Справа № 240/12819/25
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/12819/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає у відмові призначити пенсію відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправною;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дати звернення про її призначення (03.12.2024).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком є формальним та незаконним, таким, що прийнято без врахування фактичних обставин трудової діяльності та військової служби в період бойових дій, пов`язаних з військової агресією рф проти України та не враховуються передбачені чинним законодавством пільгові зарахування (в кратному порядку) його безпосередньої участі у військових діях протягом тривалого часу, починаючи з14.07.2022 по 14.02.2024.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у судове засідання (у письмовому провадженні).

Відповідач надіслав до суду відзив на позов, в якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що положеннями п. 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії. Вищевикладене свідчить про те, що з урахуванням принципу екстериторіальності призначення (перерахунок) пенсії у випадку скасування судом рішення про відмову в її призначенні чи перерахунку має здійснюватися саме тим територіальним органом Пенсійного фонду України, якого було уповноважено розглядати подану особою заяву. До компетенції ж органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) особи (у спірному випадку Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) належить здійснення виплати пенсії після її призначення органом, який розглядає відповідну заяву. Відтак, у спірному випадку дії зобов`язального характеру щодо призначення (перерахунку) позивачу пенсії має бути покладено саме на територіальний орган Пенсійного фонду України, який прийняв на думку суду протиправне рішення (визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про призначення (перерахунок) позивачу пенсії).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач 27.03.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалістів.

Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, прийнято рішення від 03.04.2024 №94 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України ,,Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Відповідач листом від 04.04.2024 повідомив позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області рішення.

17.06.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заява опрацьовувалась за принципом єдиної черги завдань та єдиної черги спеціалісті.

Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком здійснено структурним підрозділом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, прийнято рішення від 25.06.2024 №94 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

03.12.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою з питань обчислення страхового стажу.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 06.01.2025 повідомило порядок обчислення страхового стажу.

04.02.2025 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою з питань пенсійного забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом від 06.03.2025 повідомило порядок обчислення страхового стажу та надало копію розрахунку про періоди страхового стажу, які враховано при розрахунку пенсії.

Позивач вважає протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що проявляється у відмові у призначенні пенсії відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАСУ суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Предметом спору в даній справі, тобто матеріально-правовою вимогою позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, є бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що проявляється у відмові у призначенні пенсії відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Бездіяльність - це пасивна форма поведінки особи, пов`язана з невиконанням нею дій, які вона повинна була й могла вчинити відповідно до покладених на неї посадових чи інших обов`язків.

Вирішуючи позовні вимоги щодо наявності чи відсутності бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до пункту 1.7 розділу І Порядку № 22-1 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Згідно з пунктом 1.8 розділу І Порядку № 22-1 днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

30.03.2021 набрала чинності Постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за №339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку №22-1. Зміни, внесені до Порядку № 22-1 на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Так, відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, суд зазначає, що сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території; після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10); виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Підсумовуючи викладене, суд зауважує, що саме Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у розглядуваному випадку було визначене за принципом екстериторіальності для розгляду заяви про призначення пенсії позивачу та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії.

Тобто, саме вказане управління, у даному випадку є органом, що призначає пенсію, оскільки воно розглядало заяву позивача та приймало відповідне рішення.

В той же час, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області лише направило позивачу повідомлення про результати розгляду його заяви.

Відтак, слід зазначити, що судом не встановлено протиправної бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, що полягає у відмові призначити пенсію відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у нього були відсутні законні підстави для його прийняття.

Разом з тим, суд ще раз наголошує, що відповідач за принципом екстериторіальності не був визначений органом, що призначає пенсію та рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії не приймав.

Як вже вказувалося, відповідно до ч.2 ст.9 КАСУ суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд не заперечує, що визначення відповідача, предмета та підстав спору є диспозитивним правом позивача, яке передбачене ч.3 ст.9 КАС України, зокрема, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В той же час, відповідач у справі - ГУПФУ в Житомирській області не відмовляв позивачу у призначенні пенсії.

Разом з тим, позивач не визначив зазначені рішення ГУПФУ в Запорізькій області та ГУ ПФУ в Хмельницькій області як предмет спору.

З огляду на те, що у даному випадку відповідач не відмовляв позивачу у призначенні пенсії, рішення про відмову приймало інше управління Пенсійного фонду, яке не є предметом оскарження, суд дійшов висновку, про відсутність підстав для зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію відповідно до ч.4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Решта доводів позивача не спростовують висновків суду у даній справі.

За змістом положень частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку , що позов безпідставний, тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7,м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл.,10003. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

15.10.25