Справа № 620/13549/24
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Беспалова О. О.
суддів: Парінова А.Б., Ключковича В. Ю.
за участю секретаря: Волошка О. Л.

представника позивача Шумського О.І., представника відповідача Коляди І. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року (місце ухвалення: місто Чернігів, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту 24.04.2025 року) у справі за адміністративним позовом фермерського господарства «Ніжин Агроінвест» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Ніжин Агроінвест" звернулося до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.03.2024 № 3734/ж10/25-01-07-00.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

До Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Позивачем щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечено, зазначено, що судом першої інстанції належним чином встановлено допущення податковим органом порушень при проведенні перевірки.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалі справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі направлень № 4400/Ж3/25-01-07-06-01 та № 4401/Ж3/25-01-07-06-01 від 06.12.2023, виданих Головним управлінням ДПС у Чернігівській області, головним державним інспектором сектору перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Чернігівській області Литвиненко Оленою та завідувачем сектору перевірок фінансових операцій управління податкового аудиту Головного управління ДПС у Чернігівській області Коврижко Оленою, відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.2. пункту 75.1, статті 75, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78. Статті 82, підпункту 69.2 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, на підставі наказу Головного управління ДПС у Чернігівській області від 06.12.2023 № 2275-п, проведена позапланова виїзна документальна перевірка ФГ "НІЖИН АГРОІНВЕСТ" (податковий номер 40748611) з питань дотримання вимог валютного законодавства за період діяльності з 23.09.2021 по 30.09.2023 по контрактам № 04-09/2021 від 23.09.2021 та № 02-08/2022 від 22.08.2022, відповідно до затвердженого плану (переліку питань) документальної перевірки (додаток І до акту), який є його невід`ємною частиною.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт документальної позапланової виїзної перевірки від 21.12.2023 №13437/Ж5/25-01-07-06-01, яким зафіксовано порушення позивачем вимог частин першої та другої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VII "Про валюту і валютні операції", з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (зі змінами) "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", пункту 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану" у частині дотримання законодавчо встановленого строку розрахунків по контрактам:

- № 04-09/2021 від 23.09.2021, укладеного з нерезидентом PROSTO FROSTO (Польща) у сумі 13500,00 євро на 15 календарних днів;

- № 02-08/2022 від 22.08.2022, укладеного з нерезидентом FIDO-SAD Sp. z.o.o. (Польща) у сумі 65520,00 євро на 84 календарних днів та у сумі 46514.50 євро на 24 календарних дні.

Не погодившись з висновками акту перевірки, ФГ "НІЖИН АГРОІНВЕСТ" подано заперечення від 15.02.2024, проте листом від 04.03.2024 № 356/Ж12/25-01-07-06-01 позивача повідомлено, що висновки, викладені в акті перевірки залишено без змін.

На підставі висновків акту перевірки від 21.12.2023 № 13437/Ж5/25-01-07-06-01 податковим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 № 3734/ж10/25-01-07-00, яким за порушення позивачем вимог частин першої та другої статті 13 Закону України від 21.06.2018 № 2473-VII "Про валюту і валютні операції", з урахуванням пункту 21 розділу ІІ Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті, затвердженого постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 (зі змінами) "Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті", пункту 14 прим. 2 постанови Правління Національного банку України від 24.02.2022 № 18 "Про роботу банківської системи в період запровадження воєнного стану", яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 803819,34 грн.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, зокрема, передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Підпунктом 1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв`язку з отриманням інформації від Національного банку України про порушення позивачем граничних строків розрахунків при здійсненні експортних операцій по зовнішньоекономічним контрактам № 02-08/2022 від 22.08.2022 та № 04-09/2021 від 23.09.2021, відповідачем направлено запит позивачу про надання пояснень та їх документального підтвердження.

За результатами аналізу наданих товариством пояснень та поданих ним до таких пояснень документів Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято рішення про проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки відбувається згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна планова/позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу (пункт 77.6 статті 77, пункт 78.5 статті 78 Податкового кодексу України).

Пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

В силу вимог абзацу п`ятого пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з пунктом 81.2 статті 81 Податкового кодексу України у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

Як цілком доречно зауважено судом першої інстанції, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог Податкового кодексу України направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).

Також зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.

З матеріалів справи слідує, що контролюючим органом не складалося актів про неможливість проведення документальної виїзної перевірки позивача, а отже, у справі відсутні докази, які б підтверджували неможливість проведення контролюючим органом податкової перевірки позивача саме того виду, який вказаний у наказі та направленні на перевірку і про який було повідомлено платника податків під його підпис.

Поряд із цим, як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено представником апелянта у судовому засіданні, податковим органом проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача в приміщенні Головного управління ДПС у Чернігівській області, яке розташоване в м. Чернігів.

Як зазначалось вище, документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка, в той час як, документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Варто відзначити, що неможливість проведення виїзної перевірки не може мати наслідком автоматичного проведення контролюючим органом невиїзної перевірки з огляду на те, що для проведення будь-якого виду податкової перевірки необхідно дотримання умов прийняття наказу та повідомлення платника про відповідну перевірку.

При цьому, норми Податкового кодексу України не містять норма, які б встановлювали право податкового органу замість документальної виїзної перевірки проводити документальну невиїзну перевірку, у тому числі у разі відмови у допуску до проведення перевірки.

При цьому, проведення перевірки у встановленому законом порядку є передумовою для прийняття податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень, а тому в разі недотримання встановлених вимог та, як наслідок, визнання перевірки протиправною, у контролюючого органу відсутні підстави на прийняття рішення за результатами виявлених порушень.

Крім того, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів.

Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 20.09.2023 у справі № 440/1961/19.

Як до суду першої інстанції так і до суду апеляційної інстанції доказів на підтвердження факту пред`явлення чи ознайомлення позивача із наказом про проведення саме документальної позапланової невиїзної перевірки, яка фактично була проведена у даній справі, відповідачем не надано.

Як вірно зауважено судом першої інстанції, податковий орган у зв`язку з неможливістю проведення документальної виїзної перевірки зобов`язаний був винести наказ на проведення документальної невиїзної перевірки та провести таку у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення від 07.03.2024 № 3734/ж10/25-01-07-00, яке прийнято за наслідками незаконної перевірки на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатися правомірним та підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом фермерського господарства «Ніжин Агроінвест» до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 12 червня 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 10.10.2025)