Справа № 336/9683/25
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/336/116/2025

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Галущенко Ю.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

03 жовтня 2025 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати постанови: Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті № ПС006108 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу 51000,00 грн., Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006113 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн., Відділу державного нагляду (контролю) у Закарпатській області Державної служби України з питань безпеки на транспорті №ПС006109 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн., через відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 132-2 КУпАП.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2025 року відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

14.10.2025 позивачем через систему «Електронний суд» подано заяву про забезпечення вказаного позову, в якій позивач просить суд застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення дій оскаржуваних постанов про накладення адміністративного стягнення №ПС006108 від 12.08.2025, №ПС006113 від 12.08.2025, №ПС006109 від 12.08.2025, винесених Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області, до набрання законної сили рішенням суду у даній адміністративній справі.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач зазначає, що зупинення дії оскаржуваних постанов та зупинення стягнення на підставі цих постанов в сукупності зможуть захистити інтереси позивача оскільки виконання оскаржуваних постанов може призвести до необґрунтованого стягнення з позивача коштів до ухвалення судом рішення по справі про оскарження постанов, отже, зупинення виконання дії оскаржуваних постанов та стягнення на їх підставі гарантує недопустимість порушення прав та інтересів позивача у майбутньому.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про забезпечення позову, суддя доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або - очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Підстави забезпечення позову, передбачені ч. 2 ст. 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

За умовами ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

- зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

- забороною відповідачу вчиняти певні дії;

- забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

- зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з Рекомендаціями №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятими Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог, бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

У постанові від 22.12.2022 у справі №640/31815/21 Верховний Суд виснував: «Колегія суддів зазначає, що судове рішення про забезпечення позову є винятковим екстраординарним заходом, який не повною мірою узгоджується з деяким, визначеними у частині другій статті 129 Конституції України основними засадами (принципами) судочинства, а саме, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобам. При цьому, таке судового рішення стає обов`язковим для виконання до його апеляційного перегляду.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними».

Зміст вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити адміністративний позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.

У разі забезпечення цього позову, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

У свою чергу, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Метою забезпечення позову є невідкладне реагування суду задля запобіганню можливого порушення прав позивача та можливості виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також, суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Також суд зазначає, що згідно з пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України, не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не с предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

В свою чергу, Верховним Судом у постанові від 17.04.2019 у справі № 705/4587/17 висловлено наступну позицію, що заходи забезпечення такого позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Для забезпечення позову суд повинен на підставі доказів та з огляду на обставини справи, поведінку учасників переконатися, що загроза правам, свободам та інтересам особи має реальний характер. Загроза повинна бути прямо пов`язана з об`єктом спору та мають бути обґрунтовані підстави вважати, що внаслідок невжиття заходів забезпечення позову настануть обставини, встановлені в пунктом 1 частини другої статті 150 КАС України.

З наведеного слідує, що позивач просить зупинити дію постанов в.о. начальника відділу державного нагляду ( контролю) у Закарпатській області Держаної служби України з безпеки на транспорті Павлія Н.І.: № ПС006108 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу 51000,00 грн., №ПС006113 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн. та №ПС006109 від 12 серпня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 132-2 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 51000,00 грн., до дня набрання рішення суду законної сили, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може привести до негативних наслідків.

Вищенаведені обставини надають можливість суду застосування такого виду забезпечення позову як заборону дії постанов у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.132-2 КУпАП від 12.08.2025 року, оскільки невжиття таких заходів може утруднити виконання рішення суду та привести до негативних наслідків.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 256 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Зупинити дію постанов про накладення адміністративного стягнення №ПС006108 від 12.08.2025, №ПС006113 від 12.08.2025, №ПС006109 від 12.08.2025, винесених Державною службою України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Закарпатській області, до набрання законної сили рішення суду у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення.

Стягувач: Державна служба України з безпеки на транспорті (, адреса: 03150, м. Київ, вул. Антоновича, буд. 51).

Боржник: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову - три роки.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Третього адміністративного апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ю.А. Галущенко