Справа № 560/11953/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11953/24

Головуючий у 1-й інстанції: Ковальчук О.К.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

14 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідача), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 № 30 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу, який становить 23 роки 01 місяць 18 днів, періоди роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981 у колгоспі "Урожай", тобто - 2 місяці 21 день; з 01.01.1988 по 21.05.1992, тобто - 4 роки 4 місяці 21 день; з 01.01.2004 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", тобто 2 роки 9 місяців 3 дні та призначити пенсію за віком з 03.11.2023.

Хмельницький окружний адміністративний суд рішенням від 25.02.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981, з 01.01.1988 по 21.05.1992, з 25.11.2002 по 30.11.2002, з 27.12.2002 по 31.12.2003. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що суд першої інстанції дійшов до хибних висновків щодо наявності підстав для зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу:

- період роботи в колгоспі «Урожай» з 15.07.1981 по 15.10.1981, оскільки в довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 по батькові зазначено скорочено, що не дає можливості ідентифікувати особу;

- період роботи в колгоспі «Урожай» з 01.01.1988 по 21.05.1992 (22.05.1992- дата реорганізації колгоспу у КСП «Урожай»), оскільки за ці роки відсутня інформація про кількість відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум;

- період роботи з 25.11.2002 по 30.11.2002, з 27.12.2002 по 31.12.2003 у СТОВ «Веселець», оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу ( форма ОК 5) відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків.

Вважає, що судом першої інстанції проігноровано, що жодних інших документів, підтверджуючих вище зазначені періоди роботи, передбачені Порядком №637 позивачем при зверненні за призначенням пенсії не надано.

Не погоджуючись з рішенням суду в частині незадоволених позовних вимог, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідача позивач зазначає, що надав пенсійному органу всі необхідні документи для призначення пенсії.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначені апеляційні скарги розглядаються в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягають задоволенню, а скаргу позивача слід задовольнити, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 08.11.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області відмовило у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням від 24.01.2024 №560/135/24 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 08.11.2023 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву позивача від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із урахуванням висновків суду викладених у цьому рішенні.

На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду відповідач повторно розглянув заяву від 03.11.2023 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та 25.06.2024 прийняв рішення, яким відмовив у призначенні пенсії за віком, оскільки судом не покладені зобов`язання щодо призначення пенсії. Страховий стаж становить 20 років 06 місяців 19 днів. До страхового стажу позивача не враховані:

період роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 10.11.2005, оскільки відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110, трудова книжка заповнюється не пізніше тижневого терміну з дня прийняття на роботу та завіряється печаткою підприємства, на якому вперше заповнювалась трудова книжка;

період роботи в колгоспі "Урожай" з 15.07.1981 по 15.10.1981, оскільки в довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 по батькові зазначено скорочено, що не дає можливості ідентифікувати особу;

період роботи в колгоспі "Урожай" з 01.01.1988 по 21.05.1992 ( 22.05.1992 - дата реорганізації колгоспу у КСП "Урожай"), оскільки за ці роки відсутня інформація про кількість відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум;

період роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу ( форма ОК 5) відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків.

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, відповідно до пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі по тексту Закон №1058- ІV).

За змістом частини першої статті 26 Закону № 1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

З 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058- ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058- ІV).

Основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника з огляду на положення статті 48 Кодексу законів про працю України, статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, є трудова книжка.

Положеннями пункту 3 Порядку № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, відповідно до пунктів 23 і 24 Порядку № 637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження стажу роботи приймаються лише ті відомості про період роботи, що внесені до довідки на підставі документів, або відповідно до вимог цього Порядку.

Вимоги щодо порядку ведення трудових книжок визначені Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993, та до таких вимог серед іншого цією Інструкцією віднесено необхідність внесення до трудової книжки: відомостей про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення тощо (пункт 2.2.).

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Як встановлено судом першої інстанції, підставою для відмови у призначенні позивачу пенсії за віком згідно із Законом №1058- ІV слугувала відсутність у судовому рішенні від 24.01.2024 по справі №560/135/24 зобов`язань щодо призначення пенсії. Водночас, право на призначення пенсії за віком у пенсіонера виникає після досягнення певного віку на наявності необхідного стажу. Тому, дії відповідача щодо причин відмови у призначенні пенсії за віком є протиправними.

Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.11.2005 позивач з 15.07.1981 по 30.08.1984 працював у тракторній бригаді, з 01.09.1986 по 28.10.1992 агрономом в колгоспі "Урожай", з 02.11.2002 по 03.10.2006 працював агрономом у СТОВ "Веселець".

