Справа № 280/2677/25
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/2677/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року (суддя Кисіль Роман Валерійович) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000,00 гривень пропорційно дням перебування у відпустці для лікування за період з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум додаткової винагороди; визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обрахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 23.05.2022 по 02.10.2023, виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислювались шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 23.05.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2 481 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01.01.2023 по 02.10.2023, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2 684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» до 100 000 гривень за період з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», збільшену до 100 000,00 гривень пропорційно дням перебування у відпустці для лікування за період з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року, з урахуванням фактично виплачених сум додаткової винагороди. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обрахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 23.05.2022 по 19.05.2023 включно, виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислювались шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 23.05.2022 по 31.12.2022, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01.01.2023 по 19.05.2023 включно, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати у частині вимог до Військової частини НОМЕР_1 . Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Вказує, що Військова частина НОМЕР_1 є окремою військовою частиною із призначеним командуванням, кадровим органом, фінансовою частиною, які виконують завдання, у тому числі згідно Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що затверджений відповідним Законом. Військова частина НОМЕР_1 зареєстрована в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України за кодом НОМЕР_2 , відповідно довідки № 484/22 з відомчого обліку Міністерства оборони України. Відповідно до Директиви КСВ ЗСУ від 26.02.2022 № 1/63Т/СД військову частину НОМЕР_1 з 01.03.2022 року зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Тобто, з цього часу ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснював оплату розрахунків військової частини НОМЕР_1 через орган Державної казначейської служби України та подавав звітність до Пенсійного фонду України і Державної податкової служби України. Для виплати грошового забезпечення представник військової частини НОМЕР_1 надавав до ІНФОРМАЦІЯ_4 відомості про нарахування та перерахування грошового забезпечення разом із підтверджуючими правомірність виплат документами. Інших фінансових операцій та дій ІНФОРМАЦІЯ_3 не проводив. Отже, Відповідач не приймав рішень відносно виплат військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 , а лише здійснював перерахування грошових коштів згідно відповідних документів, виданих військовою частиною НОМЕР_1 .

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 23.05.2022 по 08.08.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , з 08.08.2022 по 25.09.2023 проходив службу у ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 11).

Не є спірним у цій справі, що військову частину НОМЕР_1 з 01.03.2022 зараховано на фінансове забезпечення до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Позивач неодноразово звертався з рапортом до Військової частини НОМЕР_1 з проханням здійснити перерахунок додаткової винагороди, що була нарахована позивачу, як колишньому військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 , за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року (а.с. 28, 30).

Натомість позивач у позовній заяві вказав, що письмової відповіді від Військової частини НОМЕР_1 він не отримав.

Крім того позивач звертався з аналогічним рапортом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У відповідь на звернення відповідач листом від 30.08.2024 за № 16/ф та 17.02.2025 за № 101/ф повідомляв, що для здійснення відповідних перерахунків грошового забезпечення, внесення змін до наказів командира військової частини НОМЕР_1 необхідно звернутися безпосередньо до Військової частини НОМЕР_1 .

Вважаючи, що відповідачем неправомірно не виплачено додаткову винагороду за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року, а також не вірно розраховано та виплачено грошове забезпечення, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Межами апеляційного розгляду цієї справи є перевірка правильності висновків суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 за період проходження позивачем військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 .

Варто зауважити, що відповідач вказує, що позивач у період з 23.05.2022 по 12.08.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , натомість не надав належних доказів у доведення таких обставин.

Разом з цим матеріали справи містять Витяг із послужного списку особової справи № І-29, відповідно до якої ОСОБА_1 з 23.05.2022 по 08.08.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 29.06.2022 № 1063 ОСОБА_1 27 травня 2022 року одержав МВТ, вогнепальне уламкове сліпе проникаюче поранення лівої половини грудної клітки. Вогнепальне уламкове проникаюче поранення черевної порожнини. Вогнепальне поранення м`яких тканин правого передпліччя та лівої гомілки. За обставин безпосередьої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу в/ч НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу засідання штатної 20 регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (протокол № 2958 від 21.12.2023) поранення позивача: «Згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007, поранення тяжкого ступеню ПОРАНЕННЯ, ТАК, ПОВ`ЯЗАНЕ ІЗ ЗАХИСТОМ БАТЬКІВЩИНИ».

Після лікування у шпиталі позивача було направлено у відпустку для лікування з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії від 21.06.2022 № 541 та відпускним квитком від 21.06.2022 за № 1007.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 1 постанови Кабінетом Міністрів України від 28.02.2022 № 168 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Таким чином для виплати позивачу додаткової винагороди за час перебування у відпустку для лікування з 25 червня 2022 року по 24 липня 2022 року мають існувати дві обов`язкові умови: докази перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії; видання командиром наказу про здійснення відповідної виплати.

При цьому відповідний наказ мав видати саме командир Військової частини НОМЕР_1 , на підставі якого ІНФОРМАЦІЯ_2 міг здійснити відповідні виплати, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, визнавши протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо обрахування ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 23.05.2022 по 08.08.2022 включно, виходячи з посадового окладу та окладу за військове звання, які обчислювались шляхом множення відповідного тарифного коефіцієнту на розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, адже пункт 8 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника) (далі - командир).

Таким чином без оскарження дій/бездіяльності Військовій частині НОМЕР_1 відсутні правові підстави для задоволення позову до ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в даній справі не може виступати самостійним відповідачем.

З урахуванням встановлених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_2 не є належним відповідачем у спірних правовідносинах за період з 23.05.2022 по 08.08.2022.

Згідно зі ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Аналіз наведеної норми дає можливість дійти висновку, що заміна відповідача (залучення співвідповідача) допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції, відповідно, на стадії апеляційного перегляду таке залучення співвідповідача є неможливим.

Відтак, єдино можливим судовим рішенням, яке може бути постановлене за результатом апеляційного розгляду справи за встановлених обставин та законодавчих положень, є відмова у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 23.05.2022 по 08.08.2022.

Враховуючи сукупність наведених обставин, колегія суддів доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню як таке, що ухвалене з неправильним застосуванням норм процесуального права.

В іншій частині рішення суду першої інстанції відповідачем не оскаржується, судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Керуючись ст. ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 липня 2025 року в адміністративній справі № 280/2677/25 в частині задоволених позовних вимог за період з 23.05.2022 по 08.08.2022 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 в цій частині відмовити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 14 жовтня 2025 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених статтею 328 КАС України.

Повна постанова складена 14 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров