Справа № 360/2002/25
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 жовтня 2025 року м. ДніпроСправа № 360/2002/25

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Свергун І.О., перевіривши матеріали позовної заяви адвоката Судакова Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов адвоката Судакова Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, в якому представник позивача просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України в особі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України щодо унесення відомостей по припинення державного розшуку ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Державне підприємство «Центр інформаційних технологій Міністерства внутрішніх справ України» вилучити з бази даних «Розшук» відомості про розшук ОСОБА_1 .

Позов обґрунтовано тим, що в провадженні Жовтневого РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області знаходилась кримінальна справа КС 6000074 від 19.01.2006, у якій 20.01.2006 ОСОБА_1 пред`явлено обвинувачення у скоєні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, після цього з 29.09.2006 він почав переховуватись від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим перебуває у розшуку по цей час, що підтверджується Витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості».

29 квітня 2025 року на адресу ГСУ НП України представником позивача було направлено адвокатський запит щодо органу досудового розслідування кримінальної справи КС 6000074 від 19.01.2006.

На цей запит отримана відповідь № 64661-2025 від 01.05.2025 (919372), відповідно до якої за матеріалами кримінальної справи № 60000074 СВ Жовтневого РВ Луганського МУ ГУМВС України в Луганській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000296. Згідно відомостей ЄРДР вказане кримінальне провадження за слідчими підрозділами Національної поліції України не обліковується. Рекомендовано звернутись до Офісу генеральної прокуратури що отримання відомостей із ЄРДР.

На запит до Офісу ГП отримано відповідь № 25/3 2530 від 09 травня 2025 р., відповідно до якої в ЄРДР органом досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 обліковано Жовтневий районний відділ Луганського МУ ГУМВС України в Луганській області.

З метою вирішення питань про подальший рух провадження представник позивача звернувся до ГСУ НП України та Офісу Генерального прокурора з метою з`ясування, в провадженні якого слідчого підрозділу НП України знаходиться зазначене кримінальне провадження та який орган прокуратури виконує обов`язки прокурора.

На повторний запит до ГСУ НП України отримано відповідь № 743402025 від 20.05.2025 (952901), що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 № 641 утворено Національну поліцію України як центральний орган виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ. Таким чином, у зв`язку із проведеною реорганізацією у 2015 році органи міліції, у тому числі Жовтневий РВ Луганського МУ ГУМВС України в Луганській області, ліквідовано та утворено органи Національної поліції, які не є правонаступниками органів міліції. Відповідно до відомостей ЄРДР, доступних ГСУ, кримінальне провадження № 0000296 за слідчими підрозділами Національної поліції не рахується.

На повторний запит до Офісу Генерального прокурора отримано відповідь № 23.05.2025 № 09/1/2-44570ВИХ-25, що згідно з даними Реєстру станом на 22.05.2025 кримінальні провадження, в яких містяться відомості про притягнення особи з анкетними даними - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кримінальної відповідальності як підозрюваного, не встановлені. За інформацією Луганської обласної прокуратури матеріали даного кримінального провадження втрачені у 2014 році на тимчасово окупованій території Луганської області, доступ до них дотепер відсутній. Відомості про кримінальне провадження № 0000296 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено посадовою особою Жовтневого районного відділу Луганського МУ ГУМВС України в Луганській області, штат якого натепер ліквідовано. Відповідно до відомостей Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження від 30.11.2012 за фактом виявлення та вилучення 18.01.2006 у ОСОБА_1 особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, обліковується за Жовтневим районним відділом Луганського МУ ГУМВС України в Луганській області. Прокурором у кримінальному провадженні станом на 30.11.2012 у ЄРДР визначено прокурора Жовтневого району м. Луганська. Прокуратура Жовтневого району м. Луганська ліквідована, її функції органами прокуратури Луганської області не виконуються.

На адвокатський запит отримано відповідь ДП «Центр інформаційних технологій МВС України» № 1640/162025 від 11.06.2025 (1974972), відповідно до якої унесення відомостей щодо оголошення/припинення державного розшуку осіб до обліків розшукового призначення ЄІС МВС здійснюється органами поліції виключно на підставі облікових документів (інформаційно-статистичних карток), які надсилаються органом, що здійснює розшук, до підрозділу інформаційно-аналітичної підтримки за територіальністю. Ураховуючи викладене та те, що Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не передбачено пересилання адвокатського запиту за належністю до іншого органу державної влади, для отримання запитуваної інформації стосовно гр. ОСОБА_1 запропоновано звернутися безпосередньо до Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_1 на цей час не притягується до кримінальної відповідальності, оскільки його не повідомлено про підозру у скоєні кримінального правопорушення; ліквідовано орган досудового розслідування, співробітники якого вносили до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні № 0000296, його функції не виконує жодний слідчий підрозділ НП України; кримінальне провадження № 0000296 втрачено, його відновлення неможливе; прокуратура, у якій працював прокурор у кримінальному провадженні № 0000296, ліквідована, її функції не виконуються жодним органом прокуратури; унесення відомостей щодо припинення державного розшуку осіб до обліків розшукового призначення ЄІС МВС здійснюється органами поліції виключно на підставі облікових документів (інформаційно-статистичних карток), які надсилаються органом, що здійснює розшук, до підрозділу інформаційно-аналітичної підтримки за територіальністю, які на цей час ліквідовані без призначення правонаступника.

Головне Управління Національної поліції в Луганській області не є органом, що здійснює розшук ОСОБА_1 , тому підрозділ інформаційно-аналітичної підтримки за територіальністю не може внести такі відомості щодо ОСОБА_1 . Тому такі відомості до бази даних «Розшук» може здійснити виключно Департамент інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України.

За таких обставин відсутні підстави для перебування ОСОБА_1 у розшуку, оскільки жоден із правоохоронних органів України на цей час його не розшукує.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Розглянувши матеріали позову, суд дійшов такого.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи немає підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Частиною другою цієї ж статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зі змісту позову та доданих до нього документів встановлено, що оголошення в розшук ОСОБА_1 було здійснено Жовтневим РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області в межах кримінальної справи КС 6000074 від 19.01.2006.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно зі статтею 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює, зокрема, такі заходи: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до положень статті 281 КПК України якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного.

До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження.

Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Розшук підозрюваного здійснюється правоохоронними органами в межах правовідносин і породжує юридичні наслідки, що належать до сфери регулювання кримінального процесуального закону.

Судовий контроль законності дій і рішень органів досудового розслідування належить до виключної компетенції слідчого судді за встановленою КПК України процедурою. Така процедура включає сукупність гарантій, необхідних для дотримання справедливого балансу між захистом прав особи й інтересів держави та суспільства.

Вирішення питання про скасування розшуку особи й зобов`язання уповноважених службових осіб поліції виключити відповідну інформацію з бази даних «Розшук» мало б здійснюватися в межах кримінального провадження.

У цій справі суд встановив, що оголошення в розшук ОСОБА_1 було здійснено Жовтневим РВ Луганського МУ УМВС України в Луганській області в межах кримінальної справи КС 6000074 від 19.01.2006, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000296 від 30.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Фактично на даний час позивач ставить таке питання перед судом адміністративної юрисдикції через звернення з позовними вимогами про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у неприйнятті слідчим постанови про припинення розшуку ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000296 від 30.11.2012 та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо вилучення з бази даних «Розшук» відомостей про розшук ОСОБА_1 .

На переконання суду, позивач обрав невірний спосіб захисту порушених прав, оскільки, як вже зазначалося вище, судовий контроль законності дій і рішень органів досудового розслідування здійснюється за встановленою КПК України процедурою, адміністративний суд не наділеним повноваженнями щодо такого контролю, оскільки це становитиме втручання у діяльність правоохоронних органів у не передбачений законом спосіб.

Більше того, судом встановлено, що представник позивача звертався зі скаргою на бездіяльність органів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000296 від 30.11.2012, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і таку скаргу було розглянуто по суті та 04 липня 2025 року слідчим суддею Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області винесено ухвалу, якою в задоволенні вимог адвоката Судакова Валерія Валерійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на бездіяльність органів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000296 від 30.11.2012 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, відмовлено.

Стосовно розгляду питання про скасування розшуку особи у межах відкритого кримінального провадження, то таке однозначно належить розглядати в порядку кримінального судочинства.

Наведені обставини свідчать на користь висновку про те, що питання припинення розшуку особи, який здійснюється в межах відповідного кримінального провадження і виключення відповідної інформації з бази даних «Розшук» має здійснюватися в межах процедури кримінального судочинства.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати між собою як компетенцію різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського й адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є предмет спору, характер спірних матеріальних правовідносин і їх суб`єктний склад. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Предметна юрисдикція - це розмежування компетенції судів, які розглядають справи за правилами цивільного, кримінального, господарського й адміністративного судочинства. Кожен суд має право розглядати і вирішувати тільки ті справи (спори), які віднесені до його відання, тобто діяти в межах установленої законом компетенції.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пункти 1-3 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою визначають переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи; а адміністративним судом - суд, до компетенції якого цим Кодексом віднесено розгляд і вирішення адміністративних справ.

За правилами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для класифікації спору як публічно-правового. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати такий спір з публічно-правовим і відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства (пункт 2 частини другої статті 19 КАС).

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина перша статті 1 КПК України).

У рішенні Конституційного Суду України від 23.05.2001 № 6рп/2001 роз`яснено, що органи дізнання, слідства та прокуратури під час здійснення ними досудового розслідування виконують не владні управлінські функції, а владні процесуальні функції. Такі дії не є способом реалізації посадовими особами органів прокуратури та досудового розслідування своїх владних управлінських функцій, а є наслідком виконання ними функцій, обумовлених завданнями кримінального судочинства.

Суд зазначає, що дослідження та встановлення підстав для припинення розшуку особи (оголошеного в розшук в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні), що є необхідним для вирішення даного спору, не належить до компетенції адміністративного суду. З огляду на те, що інформація щодо розшуку ОСОБА_1 була внесена у рамках кримінального провадження, то і вилучення зазначеної інформації належить проводити у порядку, визначеному КПК України.

Перевірка правомірності оскаржуваних діянь з огляду на положення пункту 2 частини другої статті 19 КАС України знаходиться поза межами юрисдикції адміністративного суду, адже їхнє оскарження має здійснюватися у порядку, установленому КПК України.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пункті 24 та тексті свого рішення від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (№ 29458/04 та № 29465/04), що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії» (заява № 7360/76, доповідь Європейської комісії з прав людини від 12.10.1978) висловлено думку, що термін «суд, встановлений законом» у статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів» (Coeme and others v. Belgium № 32492/96).

Таким чином, зважуючи на тлумачення Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом», з метою дотримання юрисдикції, визначеної чинним законодавством України, виходячи з характеру спірних правовідносин, які підлягають врегулюванню в рамках іншого судочинства, дійшов висновку, що адміністративний суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції щодо цих спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суд відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому у відкритті провадження в адміністративній справі слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 21, 170, 171, 241, 248, 256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом адвоката Судакова Валерія Валерійовича в інтересах ОСОБА_1 до Національної поліції України в особі Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд заявлених позивачем вимог має здійснюватися за правилами Кримінального процесуального кодексу України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

СуддяІ.О. Свергун