Справа № 320/2374/25
Суддя: Вісьтак М.Я.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

13 жовтня 2025 року Київ № 320/2374/25

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Вісьтак М. Я., секретаря судового засідання Кукли А. В., за участі:

представника позивача: Артюхова Д. С.,

представника відповідача: Дубаневич О.З., Гирич К.С.

розглянувши у приміщенні Київського окружного адміністративного суду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання визнати протиправним та скасування рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції, у якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати пункт 4.4 розділу IV Висновки та пункт 3.4. розділу III Описова частина Довідки Національного агентства з питань запобігання корупції №578/24 від 01.11.2024 про результати проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічної за 2022 рік, поданої ОСОБА_1 , начальником Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, в частині встановлення ознак незаконного збагачення.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду зазначеної справи визначено головуючого суддю Вісьтак М. Я.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.01.2025 відкрито провадження в адміністративній справі № 320/2374/25 та вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 задоволено клопотання Національного агентства з питань запобігання корупції про розгляд адміністративної справи № 320/2374/25 за правилами загального позовного провадження.

12.02.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив Національного агентства з питань запобігання корупції на позовну заяву.

31.03.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Національного агентства з питань запобігання корупції про закриття провадження в адміністративній справі.

31.03.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла відповідь на відзив через підсистему «Електронний суд».

31.03.2025 підготовче судове засідання відкладено за клопотанням представника позивача.

09.04.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшли заперечення на відповідь на відзив через підсистему «Електронний суд».

28.04.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву за клопотанням представника позивача у зв`язку з неотримання клопотання про закриття провадження та необхідності додаткового часу для подання відповідних заперечень.

02.06.2025 представником позивача подано заперечення на клопотання відповідача про закриття провадження в адміністративній справі.

02.06.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із необхідністю витребування доказів. Протокольною ухвалою витребувано докази у відповідача.

21.07.2025 у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із необхідністю витребування доказів

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 ухвалено витребувати за власною ініціативою суду у Національного антикорупційного бюро України докази, зокрема інформацію щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_1

14.08.2025 судове засідання знято у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді відповідно до довідки від 14.08.2025.

21.07.2025 у підготовчому судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із необхідністю витребування доказів

11.09.2025 у судовому засіданні оголошено перерву у зв`язку із необхідністю витребування доказів

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 11.09.2025 ухвалено витребувати за власною ініціативою суду у процесуального керівника Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) докази.

22.09.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (САП) на виконання ухвали суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25.09.2025 ухвалено повторно витребувати за власною ініціативою суду у Національного антикорупційного бюро України докази.

02.10.2025 на адресу Київського окружного адміністративного суду надійшла заява Національного антикорупційного бюро України на виконання ухвали суду.

Під час судового засідання 13.10.2025 суд поставив на обговорення питання про закриття провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням матеріалів справи з урахуванням усіх витребуваних доказів відповідно до поданого клопотання від 31.03.2025.

У зазначеному клопотанні представник Національного агентства з питань запобігання корупції, посилаючись на правову позицію Верховного Суду, судову практику та норми Кодексу адміністративного судочинства України., просить закрити провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.. Як обґрунтування зазначено, що Довідка № 578/24 від 01.11.2024, складена за результатами повної перевірки декларації ОСОБА_1 та яка містить висновок про наявність у його діях ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, не підлягає оскарженню в порядку адміністративного судочинства. Відповідач вважає, що у даному випадку відсутні підстави для адміністративного перегляду цієї довідки, а відтак провадження у справі № 320/2374/25 підлягає закриттю.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не заявився, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача Артюхов Д. С. у судовому засіданні заперечив щодо закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання визнати протиправним та скасування рішення.

Представники відповідача Дубаневич О.З., Гирич К.С. у судовому засіданні клопотання щодо закриття провадження підьримали.

Розглянувши клопотання про закриття провадження у справі, заслухавши учасників справи, перевіривши та дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши наведені доводи щодо наявності підстав для розгляду справи в порядку адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 у межах даного спору оскаржує п. 3.4 розділу ІІІ Описова частина та п. 4.4 розділу IV Висновки Довідки № 578/24, у якій Національним агентством викладено обставини, встановлені під час її проведення.

Зокрема, у зазначеній довідці зафіксовано, що ОСОБА_1 через третю особу набув актив у розмірі 31 496 125,46 грн, що перевищує межу, встановлену ст. 368-5 КК України, та розцінюється як ознака незаконного збагачення. У зв`язку з цим у діях суб`єкта декларування встановлено ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

На виконання ч. 7 ст. 12 Закону України Про запобігання корупції уповноваженою особою Національного агентства було складено та затверджено обґрунтований висновок, який листом від 08.11.2024 № 403-01/84572-24 надіслано до Національного антикорупційного бюро України як спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції.

У подальшому Національне антикорупційне бюро України листом від 20.11.2024 № 543-043/34732 повідомило Національне агентство з питань запобігання корупції, що на підставі отриманого висновку до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000601 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Матеріали повної перевірки декларації ОСОБА_1 стали складовою матеріалів кримінального провадження № 0000601 від 20.11.2024, на які поширюється особливий режим доступу.

Відповідно до долученого витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, кримінальне провадження № 0000601 зареєстровано 20.11.2024. Підставою реєстрації кримінального провадження є матеріали, правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення чи підготовки до вчинення кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведеного суд вказує на таке.

Частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна із сторін здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна із сторін є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Згідно із приписами частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

При цьому обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, зокрема, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Разом з тим, Верховний Суд в постанові від 23.11.2023 року у справі № 520/25012/21 вказав, що довідка про результати проведення повної перевірки (її окремі положення), може бути предметом оскарження лише за відсутності ознак адміністративного чи кримінального правопорушення або закриття адміністративної чи кримінальної справи, так як такі правовідносини виникають між суб`єктом декларування та НАЗК лише на стадії завершення перевірки.

У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що це означає, що якщо за наслідками такої перевірки вже вирішується питання про притягнення суб`єкта декларування до певного виду відповідальності, довідка про результати проведення такої перевірки не може бути оскаржена окремо, так як надання оцінки виявленим порушенням належить органу, що безпосередньо вирішує питання про притягнення особи до певного виду відповідальності.

Кримінальний процесуальний закон не визначає стадії вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, лише передбачає у пункті 14 статті 3 Кримінального процесуального кодексу України, що притягненням до кримінальної відповідальності є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до вказаного суд вважає, що указані стадії кримінального провадження є різними за своєю суттю, а вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності передує подальшому притягненню, у вигляді повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

П`ятий апеляційний адміністративний суд, приймаючи 07.11.2024 в рамках адміністративної справи № 420/29150/24 постанову про залишення без змін ухвали суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження зазначив: ...недопустимим з огляду на завдання адміністративного судочинства є ініціювання позовного провадження з метою оцінки обставин, які становлять предмет доказування у кримінальному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, неналежним або недопустимим, такі позови не підлягають судовому розгляду за правилами жодного виду судочинства. Доводити недостовірність інформації, зафіксованої у Обґрунтованому висновку, протиправність складання останнього, неналежність і недопустимість доказів позивач має у кримінальному провадженні на відповідній стадії кримінального процесу, а не заявляючи позовні вимоги до органу, який склав відповідний висновок....

Суд також наголошує, що відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких обставин, з урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 23 листопада 2023 року по справі № 520/25012/21, суд дійшов висновку, що цей позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає Право на справедливий суд, одним із аспектів якого є право розгляду справи компетентним судом, судом встановленим законом на що Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував у своїх рішення.

Так, зокрема в рішенні по справі Сокуренко і Стригун проти України суд повторив, що як було раніше визначено, фраза встановленого законом поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі Занд проти Австрії, що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін судом, встановленим законом у пункті 1 статті 6 передбачає усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Окрім цього, суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 30.06.2020 у справі № 333/6816/17, в якій суд вказав, що: ...право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов, за яких суд повноважний розглядати позовну заяву. Такі обмеження не можуть шкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

Відсутність у позивача юридичної можливості спростувати інформацію, відображену у довідці, поза межами кримінального процесу є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити юридичну визначеність у застосуванні норм процесуального права. Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним означеній меті. Остання досягається гарантуванням того, що аргументи позивача про недостовірність відповідної інформації має перевірити суд у кримінальному провадженні, в якому дані, зафіксовані у довідці, є доказом....

3 огляду на зазначене, суд вказує, що Довідка №578/24 від 01.11.2024 про результати проведення повної перевірки поданої ОСОБА_1 декларації, яка містить в собі висновок про наявність у діях суб`єкта декларування ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 368-5 КК України, не може бути предметом розгляду адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства, суд закриває провадження у справі: якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищезазначене, даний спір за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання визнати протиправним та скасування рішення не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, а тому провадження підлягає закриттю.

Разом з тим, суд роз`яснює, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції Вищого антикорупційного суду у порядку кримінального судочинства.

На підставі наведеного та керуючись статтями 19-21, 238, 248, 256, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання визнати протиправним та скасування рішення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали про закриття провадження направити учасникам справи (їх представникам).

Роз`яснити позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15-ти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Вісьтак М.Я.