Справа № 620/1129/24
Суддя: Бородавкіна С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2025 року м. Чернігів Справа № 620/1129/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Бородавкіної С.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 17.01.2024 (відповідно до відбитку штампу на конверті) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі ГУПФУ в Чернігівській області, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення нарахування та виплати йому разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи розмірі у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до вимог статті 13 Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'', в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV;

- зобов`язати відповідача нарахувати йому разову грошову допомогу до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи розмірі у розмірі восьми мінімальних пенсій за віком (2093,00*8=16744,00 грн.) відповідно до вимог статті 13 Закону України ''Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту'', в редакції Закону України від 25.12.1998 №367-XIV, з урахуванням попередньо виплаченої суми;

- стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму разової виплати до Дня Незалежності України за 2023 рік як особі з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи розмірі у розмірі 13844,00 грн.

Позов мотивовано тим, що він є особою з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи та має право на пільги, запроваджені Законом №3551-XII.

Ухвалою суду від відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Ухвалою суду провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду у зразковій справі №440/14216/23 (Пз/990/7/23).

Ухвалою суду провадження у справі поновлено.

У встановлений судом строк від відповідача відзив на позов не надійшов.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 має статус ветерана війни- інваліда війни, про що видано відповідне посвідчення (а.с.7). З 2013 року йому безтерміново встановлено 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС (а.с.8).

В серпні 2023 позивачу на виконання постанови Кабінету Міністрів України №754 від 21.07.2023 ГУ ПФУ у Чернігівській області нарахувало та виплатило грошову допомогу в розмірі 2900,00 грн.

Позивач звернувся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою, у якій просив здійснити виплату відповідно до ст.13 Закону №3551-XII в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком (а.с.17-18).

Листом від 26.12.2023 відповідач у проведенні виплати відмовив та повідомив, що грошова допомога виплачується до 24 серпня в розмірі зокрема, особам з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи 2900 грн. У серпні 2023 грошова допомога в розмірі 2900 гривень перерахована на поточний рахунок позивача через установу банку АТ «Райффайзенбанк» (а.с.19).

Вважаючи таку відмову ГУПФУ в Чернігівській області протиправною, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі Закон №3551-XII).

Пільги особам з інвалідністю внаслідок війни передбачені ст. 13 Закону №3551-XII.

Згідно із частиною 5 статті 13 Закону №3551-XII передбачено виплату особам з інвалідністю внаслідок війни щорічної разової грошової допомоги.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо разової грошової виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань» від 20.03.2023 №2983-IX, який набрав чинності з 15.04.2023 (далі Закон №2983-IX), частину 5 статті 13 Закону №3551-XII викладено у новій редакції: «Щороку до Дня Незалежності України особам з інвалідністю внаслідок війни виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

З метою здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 2 квітня 2024 року №369 «Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту і Про жертви нацистських переслідувань, у 2024 році».

У постанові вказано: установити, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 року у таких розмірах: особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаним особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин: I групи - 3100 гривень; II групи - 2900 гривень; III групи - 2700 гривень.

Велика Палата Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи №440/14216/23 прийняла 14.05.2025 постанову, в якій виснувала:

- тимчасове обмеження окремих соціальних пільг (допомог) особам, які захищали Батьківщину, її суверенітет і територіальну цілісність та набули статусу ветеранів війни, а також членам їх сімей, у разі запровадження режиму воєнного стану, за умови додержання вимог п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону №389-VIII, може відбуватися за умови внесення змін до спеціального Закону №3551-ХІІ, який регулює відносини забезпечення соціального захисту ветеранів війни та членів їх сімей, членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, членів сімей загиблих (померлих) Захисників та Захисниць;

- передбачена ч. 5 ст. 13 Закону №3551-XII щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни є видом державної допомоги в загальній системі соціального захисту населення. Така виплата має допоміжний та стимулюючий характер і надається з метою забезпечення створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, захисту їхніх інтересів відповідно до соціальної політики держави в цій сфері;

- оскільки нарахування разової грошової виплати особам з інвалідністю внаслідок війни встановлено законом і конкретно не визначено в Конституції України як складова права на соціальний захист, гарантованого її ст. 46, тому Верховна Рада України має певну свободу дій щодо законодавчого регулювання порядку надання цього виду державної допомоги. Так, Верховна Рада України може встановлювати, модернізувати або поновлювати зазначений вид державної допомоги, змінювати її розмір, механізми її нарахування та надання, оскільки така допомога не закріплена в Конституції України, а визначається у законах відповідно до соціальної політики держави;

- Верховна Рада України в межах своїх повноважень делегувала Кабінету Міністрів України право встановлювати порядок та визначати розмір разової грошової виплати особам з інвалідністю внаслідок війни, яка здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України, що узгоджується з повноваженнями уряду України, визначеними в п. 2, 3 ст. 116 Конституції України. Таким чином, втручання держави у право позивача на мирне володіння своїм майном - щорічною разовою грошовою виплатою (шляхом визначення Кабінетом Міністрів України у 2023 році її у меншому розмірі, ніж раніше) відповідає критерію законності.

Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що в умовах воєнного стану держава зобов`язана мобілізувати всі доступні їй ресурси для посилення своєї обороноздатності та відсічі збройній агресії російської федерації проти України. Тому всебічна підтримка військовослужбовців Збройних Сил України та інших військових формувань, які беруть участь у захисті Батьківщини та в бойових діях, є найвищим державним інтересом і однією з найбільш захищених конституційних цінностей України.

Отже, в умовах війни пріоритетним є спрямування обмежених фінансових ресурсів держави на фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які безпосередньо беруть участь у бойових діях (членів їхніх сімей), а відповідно, на захист суверенітету і територіальної цілісності України, а не на інші цілі, що може вплинути на збалансованість державного бюджету.

За таких обставин, зменшення розміру одноразової грошової виплати, передбаченої частиною 5 статті 13 Закону №3551-XII, викликане об`єктивними причинами, а саме: прагненням збалансувати державний бюджет з метою належного фінансування Збройних Сил України та інших військових формувань, які своїми безпосередніми діями здійснюють захист суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності України.

Така щорічна разова грошова виплата є додатковою державною пільгою особам з інвалідністю внаслідок війни, у зв`язку з чим, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право саме на зазначену виплату не охоплюється поняттям «основоположні права і свободи людини» (Розділ ІІ Конституції України).

З урахуванням викладеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що оскільки щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни не передбачена в Конституції України, тому на неї не поширюються й визначені ст. 22 Основного Закону України гарантії щодо заборони скасування чи звуження змісту та обсягу прав, передбачених, зокрема, у її ст. 46.

Відповідач здійснив позивачу виплату разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2023 рік в сумі 2900,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, відповідач здійснивши позивачу виплату щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України в розмірі, встановленому положеннями постанови Кабінету Міністрів України, діяв в межах повноважень та відповідно до норм чинного законодавства.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 15 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (, вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, 14000).

Суддя С.В. Бородавкіна