Справа № 140/4987/25
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/4987/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління з питань ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Управління соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації (далі відповідач, Управління) про визнання протиправним та скасування рішення від 25.04.2025 №1093/01-16/2-25 про відмову щодо призначення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»;

зобов`язання встановити статус члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни згідно із Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та видати посвідчення «член сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни» встановленого зразка.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 13.02.2025 звернулася до Управління із заявою про видачу їй посвідчення члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни її чоловіка ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

25.04.2025 ОСОБА_1 отримала відповідь, в якій зазначено, що законодавчі підстави для встановлення їй статусу особи, на яку поширюється чинність даного Закону, відсутні.

З оскаржуваним рішенням позивач не погоджується та зазначає, що її покійний чоловік ОСОБА_2 був особою з інвалідністю І-Б групи, захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК від 10.06.2022 серія 12 ААГ №046300. У зв`язку із наявністю захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, ОСОБА_2 було видано відповідачем посвідчення від 14.06.2022 (до посвідчення серія НОМЕР_1 ), пред`явник якого є особою з інвалідністю І групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Позивач зауважує, що відповідно до свідоцтва про смерть від 22.12.2023 серія НОМЕР_2 її чоловік ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною смерті було захворювання, яке призвело до смерті та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 26.03.2025 №896: «ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків авари на Чорнобильській АЕС».

З наведених підстав просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.05.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.35).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 08.09.2025 замінено у даній справі первісного відповідача Управління соціальної та ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації на належного Управління з питань ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації (44501, Волинська обл., Камінь-Каширський р-н, м.Камінь-Каширський, вул.Воля, 2, ) (а.с.40).

Представник відповідача у поданому до суду через систему «Електронний суд» відзиві на позов позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити повністю (а.с.44-46). В обґрунтування своєї позиції вказав, що єдиною та безумовною підставою для надання статусу «члена сім`ї загиблого» є смерть особи внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів, і ці обставини - «проходження військової служби» + «під час воєнних дій та конфліктів» мають бути взаємопов`язаними.

На даний час сама лише смерть особи внаслідок захворювання, одержаного при проходженні військової служби, не є підставою для надання відповідного статусу.

До 21.03.2022, якщо помирала особа з інвалідністю внаслідок війни, і смерть її наставала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, то сім`ї таких осіб відносилися до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Однак вже після внесених 21.03.2022 змін до законодавства до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни стали належати лише сім`ї осіб з інвалідністю внаслідок війни, смерть яких наставала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Враховуючи внесені зміни до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (з 21.03.2022), у позивача виникає право на встановлення статусу «члена сім`ї загиблого» лише за умови, якщо особа з інвалідністю внаслідок війни помирає внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

За підстав, коли особа з інвалідністю внаслідок війни помирає внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (не під час воєнних дій та конфліктів), позивач право на встановлення статусу «члена сім`ї загиблого» не має.

До позовної заяви позивачем не додано доказів, що ОСОБА_2 помер внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

У доданому до позовної заяви витягу з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії №896 від 26.03.2025 зазначено «Захворювання громадянина ОСОБА_2 .... - захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС».

Такого переліку підстав для надання статусу члена сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни абзац 1 пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» не містить.

Крім того, представник відповідача вказав, що управління з питань ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації не вчиняло жодних дій, які можна характеризувати як протиправні, та не приймало жодних рішень відносно позивача, які б підлягали оскарженню. Звернення позивача до суду з позовними вимогами до управління з питань ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації є передчасним.

У відповіді на відзив позивач вказала, що на момент її звернення 13.02.2025 та на момент отримання відповіді 25.04.2025 управління з питань ветеранської політики Камінь-Каширської районної державної адміністрації не існувало, а тому позов подано до особи, яка приймала спірне рішення. Реорганізація Управління не може бути свідченням про передчасність позовних вимог.

Також наголошує на тому, що визначальною ознакою категорії осіб, які відносяться до осіб з інвалідністю внаслідок війни, є те, що такі особи безпосередньо брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав.

Просила позов задовольнити (а.с.60-62).

Інші заяви по суті справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною покійного чоловіка ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 (а.с.28).

ОСОБА_2 за життя було надано статус особи з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи (з 26.10.2016), І групи (з 14.06.2022), що підтверджується посвідченням від 26.10.2016 серія НОМЕР_1 та додатком до нього (а.с.14).

ОСОБА_2 приймав участь у виконанні урядового завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується архівною довідкою Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 17.06.1993 №24/1724, військовим квитком ОСОБА_2 серія НОМЕР_4 (а.с.21, 22-26).

