Справа № 160/29630/25
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за заявою Головного управління ДПС у Вінницькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВОЯЖ 1» про стягнення коштів за податковим боргом, -
За наслідком автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який відбувся 14.10.2025 о 09:33:21 год., заява Головного управління ДПС у Вінницькій області передана судді Бондар М.В.
Ухвалою суду від 14.10.2025 заяву Головного управління ДПС у Вінницькій області залишено без руху та надано час для усунення недоліків до 15:00 год. 14.10.2025 шляхом надання до суду:
- уточненої заяви, яка повинна містити підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплений печаткою;
- відомостей щодо наявності/відсутності у відповідача електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі).
14.10.2025 о 13:41 год. до суду надійшла уточнена заява, яка містить підпис уповноваженої особи суб`єкта владних повноважень, що скріплений печаткою та інформація про те, що електронна адреса відповідача не відома.
Ухвалою суду від 14.10.2025 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за заявою ГУ ДПС у Вінницькій області до ТОВ «ВОЯЖ 1» про стягнення коштів за податковим боргом; судове засідання призначено на 15.10.2025 о 15:00 год за правилами спрощеного позовного провадження суддею Бондар М.В. одноособово в порядку статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою суду встановлено відповідачу строк для подання відзиву, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача до 15.10.2025 15:00 год.
У ході розгляду справи судом не встановлено наявності у відповідача електронної поштової адреси, а також підтверджено відсутність зареєстрованого електронного кабінету відповідача в підсистемі «Електронний суд».
Відповідно до частини 1 та 2 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання.
В судове засідання учасники справи не з`явились.
Станом на 15.10.2025 15:00 год відзив на заяву до суду не надійшов.
Відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги заяви, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ТОВ «ВОЯЖ 1» зареєстровано як юридична особа та перебуває на обліку у ГУ ДПС у Вінницькій області як платник податків.
З поданої до суду заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що станом на час звернення заявника до суду за відповідачем рахувався податковий борг у загальному розмірі 356 020,00 грн.
Означені податкові повідомлення-рішення направлені ГУ ДПС у Вінницькій області на податкову адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, втім на адресу контролюючого органу повернувся конверт з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання».
Означену податкову вимогу направлено ГУ ДПС у Вінницькій області на податкову адресу відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, втім на адресу контролюючого органу повернувся конверт з відміткою поштової установи «за закінченням терміну зберігання».
На момент вирішення спору в суді доказів сплати суми податкового боргу та доказів оскарження податкових повідомлень-рішень надано не було.
Вирішуючи заявлений спір по суті, суд виходить з наступного.
Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Відповідно до пункту 58.1 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.
На підставі пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Доказів оскарження податкових повідомлень-рішень та доказів сплати відповідачем податкового зобов`язання до суду не надано.
Відповідно до пункту 57.3. статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган податкової служби надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Згідно з підпунктом 42.2. статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
На підставі пункту 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Згідно із підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
Керуючись підпунктами 95.1-95.3 статті 95 ПК України, орган державної податкової служби здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Стягнення коштів з рахунків/електронних гаманців платника податків у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
На підставі пункту 5 частини 1 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.
Заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом (частина 2 статі 283 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, враховуючи дотримання заявником порядку звернення до суду з заявою у відповідності до вимог статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України, наявність у відповідача податкового боргу на час розгляду справи в загальній сумі 356 020,00 грн, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимог заявника та необхідність їх задоволення.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. У зв`язку з відсутністю таких витрат, судові витрати розподілу не підлягають.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 283 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути кошти з рахунків/електронних гаманців у банках, небанківських надавачах платіжних послуг/емітентах електронних грошей та з рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих у центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, що обслуговують Товариство з обмеженою відповідальністю ВОЯЖ 1 у розмірі податкового боргу в сумі 356 020 (триста п`ятдесят шість тисяч двадцять) гривень 00 копійок.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
На підставі частини 1 статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Згідно з частиною 8 статті 283 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана сторонами протягом десяти днів з дня проголошення рішення.
Суддя М.В. Бондар