справи.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що рішення у справі №1329/4488/12 повністю виконане 17.02.2025 до відкриття виконавчого провадження (25.04.2025). При цьому державний виконавець насправді не вчинив (як і не міг вчинити) дій, спрямованих на виконання цього судового рішення. Натомість, при закінченні виконавчого провадження державний виконавець не врахував повного виконання остаточного судового рішення до відкриття виконавчого провадження. Внаслідок цього помилково вирішив стягувати з позивачки виконавчий збір та витрати виконавчого провадження. Неврахування цієї обставини потягнуло за собою відкриття двох окремих виконавчих проваджень, в яких державний виконавець також вирішив стягувати з позивачки витрати виконавчого провадження.

Відповідач проти позову не заперечив, відзиву на позовну заяву не подав, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Обставини справи, встановлені судом.

Рішенням Яворівського районного суду від 07.02.2014 у справі №1329/4488/12, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 17.12.2024, позов Виробничо-акціонерного товариства «КомБейс АТ» до ОСОБА_1 задовольнив частково й вирішив: витребувати у ОСОБА_1 нежитлові приміщення: будівлі та споруди фабрики по ремонту електронної техніки: виробничий корпус А-2 - площею 1914,3 кв.м., прохідну Б-1 - 20,3 кв.м., які знаходяться в м. Яворові по вул. Левада, 100, Львівської області та передано їх ВАТ "КомБейс АТ"; скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на будівлю фабрики з ремонту електронної техніки літ. "А-1", площею 1914,3 кв.м., та будівлю прохідної літ. "Б-1", площею 20,3 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ..

17.02.2025 державний реєстратор Савостін Ю.С. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 77279243 згідно з яким відбулась зміна власника будівлі фабрики з ремонту електронної техніки літ."А-2", площею 1914.3 кв.м. та будівля прохідної літ."Б-1",площею 20.3 кв.м. (номер об`єкта в РПВН: 30999635) з ОСОБА_1 на ВАТ «Ком Бейс АТ».

25.04.2025 головний державний виконавець Яворівського ВДВС у Яворівському районі Львівської області ЗМУ Міністерства юстиції відкрив виконавче провадження ВП № 77904616 з виконання виконавчого листа № 1329/4488/12 виданого 10.02.2025 Яворівським районним судом Львівської області про витребування у гр. ОСОБА_1 нежитлових приміщень: будівлі та споруди фабрики по ремонту електронної техніки: виробничий корпус А-2-площею 1914,3 кв.м, прохідна Б-1- 20,3 кв.м, які знаходяться в АДРЕСА_1 та передати їх Виробничо-акціонерному товариству «КомБейс АТ»».

У межах виконавчого провадження ВП №77904616 прийнято постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, за якою визначено для позивачки розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 552,00 грн, та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 16000,00 грн.

02.05.2025 представник позивачки адвокат Юрчак В.В. звернувся до державного виконавця із клопотанням про закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

08.05.2025 державний виконавець склав Акт приймання-передавання майна, у якому зазначив, що на підставі виконавчого листа №1329/4488/12 Яворівського районного суду від 10.02.2025 року передано представнику Виробничо-акціонерного товариства «Ком Бейс АТ» Ничка Юрію Вадимовичу (довіреність №2376 від 08.08.2024 року, видана приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу) наступне майно: будівлі та споруди по ремонту електронної техніки: виробничий корпус А-2 площею 1914,3 кв.м., прохідна Б-1 20,3 кв.м., які знаходяться в АДРЕСА_1 .

19.06.2025 державний виконавець прийняв постанову в межах ВП №77904616 про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». У цій постанові державний виконавець встановив повне фактичне виконання рішення суду. Залишок нестягненої суми за виконавчим документом - 0 грн (UAH); сума стягнутого виконавчого збору/сума стягненої винагороди приватного виконавця 0 гривня (UAH). У п. 2 резолютивної частини постанови державний виконавець вирішив постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, виділити в окреме виконавче провадження.