До страхового стажу позивача не враховані, зокрема: період роботи в колгоспі "Урожай" з 15.07.1981 по 15.10.1981, оскільки в довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 по батькові зазначено скорочено, що не дає можливості ідентифікувати особу; період роботи в колгоспі "Урожай" з 01.01.1988 по 21.05.1992 ( 22.05.1992 - дата реорганізації колгоспу у КСП "Урожай"), оскільки за ці роки відсутня інформація про кількість відпрацьованих днів та встановлений річний мінімум; період роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", оскільки в індивідуальних відомостях про застраховану особу ( форма ОК 5) відсутня інформація про нарахування заробітної плати та сплати страхових внесків.

При цьому, посилання відповідача щодо невірного зазначення по батькові позивача у довідці від 19.06.2024 № 69/13-08/2024 суд першої інстанції обґрунтовано спростував, оскільки вказаний період підтверджується трудовою книжкою. Крім того, запис у трудовій книжці серії НОМЕР_1 від 10.11.2005 про період роботи позивача з 15.07.1981 по 15.10.1981 не містить виправлень та неточностей. Відтак, період роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981 в колгоспі "Урожай" підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Отже, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо зарахування позивачу періоду роботи з 01.01.1988 по 21.05.1992 є безпідставною, оскільки у рішенні від 24.01.2024 у справі №560/135/24 Хмельницький окружний адміністративний суд скасовуючи рішення про відмову у призначенні пенсії від 08.11.2023 вказав, що відсутність інформації про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений річний мінімум, а також те, що періоди в цих записах передують даті заведення трудової книжки, а також неналежне оформлення записів не може бути підставою для відмови, оскільки працівник не несе відповідальність за заповнення трудової книжки, при цьому такі записи здійснюються самим роботодавцем.

Водночас, при повторному розгляді заяви позивача від 03.11.2023 пенсійний орган не врахував висновки суду у рішенні 24.01.2024 по справі №560/135/24.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що період роботи позивача з 01.01.1988 по 21.05.1992 слід зарахувати до страхового стажу, враховуючи висновки викладені у рішенні суду від 24.01.2024.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції щодо зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 02.11.2002 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", колегія суддів враховує наступне.

Так, частинами 1, 2 статті 21 Закону №1058-ІV передбачено, що персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. Для формування інформаційної бази системи персоніфікованого обліку використовуються відомості, що надходять від: державних реєстраторів юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; роботодавців; застрахованих осіб; фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування; центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану, виконавчих органів сільських, селищних, міських (крім міст обласного значення) рад та уповноважених суб`єктів для обліку даних Єдиного державною демографічного реєстру; податкових органів, територіальних органів Пенсійного фонду за результатами перевірок платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або в порядку міжвідомчого обміну інформацією; державної служби зайнятості; інших підприємств, установ, організацій та військових частин; компаній з управління активами; зберігачів; інших джерел, передбачених законодавством.

На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки. Унікальний номер електронної облікової картки формується автоматично шляхом додавання одиниці до останнього наявного унікального номера електронної облікової картки. Порядок та строки впровадження унікальних номерів електронних облікових карток застрахованих осіб, порядок ведення персональних електронних облікових карток визначаються Пенсійним фондом.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Закону №1058-ІV визначено, що відомості, які містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для: підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; обчислення страхових внесків; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом; надання застрахованій особі на її вимогу або у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»; надання страховим організаціям, що здійснюють страхування довічних пенсій; надання аудитору, який відповідно до цього Закону здійснює аудит Накопичувального фонду; обміну інформацією з централізованим банком даних з проблем інвалідності.

Статтею 106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відтак, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством - страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при призначенні (перерахунку) пенсії позивача періодів її роботи.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах була неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 25.09.2018 у справі № 242/65/17, від 22.11.2018 у справі № 242/4793/16-а, від 11.07.2019 у справі №242/1484/17, від 04.06.2019 у справі №235/900/17 та інших, які згідно до частини 5 статті 242 КАС України враховуються судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

При цьому, судом першої інстанції не враховано, що факт трудового стажу позивача на посаді агронома за період роботи у СТОВ «Веселець» с. Веселець Городоцького району Хмельницької області з 01.01.2004 по 03.10.2006 року підтверджується відомостями, внесеними до дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 10.11.2005, оскільки у дублікаті трудової книжки наявна інформація про кількість фактично відпрацьованих днів і встановлений річний мінімум (сторінки 12-13 дублікату трудової книжки).

Відповідно до ч. ч. 1, ч. З ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Згідно з п, 1 ч. 1 ст. 64 Закону № 1058-IV передбачено, що Виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право: отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - підприємців відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Так, відповідно до п. 1.8 Постанови Правління Пенсійного Фонду України «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 22-1 від 25.11.2005 у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис.

Також, Сатанівською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області, на підставі правовстановлюючих документів - фонду № 26 книги обліку праці та розрахунків з членами господарства справи 260, 262, 265, 267 (зберігаються у Сатанівській селищній раді Хмельницького району Хмельницької області), видано довідку № 164/13-08/2023 від 08.12.2023, відповідно до якої позивач - ОСОБА_1 дійсно працював у період часу з 01.01.2004 по 03.10.2006 на підприємстві, зазначено розмір нарахувань за кожен рік роботи.

Відомості відображені у довідці повністю відповідають записам у трудовій книжці, що безумовно свідчить про факт виконання мною роботи у СТОВ «Веселець» та отримання за це заробітної плати.

Крім того, відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Господарського суду Хмельницької області перебувала справа № 9/5236-А від 05.10.2006 за позовом прокурора Городоцького району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Городоцькому районі м. Городок до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Веселець» с. Веселець Городоцького району про стягнення 13868,96 грн. заборгованості по страхових внесках, штрафних санкцій та пені за серпень 2005 р. - червень 2006 р.

Також, відповідно до відкритих даних Єдиного державного реєстру судових рішень, на розгляді Господарського суду Хмельницької області перебувала аналогічна справа № 13/1528-А від 06.04.2007 про стягнення страхових внесків з СТОВ «Веселець» з вересня по грудень місяць 2006 р., згідно з розрахунками сум страхових внесків за кожен місяць виникнення та існування заборгованості та обліковими картками особового рахунку страхувальника юридичної особи.

Тому, беручи до уваги викладене та з огляду на приписи ч. 4 ст. 78 КАС України, рішення судів, які підтверджують факт нарахування страхових внесків та їх несплати СТОВ «Веселець», є преюдиційними.

З огляду на зазначене, а також те, що з наявних письмових доказів видно, що в період з 01.01.2004 по 03.10.2006 позивачу була нарахована та виплачена заробітна плата, на яку в свою чергу нараховувалися страхові внески, тому у відповідача відсутні підстави не зараховувати до страхового стансу позивача спірний період, а саме з 01.01.2004 по 03.10.2006.

Отже, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків для нарахування пенсії не є підставою для позбавлення позивача права на пенсію.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права, викладений у постановах Верховного Суду від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а, від 01.11.2018 у справі № 199/1852/15-а, від 12.09,2019 у справі №489/2283/16-а, від 01.03.2021 у справі № 423/757/17, від 27.05.2021 у справі № 343/659/17, від 30.12.2021 у справі №348/1249/17.

Отже, несплата СТОВ «Веселець» страхових внесків, за жодних обставин не може ставитись у провину позивача та позбавляти його права на пенсію.

Так, у разі зарахування до загального страхового стажу, який обрахований пенсійним органом згідно додатку Форма PC- право від 08 листопада 2023 року у розмірі 23 роки 01 місяць 18 днів (сюди ж включено період роботи з 15.07.1981 року по 15.10.1981 року у колгоспі «Урожай», тобто - 2 місяці 21 день) періоди роботи з 01.01.1988 року по 21.05.1992 роки у колгоспі «Урожай», тобто - 4 роки 4 місяці 21 день та з 01.01.2004 року по 03.10,2006 роки у СТОВ «Веселець», тобто 2 роки 9 місяців 3 дні, загальний страховий стаж позивача становитиме 30 років 3 місяці 11 днів, що є безумовною умовою для призначення йому пенсії за віком.

Проте, судом першої інстанції помилково не взято до уваги та не зараховано період роботи з 01.01.2004 до 03.10.2006 до страхового стажу позивача, що позбавило його пенсійного забезпечення з 03.11.2023.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції від 25.02.2025 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Згідно частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат. Частиною першою цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як видно з матеріалів справи, позивачем у даній справі було сплачено судовий збір за подання позовної заяви та судовий збір за подання апеляційної скарги. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, колегія суддів вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача у сумі 3028 грн на користь позивача.

Відповідно до вимог ч. 1 та 2 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається, крім іншого, неправильне тлумачення закону.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому, керуючись статтею 315 КАС України, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови, якою адміністративний позов слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 25.06.2024 № 30 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу, який становить 23 роки 01 місяць 18 днів, періоди роботи з 15.07.1981 по 15.10.1981 у колгоспі "Урожай", тобто - 2 місяці 21 день; з 01.01.1988 по 21.05.1992, тобто - 4 роки 4 місяці 21 день; з 01.01.2004 по 03.10.2006 у СТОВ "Веселець", тобто 2 роки 9 місяців 3 дні та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.11.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 3028 (три тисячі двадцять вісім) грн судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.