Справа № 560/7909/25
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/7909/25
УХВАЛА

13 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просить визнати протиправною бездіяльність суб`єкта владних повноважень - військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не проведення нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.11.2021 по день фактичного розрахунку - 15.04.2025 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 25.11.2021 по день фактичного розрахунку - 15.04.2025 в розмірі грошового забезпечення за шість місяців.

Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд враховує, що 02.07.2025 Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду на розгляд Великої Палати Верховного Суду передав справу №489/6074/23 з метою відступу від висновків Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду щодо підходу, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі №761/9584/15-ц, для застосування приписів статті 117 КЗпП України у редакції Закону України №2352-IX.

Передаючи справу №489/6074/23 на розгляд Великої Палати Верховного Суду колегія суддів Касаційного цивільного суду вказала, що у постанові від 06.12.2024 у справі №440/6856/22 Судова палата з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду вказала, що "у зв`язку з набранням чинності Законом № 2352-IX, яким статтю 117 КЗпП України викладено в новій редакції, з 19.07.2022 стаття 117 КЗпП України в редакції Закону від 20.12.2005 № 3248-IV втратила чинність, тому судова палата вважала, що поширення висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 26.09.2019 у справі №761/9584/15-ц, на статтю 117 КЗпП України в новій редакцій, яка регулює правовідносини, які виникли/тривають після 19.07.2022, є неможливим.

Судова палата зауважила, що наведений у постанові Великої Палати Верховного Суду підхід щодо критеріїв / способів зменшення суми середнього заробітку, який підлягає стягненню у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, був обґрунтований з урахуванням, зокрема, того, що оплаті середнім заробітком підлягав весь час затримки по день фактичного розрахунку, оскільки стаття 117 КЗпП України в редакції Закону від 20 грудня 2005 року № 3248-IV не обмежувала період, за який може стягуватися середній заробіток у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні.

Також необхідність такої позиції була зумовлена недосконалістю нормативно-правового регулювання у питанні дотримання принципу співмірності в умовах необмеженості строку, за який такі суми підлягали стягненню.

Водночас із прийняттям Закону № 2352-IX законодавець обмежив строк, за який роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові середній заробіток, шістьма місяцями, чим фактично на нормативному рівні усунув обставини, які призводили до порушення критеріїв співмірності, недобросовісності.».

Поряд з цим, на переконання колегії суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зміст частини першої статті 117 КЗпП України із набранням чинності Законом України № 2352-IX фактично не змінився, а лише доповнився формулюванням але не більше як за шість місяців. Отже, обмеживши з 19.07.2022 шестимісячним строком час, за який роботодавець має виплатити працівникові середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, законодавець як і в попередній редакції норми частини першої статті 117 КЗпП України, не передбачав можливості зменшення його розміру. Протилежний підхід був сформований правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду з урахуванням її висновків про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності. Такі критерії як: розмір простроченої заборгованості роботодавця щодо виплати працівнику при звільненні всіх належних сум; причини тривалості невиплати заборгованості, ймовірний розмір пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника; співмірність можливого розміру пов`язаних із затримкою розрахунку при звільненні майнових втрат працівника та заявлених позивачем до стягнення сум середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні - фактично не скасовані та/або змінені, починаючи з 19.07.2022.

Викладене, на переконання колегії суддів Касаційного цивільного суду, не дає підстав вважати неможливим застосування до відповідних правовідносин сформульованих Великою Палатою Верховного Суду правових позицій щодо застосування приписів статті 117 КЗпП України у редакції Закону України № 2352-IX, а тому ця правова позиція підлягає застосуванню і за умов нинішнього законодавчого врегулювання.

Крім того, із пояснювальної записки до наведеного законопроекту ніяк не слідує, що законодавець мав на меті унеможливити розумне застосування статті 117 КЗпП України з можливістю зменшення середнього заробітку.

Ухвалою від 18.09.2025 Велика Палата Верховного Суду прийняла до розгляду справу №489/6074/23.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі: перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.

При вирішенні питання щодо зупинення провадження у цій справі суд враховує, що правовідносини у справі №560/7909/25 стосуються стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку відповідно до статей 116, 117 КЗпП України у зв`язку з невиплатою позивачу у день звільнення зі служби належним сум.

З огляду на викладене та з метою правильного і однакового застосування положень законодавства при вирішенні спору, зокрема приписів статті 117 КЗпП України з урахуванням критеріїв співмірності та недобросовісності, суд дійшов висновку, що провадження у справі необхідно зупинити до набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі №489/6074/23.

Керуючись статтями 236, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

провадження в адміністративній справі № 560/7909/25 зупинити до набрання законної сили рішення Великої Палати Верховного Суду у справі №489/6074/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя О.К. Ковальчук