30.05.2019 ОСОБА_2 видано посвідчення серії НОМЕР_5 як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1) - учасник ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2023 (а.с.32).

Експертним висновком Львівської регіональної міжвідомчої експертної комісії по встановленню причинного зв`язку хвороб, інвалідності і смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС від 18.01.2024 №01 встановлено, що захворювання, що призвело до смерті чоловіка позивачки, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.16).

Також судом встановлено, що захворювання, яке призвело до смерті, та причина смерті, ТАК, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується витягом з протоколу засідання штатної 16 Регіональної військово-лікарської комісії від 26.03.2025 №896 (а.с.15).

На звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення їй статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни Управління листом від 25.04.2025 №1093/01-16/2-25 повідомило, що законодавчих підстав для встановлення статусу особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» відсутні, оскільки встановлення статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни сім`ям осіб, які померли внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Законом не передбачено. Питання соціального захисту дружин/чоловіків учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС врегульовано Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.12-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус ветеранів війни, створення належних умов для їх життєзабезпечення визначає Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 №3551-XII (далі - Закон №3551-XІІ в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частин першої-другої статті 4 Закону №3551-XІІ ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з частиною першою статті 7 Закону №3551-XII до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать особи з числа військовослужбовців діючої армії та флоту, партизанів, підпільників, працівників, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової воєн або з участю в бойових діях у мирний час.

Пунктами 1 та 9 частини другої статті 7 Закону №3551-XII передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа: військовослужбовців, осіб вільнонайманого складу, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання інших обов`язків військової служби, пов`язаних з перебуванням на фронті в інші періоди, з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, ядерних аварій, ядерних випробувань, з участю у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, іншим ураженням ядерними матеріалами; осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Отже, Закон №3551-XII відносить до осіб з інвалідністю внаслідок війни, зокрема, військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, одержаного під час виконання інших обов`язків військової служби та пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Так, як слідує з архівної довідки Управління хімічних військ Прикарпатського військового округу від 17.06.1993 №24/17245 та військового квитка НОМЕР_4 , ОСОБА_2 під час проходження військової служби приймав участь у виконанні урядового завдання з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та останньому встановлено ІІ, а згодом І групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконання обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, відповідно до вимог статті 7 Закону №3551-XII ОСОБА_2 за життя визнано особою з інвалідністю внаслідок війни та видано відповідне посвідчення.

Спірним у даній справі питанням є те, чи після смерті ОСОБА_2 його дружина має право на встановлення статусу члена сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни.

Вирішуючи дане питання, суд зазначає, що статтею 10 Закону №3551-XII визначено сім`ї та коло осіб, яким встановлюється такий статус.

Згідно з пунктом 1 статті 10 Закону №3551-XII до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни належать: сім`ї осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, які загинули (пропали безвісти) або померли внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), а також внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

До членів сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, зазначених у цій статті, належать: батьки; один з подружжя, який не одружився вдруге, незалежно від того, виплачується йому пенсія чи ні; діти, які не мають (і не мали) своїх сімей; діти, які мають свої сім`ї, але стали особами з інвалідністю до досягнення повноліття; діти, обоє з батьків яких загинули або пропали безвісти; утриманці загиблого (померлого), яким у зв`язку з цим виплачується пенсія.

Таким чином, у пункті 1 статті 10 Закону №3551-XII конкретизовано осіб, зазначених у статтях 6 і 7 цього Закону, сім`ї яких належать до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, та передбачено, що до таких осіб відносяться особи, які загинули (пропали безвісти) або померли:

внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, одержаних під час захисту Батьківщини або виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків),

внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті або одержаного в період проходження військової служби (у тому числі на території інших держав) під час воєнних дій та конфліктів.

Отже, сім`ї лише тих ветеранів війни, які померли внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби під час воєнних дій та конфліктів, відносяться до сімей загиблих (померлих) ветеранів війни.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, смерть ОСОБА_2 настала внаслідок захворювання, одержаного в період проходження військової служби, проте не під час воєнних дій та конфліктів.

Таким чином, суд виснуває, що позивач не відноситься до членів сім`ї загиблих (померлих) ветеранів війни, оскільки чинність положень статті 10 Закону №3551-XII на неї не поширюється.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність свого рішення про відмову ОСОБА_1 у встановленні статусу члена сім`ї загиблого (померлого) ветерана війни.

За вказаних обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 243-297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій