Справа № 521/9695/25
Суддя: Ганошенко С. А.
Дата ухвалення: 2025-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 521/9695/25
Номер провадження № 2-а/521/150/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 Жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Ганошенка С.А.,

при секретарі судового засідання Присяжнюка О.М.,

за участю представника:

від позивача адвоката Єргієва Д.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Одесі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Єргієва Д.І. звернувся через підсистему «Електронний суд» 12.06.2025 року з позовом до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121КУпАП.

Ухвалою суду від 16.06.2025 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 24.06.2025 року відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено справу до судового розгляду з викликом сторін.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що 02.06.2025 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Мозговою В.А. була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 4876005, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 02.06.2025 о 15-09 год. по вул. Складська 1, у м. Одеса водій керував автомобілем, обладнаним засобами пасивної безпеки, та не був пристебнутим ременем безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР порушення правил користування ременями безпеки.

На думку позивача зазначена постанова є незаконною і необґрунтованою, постановленою із порушенням норм процесуального та матеріального права та відповідно такою, що підлягає скасуванню, а провадження про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення та відсутністю доказів у справі про адміністративне правопорушення та порушення відповідної процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

25.06.2025 року на адресу суду надійшов через канцелярію суду відзив на позов, в якому відповідач просив залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 - без задоволення з наступних підстав: 02.06.2025 року під час виконання службових обов`язків поліцейським 2-го взводу 2-ї роти 2-го батальйону полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Моговою В.А. за адресою: м. Одеса, вул. Складська, 1 було виявлено транспортний засіб FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився під керуванням водія ОСОБА_1 ,був обладнаний засобами пасивної безпеки та при цьому водій не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 (в) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР України). Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили транспортний засіб FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», представились та пояснили суть скоєного правопорушення. Під час спілкування працівників поліції з позивачем, останній не заперечує, що він не користувався ременем безпеки під час руху. Працівник поліції з`ясувала всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, об`єктивно встановила чи вчинено гр. ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а саме керування транспортним засобом, не будучи пристебнутим ременями безпеки. Таким чином, працівник поліції кваліфікувала зазначене порушення Правил дорожнього руху, за п. 2.3. в, яким передбачено що на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), водій зобов`язаний користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ними, що містить склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5. ст. 121 КУпАП, згідно із якою за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - передбачено накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (510 грн.)

Отже, за результатами розгляду адміністративної справи відносно позивача працівником поліції було винесено постанову про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП серії ЕНА№4876005 від 02.06.2025 року.

Доказами вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є сам факт не пристебнутого ременя безпеки позивачем під час руху, що підтверджується відеозаписом з портативного відеореєстратора поліцейського № 474901 та усними поясненнями позивача під час спілкування з працівницею поліції, що в свою чергу було зафіксовано теж за допомогою портативного відеореєстратора.

Щодо зазначених доказів в оскаржуваній постанові. У графі № 5 «Транспортний засіб (марка, модель, реєстраційний номер, належність)» зазначено технічний пристрій, за допомогою якого здійснювалась фіксація даної події, а саме «ПВР 471510». У зв`язку з чим, постанова серії ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та нормам чинного законодавства.

Крім того, позивач під час спілкування з працівником поліції факт того, що він не користувався ременем безпеки під час руху - не заперечував. Також, з приводу цього будь-яких заперечень, заяв чи пояснень щодо незгоди з інкримінованим правопорушенням позивач не заявляв, що відображено у відеозаписі з портативного відеореєстратора працівника поліції.

В судові засідання з`явились 21.07.2025 року, 07.08.2025 року, 27.08.2025 року, 15.09.2025 року та 14.10.2025 року: представник позивача адвокат Єргієв Д.І, представник відповідача Морозов П.В.

Представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та скасувати постанову ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з підстав викладених в позові.

Представник відповідача Морозов П.В. просив залишити позов без задоволення з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення представників, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до постанови серії ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, водій ОСОБА_1 02.06.2025 року в м. Одеса, вул. Складська,1 керував автомобілем, обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п.2.3.в Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 5 ст. 121 КУпАП встановлено, що порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 р., № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.1.1. ПДР України ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до положень п. 2.3.в ПДР України, на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), водій зобов`язаний користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Такий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 17 вересня 2020 року по справі №742/2298/17, який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, суд враховує при застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Згідно з положеннями ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (частини 1 та 2 ст.222 КУпАП).

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Законом України "Про Національну поліцію"та "Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відео реєстратори.

Встановлено, що доказом в справі згідно ст. 251 КУпАП, є відеозапис порушення з нагрудної камери поліцейського.

Судом досліджено відеозапис з метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі, який знаходиться в матеріалах цієї адміністративної справи, записаний на dvd-диску, на якому зафіксовані обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, з якого чітко вбачаться, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 02.06.2025 року по вулиці Складська, 1 в м. Одеса та не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України. Поліцейські відреагували на дане правопорушення, зупинили транспортний засіб FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно п. 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», представились та пояснили суть скоєного правопорушення. З 10:18 сек. відеозапису з портативного відеореєстратора поліцейських вбачається, що в момент підходу працівників поліції до транспортного засобу з боку водійського сидіння FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом знаходився саме ОСОБА_1 , останній і не заперечував, що саме він керував вищезазначеним автомобілем та не був пристебнутий ременями безпеки.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція вже була висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 13.02.2020 по справі № 524/9716/16-а, від 26.04.2018 по справі № 202/2862/17, від 26.04.2018 по справі № 200/5590/17, від 20.12.2019 по справі № 191/1060/17, від 13.02.2020 по справі № 524/9716/16-а.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знає, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки. Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Враховуючи вказане вище, суд приймає вказаний відеозапис подій в якості належного доказу, з досліджених доказів у їх сукупності, а також з урахуванням суперечливих пояснень самого ОСОБА_1 на ньому, судом встановлено, що адміністративне правопорушення мало місце, ОСОБА_1 02.06.2025 року по вулиці Складська 1, в м. Одеса, при цьому саме позивач керував транспортним засобом FORD FUSION, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та не був пристебнутий ременями безпеки, чим порушив п. 2.3.в ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача щодо неправильності обрання заходів впливу інспектором поліції на правопорушника,оскільки такий вибір належить до дискреційних повноважень інспектора поліції, не призводить до неповноти дослідження обставин скоєного правопорушення та знаходиться в межах санкції вказаного правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, приймаючи до уваги те, що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Суд дійшов висновку, що інспектор поліції правомірно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 121 КУпАП, зміст якої не суперечить нормам законодавства, порушень при її винесенні не встановлено.

За таких обставин, аналізуючи зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а відтак у задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки постанова в справі про адміністративне правопорушення прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства, а підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 242, 244, 245, 250, 293, 295 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити.

Залишити постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки на транспорті, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4876005 від 02.06.2025 року - без змін.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційної скарги.

Повний текст рішення виготовлений 16.10.2025 року.

Суддя Сергій ГАНОШЕНКО