На підставі постанови від 19.06.2025 про закінчення виконавчого провадження ВП №77904616 державний виконавець 20.06.2025 відкрив два окремих виконавчих провадження:

ВП № 78426469, у якому згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 77904616 виданої 25.04.2025 Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області про стягнення витрат 552 грн. та згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено розмір мінімальних витрат в межах ВП №78426469 в розмірі 69,00 грн.

ВП № 78426575, у якому згідно постанови про відкриття виконавчого провадження, відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 77904616 виданої 25.04.2025 Яворівським ВДВС у Яворівському районі Львівської області про стягнення виконавчого збору 16000 грн. (з урахуванням змісту постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.06.2025 в межах ВП №78426575 та постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.06.2025 в межах ВП №78426575. Згідно постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, визначено розмір мінімальних витрат в межах ВП № 78426575 в сумі 69,00 грн.

Позивачка не погоджується з діями державного виконавця, що стосуються стягнення з неї витрат виконавчого провадження та виконавчого збору, та звернулась з цим позовом до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (пункт 1).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п.п. 1, 16 ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404-VIII визначено початок примусового виконання рішення, зокрема:

- виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини першої);

- виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята);

- за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Статтею 27 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України (частина 1).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина 3).

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів) (частина 4).

За приписами п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Пунктом 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Частиною 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) затверджено «Інструкцію з організації примусового виконання рішень» (далі Інструкція № 512/5).

Згідно з п. 1 Розділу VI Інструкції № 512/5 фінансування виконавчого провадження здійснюється за рахунок коштів виконавчого провадження, визначених статтею 42 Закону.

Пунктом 2 Розділу VI Інструкції № 512/5 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження.

Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення.

Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про:

- відкриття виконавчого провадження;

- стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується);

- стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується);

- стягнення витрат виконавчого провадження;

- закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу).

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1404-VIII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Висновки щодо правозастосування.

Аналізуючи наведені правові норми суд констатує, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про примусове виконання рішення немайнового характеру, є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби. Водночас у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII, тобто у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, якщо таке виконання відбулось до відкриття виконавчого провадження, виконавчий збір не стягується. Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Останнє виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа.

Суд встановив, що 17.02.2025 державний реєстратор Савостін Ю.С. прийняв рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 77279243 згідно з яким відбулась зміна власника будівлі фабрики з ремонту електронної техніки літ."А-2", площею 1914.3 кв.м. та будівля прохідної літ."Б-1", площею 20.3 кв.м. (номер об`єкта в РПВН: 30999635) з ОСОБА_1 на ВАТ «Ком Бейс АТ». Наведене підтверджується інформаційною довідкою № 425042282 від 01.05.2025.

Отже, з 17.02.2025 позивачка не є власником вищевказаного майна та таке не перебувало у її володінні.

Суд не бере до уваги складений головним державним виконавцем Яворівського ВДВС Яворівського району Львівської області ЗМУ МЮ акт приймання-передачі майна від 08.05.2025, оскільки він оформлений без участі боржника ОСОБА_1 чи її представника, що додатково свідчить про те, що позивачка таким майном не розпоряджалась на дату складення акту.

Отже, виконавчий документ, виданий задля виконання рішення суду у справі №1329/4488/12, був виконаний до відкриття виконавчого провадження ВП № 77904616.

19.06.2025 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у ВП №77904616 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону № 1404-VII.

Оскільки позивачка фактично виконала рішення суду до відкриття виконавчого провадження №77904616, то відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 27 Закону № 1404-VIII стягнення відповідачем виконавчого збору у межах виконавчого провадження ВП № 78426575 є безпідставним.

Щодо стягнення витрат виконавчого провадження, то суд враховує наступне.

Положеннями чинного законодавства, якими регламентовано підстави та процедуру здійснення виконавчого провадження, розмежовано такі поняття, як визначення та стягнення витрат виконавчого провадження, та визначено порядок винесення відповідних постанов державного виконавця та їх наслідки.

Так, відповідно до вищенаведених норм права, одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Стягнення витрат виконавчого провадження не є неминуче пов`язаним наслідком із початком виконавчого провадження.

Відповідно до частини 4 ст.40 Закону № 1404-VII на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Отже, Закон № 1404-VII дозволяє здійснити стягнення з боржника витрат виконавчого провадження на стадії його закінчення лише у разі необхідності стягнення з боржника таких витрат. Сам факт визначення таких витрат не свідчить про необхідність їх стягнення.

Аналізуючи наведені норми, суд вважає, що Закон України "Про виконавче провадження" не містить прямого обов`язку стягувати витрати виконавчого провадження у випадку закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення до відкриття виконавчого провадження.

Законом України "Про виконавче провадження" передбачено лише один наслідок у випадку фактичного виконання рішення згідно з виконавчим документом, а саме: закінчення виконавчого провадження в порядку, передбаченому пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону, та застосуванням наслідків, встановлених статтею 40 цього ж Закону.

Разом з тим, статтею 40 Закону України "Про виконавче провадження" не регламентовано наслідки щодо витрат виконавчого провадження у випадку його закінчення.

Понад те, закон не містить норм прямої дії, які б зобов`язували державного виконавця здійснювати стягнення визначених витрат виконавчого провадження, закінченого з підстав виконання рішення до винесення постанови про його відкриття.

Водночас, питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню врегульовані також Інструкцією з організації примусового виконання рішень (далі - Інструкція).

Відповідно до пункту 2 Розділу VI Інструкції якщо у разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 6, 7, 9-15 частини першої статті 39 Закону, витрати виконавчого провадження не були стягнуті, державний виконавець виносить постанову про стягнення витрат виконавчого провадження, в якій зазначає види та суми витрат виконавчого провадження, що здійснені у відповідному виконавчому провадженні.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у пунктах 40, 41 постанови від 16.04.2020, винесеній у справі №640/8425/19, зазначив, що Закон України "Про виконавче провадження" є спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій, натомість детально дії виконавців під час вчинення виконавчих дій регламентуються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом від 02.04.2012 №512/5, розробленою відповідно до законів №1403-VІІІ і №1404-VІІІ, яка визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню.

Отже, положення цієї Інструкції слід розглядати як такі, що прийняті відповідно до вимог вказаних законів, та такі, що не можуть їм суперечити, у тому числі встановлювати нові вимоги, які прямо не передбачені законами, на виконання яких ця Інструкція затверджена.

Таким чином, рішення щодо стягнення витрат виконавчого провадження, відкритого на підставі виконаного виконавчого документу, підлягає скасуванню.

У постанові Верховного Суду від 15.01.2020 у справі №750/4975/17, оцінюючи обставини фактичного виконання рішення до відкриття виконавчого провадження, колегія суддів вказує, що у разі виконання рішення суду добровільно, боржник не повинен нести тягар додаткових витрат, таких наприклад, як виконавчий збір, витрати виконавчого провадження, тощо.

Отже, оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах ВП №78426469 та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах ВП №78426469 належить визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 287, 293, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати пункт 2 резолютивної частини постанови Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про закінчення виконавчого провадження від 19.06.2025 в межах виконавчого провадження №77904616.

Визнати протиправною та скасувати постанову Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426469.

Визнати протиправною та скасувати постанову Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426469.

Визнати протиправною та скасувати постанову Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426575 (з урахуванням змісту постанови про виправлення помилки у процесуальному документі від 20.06.2025 в межах ВП №78426575 та постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 20.06.2025 в межах ВП №78426575).

Визнати протиправною та скасувати постанову Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 20.06.2025 в межах виконавчого провадження №78426575.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Яворівського відділу державної виконавчої служби у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: 81000, Львівська обл., Яворів, вул. Львівська, 2, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844,80 грн. (чотири тисячі вісімсот сорок чотири грн. 80 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна