Справа № 440/3957/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р.Справа № 440/3957/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

представник позивача Лобов М.О.

представник відповідача Тимошенко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2025, головуючий суддя І інстанції: А.Б. Головко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 04.07.25 року по справі № 440/3957/25

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України третя особа Батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області

про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області , у якому просила: - визнати протиправним та скасувати наказ від 27.12.2024 № 756 "Про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення"; - визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції № 434 о/с від 11.03.2025 щодо звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (00012406) інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області зі служби в поліції відповідно до підпункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліції"; - поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчуці управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції; - зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове утримання за час вимушеного прогулу з 11.03.2025 по день поновлення на роботі; - допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що спірні накази Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 756 від 27.12.2024 року, № 434 о/с від 11.03.2025 року про застосування дисциплінарного стягнення та про звільнення зі служби в поліції є протиправними, оскільки матеріали службового розслідування не містять документів, які б фіксували відсутність ОСОБА_1 на службі 29.06.2024 року, 30.06.20204 року, а пояснення зводяться до обставин тривалого перебування позивача на лікуванні та не надання відомостей про її тимчасову непрацездатність у вказані дні. Зазначає, що в матеріалах службового розслідування відсутні докази про ознайомлення ОСОБА_1 з графіком несення служби особовим складом батальйоном патрульної поліції в місті Кременчук на червень 2024 року. Звертала увагу, що листом КНМ "Центр первинної медико - санітарної допомоги Пришибської сільської ради" № 354 від 19.12.2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 29.06.2024 року мала стан, який потребував невідкладної медичної допомоги, а лікарем надано рекомендацію щодо подальшого лікування на 29.06.2024 року та 30.06.2024 року з подальшою обов`язковою явкою до сімейного лікаря 01.07.2024 року, що нею і було зроблено. Вважає, що довідка форми 027/о є належним медичним документом, який підтверджує звернення за невідкладною медичною допомогою, та є достатнім обґрунтуванням поважності відсутності на службі. Також, зазначає, що відповідачем не було враховано, що згідно постанови Медичної (військово - лікарської) комісії № 1 від 05.01.2024 року позивач визнана непридатною до служби на посаді інспектора батальйону патрульної поліції, що в будь - якому разі виключає можливість виходу на службу за даною посадою.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (вул. Ф.Ернста, 3, м. Київ, 03048; ), третя особа: батальйон патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області (проїзд Захисників Азовсталі,3, м. Кременчук, Полтавська область, 39600) про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на посаді - повністю.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відповідачем було протиправно та незаконно винесено наказ від 27.12.2024 № 756 "Про застосування до працівника БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП дисциплінарного стягнення" та наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції № 434 о/с від 11.03.2025 щодо звільнення капітана поліції ОСОБА_1 (00012406) інспектора взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області зі служби в поліції відповідно до підпункту 6 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліції". Отже зазначені накази підлягають скасуванню.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що підставою для винесення спірних наказів стосовно ОСОБА_1 стало допущення нею дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 8, 13 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у зв`язку з чим відповідачем винесено оскаржуваний наказ про застосування дисциплінарного стягнення № 756 від 27.12.2024 року, який реалізований наказом № 434 о/с від 11.03.2025 року про звільнення позивача зі служби в поліції. За результатами службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, що виразився у невиході на службу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 29.06.2024 року та 30.06.2024 року без поважних причин в період воєнного стану в Україні, коли інші поліцейські приймають участь в заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Звертав увагу, що надана позивачем виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 29.06.2024 року не відповідає встановленим вимогам чинного законодавства та належним чином не підтверджує факт тимчасової непрацездатності 29.06.2024 року та 30.06.2024 року, а констатує лише факт звернення позивача до медичного закладу і надання консультацій.

Крім того, позивачем було надано до суду апеляційної інстанції відповідь на відзив, в якому позивач зазначає, що доводи відповідача зазначені у відзиві є безпідставними та надуманими.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходила службу в поліції на посаді інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області.

03.12.2024 року т.в.о. начальником відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Смірновою А. поданий рапорт на ім`я т.в.о. командира батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стрижак А. про те, що з метою належного обліку робочого часу та забезпечення чергування поліцейських у кількості, необхідній для виконання поставлених службових завдань, працівниками відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП проведено звірку листків непрацездатності, наданих працівниками підрозділу за останні 6 місяців 2024 року. У ході перевірки виявлено відсутність листків непрацездатності або медичних довідок старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, за 29.06.2024 та 30.06.2024. Відповідно до інформації, наданої працівниками відділення кадрового забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не перебувала у відрядженні чи відпустці, листків непрацездатності або інших медичних довідок остання не надавала.

03.12.2024 року т.в.о. командира батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Стрижак А. подана доповідна записка на ім`я т.в.о. начальника управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Вараві С. та з посиланням на рапорт т.в.о. начальника відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Смірнової А. від 03.12.2024 року запропоновано призначити службове розслідування.

Наказом Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 10.12.2024 року №210 відповідно до частин 1-4 статті 14, частин 1 та 2 статті 15 та статті 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1 та 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року № 893, пунктів 2 та 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, з метою повної, всебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин вчинення дій, що мають ознаки дисциплінарного проступку, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , інспектором взводу № 2 роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції, за відомостями, викладеними у рапорті капітана поліції ОСОБА_4 , т.в.о. начальника відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, від 03.12.2024 року № 17806вн/41/26/1-2024, призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Згідно висновку службового розслідування від 24.12.2024 року дисциплінарна комісія визнала, що старший лейтенант поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу № 2 роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, була відсутня на службі без поважних причин 29.06.2024 та 30.06.2024.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 27.12.2024 року №756 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося в порушенні вимог пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", Присяги працівника поліції, визначеної частиною 1 статті 64 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 8, 13 частини 3 статті 1, пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0012406), інспектора взводу № 2 роти №3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 11.03.2025 року №434 о/с "По особовому складу" відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" звільнено зі служби в поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу № 2 роти №3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції з 11.03.2025 року.

Позивач ОСОБА_1 не погодилася із наказами Департаменту патрульної поліції № 756 від 27.12.2024 року, № 434 о/с від 11.03.2025 року та оскаржила їх до суду.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що при прийнятті оскаржуваних актів індивідуальної дії відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, то підстави для їх задоволення також відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII), Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" (далі - Дисциплінарний статут), Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Закону № 580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

На підставі пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частинами першою, другою статті 19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Стаття 13 Дисциплінарного статуту передбачає, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктами 1- 4 розділу V Порядку № 893 визначено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Аналізуючи наведене законодавство, колегія суддів зазначає, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.

Статтею 64 Закону № 580-VIII визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки». Порядок складання Присяги працівника поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

До основних повноважень поліції, визначених частиною першою статті 23 Закону №580-VIII, серед іншого, пунктом 10 віднесено вжиття заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Частиною третьою статті 24 Закону № 580-VIII визначено, що у ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан, а надалі іншими Указами цей строк продовжений до сьогоднішнього дня.

Пунктом 2 цього Указу постановлено військовому командуванню разом з Міністерством внутрішніх справ України та іншими органами виконавчої влади та місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII визначено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Аналіз наведених нормативних положень дозволяє дійти висновку про те, що законодавством прямо віднесено до повноважень поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України, її територіальної цілісності та під час дії правового режиму воєнного стану брати участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану та в цілому виконувати обов`язки щодо охорони прав і свобод людини, честі держави, тощо.

З матеріалів справи встановлено, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що на підставі графіку несення служби особовим складом БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП на червень 2024 року, затвердженого 25.05.2024 року майором поліції Стрижак А., т.в.о. командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, 29.06.2024 та 30.06.2024 особовий склад роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП здійснював несення служби в денні зміни.

Відповідно до інформації, зазначеної у розстановках сил та засобів роти № 3 БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП на денні зміни 29.06.2024 та 30.06.2024, затверджених капітаном поліції ОСОБА_5 , заступником командира БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП, старший лейтенант поліції Дунаєвська Ю., у вказані дні перебувала на лікарняному.

Станом на 29.06.2024 та 30.06.2024 особовий склад БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП здійснював несення служби в посиленому режимі.

За результатами службового розслідування встановлено факт грубого порушення службової дисципліни, що виразився у невиході на службу старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 29.06.2024 року та 30.06.2024 року без поважних причин в період воєнного стану в Україні, коли інші поліцейські приймають участь в заходах для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Фактична відсутність позивача на службі 29.06.2024 року та 30.06.2024 року підтверджується наявними в матеріалах справи графіком несення служби особовим складом батальйону патрульної поліції в місті Кременчук на червень 2024 року; розстановкою сил та засобів роти № 3 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук за 29.06.2024 року, 30.06.2024 року; рапортом т.в.о. начальником відділення моніторингу та аналітичного забезпечення БПП в місті Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Смірнової А. від 03.12.2024 року; іншими матеріалами службового розслідування.

Факт невиходу на службу 29.06.2024 року та 30.06.2024 року не заперечує і не спростовує сама позивач.

ОСОБА_1 зі свого боку не визнає наявності в своїх діях дисциплінарного проступку та не вважає, що причини відсутності на службі не були поважними, доводить, що листом КНМ "Центр первинної медико - санітарної допомоги Пришибської сільської ради" № 354 від 19.12.2024 року підтверджено, що ОСОБА_1 29.06.2024 року мала стан, який потребував невідкладної медичної допомоги, а лікарем надано рекомендацію щодо подальшого лікування на 29.06.2024 року та 30.06.2024 року з подальшою обов`язковою явкою до сімейного лікаря 01.07.2024 року, що нею і було зроблено. Вважає, що довідка форми 027/о є належним медичним документом, який підтверджує звернення за невідкладною медичною допомогою, та є достатнім обґрунтуванням поважності відсутності на службі. Крім того, зауважувала щодо відсутності доказів про її ознайомлення з графіком несення служби особовим складом батальйоном патрульної поліції в місті Кременчук на червень 2024 року.

Надаючи оцінку вказаним доводам суд зазначає, що порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Тобто, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.

Відповідно до пункту 1 Розділу І Правил етичної поведінки поліцейських встановлено, що вони поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

Разом з тим, держава може встановлювати для поліцейських окремий порядок проходження служби, який відрізняється від виконання обов`язків працівником за трудовим законодавством, і такий порядок може обмежувати права осіб, які проходять службу у поліції по відношенню до прав працівників, які виконують роботу за трудовим законодавством.

Як слідує з пояснень представника відповідача графік несення служби особовим складом батальйону патрульної поліції в місті Кременчук на відповідний місяць доводиться до відома поліцейських шляхом його розміщення в приміщенні установи.

Колегія суддів зазначає, що позивач, з огляду за специфіку безперервного та цілодобового виконання поліцейським своїх завдань, несення служби в певні зміни, які можуть припадати на суботу та неділю, а також несення служби у нічні зміни, повинна була бути обізнана щодо графіку несення служби в червні 2024 року.

Крім того, в своїх поясненнях позивач не зазначала про свою необізнаність щодо графіку несення служби в червні 2024 року, та вказувала, що 29.06.2024 року на шляху до м. Києва до інституту нейрохірургії з нею стався гіпертонічний криз і вона звернулась до лікаря в с. Піщане.

Згідно листа Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико -санітарної допомоги Пришибської сільської ради" від 19.12.2024 року № 354, гр. ОСОБА_1 дійсно зверталася за медичною допомогою до Піщанської АЗПСМ, з приводу неускладненого гіпертонічного кризу. Цей стан є невідкладним, тому в закладі було купірувано вищевказаний стан, лікар ОСОБА_6 проконсультував ОСОБА_1 та повідомив про необхідність та доцільність звернення до свого сімейного лікаря для подальшого спостереження та лікування. На вимогу ОСОБА_1 видано форму 027/о, що є підтвердженням наданої медичної допомоги. Тимчасову непрацездатність особи засвідчує медичний висновок про тимчасову непрацездатність (МВТН), в конкретному випадку лікарем ОСОБА_6 не було створено МВТН. Було роз`яснено, що МВТН формує сімейний лікар, з яким укладено декларацію про надання ПМД або профільний стаціонар за фактом звернення.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 після отримання медичної допомоги в Піщанській АЗПСМ 29.06.2024 року та 30.06.2024 року не зверталась до сімейного лікаря.

29.06.2024 року та 30.06.2024 року позивачем МВТН не оформлені, на службу вона не вийшла.

Позивачем не надано суду доказів про те, що вона попереджала свого керівника 29.06.2024 року та 30.06.2024 року про невихід на службу через погіршення стану здоров`я за вищевикладених обставин.

При цьому, згідно власних пояснень позивачки погіршення стану її здоров`я відбулось 29.06.2024 року не на шляху на роботу, а в ході поїздки в м. Київ, тому вона звернулась за медичною допомогою саме в с.Піщане.

Згідно висновків Верховного Суду у справі №814/1126/17 з аналізу положень Інструкції №455 випливає, що випадок тимчасової непрацездатності може засвідчуватися видачею довідки про тимчасову непрацездатність із зазначенням порядкового номера та дати її видачі. При цьому в довідку слід вносити всі ті ж реквізити, що і в бланк листка непрацездатності, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Надана суду виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 027/о від 29.06.2024 року не відповідає формі, визначеній для листка непрацездатності, її не можна вважати документом, який би підтверджував тимчасову втрату працездатності, а саме: у виписці не вказано військове звання позивачки, місце проходження служби, час на який позивач звільняється від служби, з якого часу слід приступити до виконання обов`язків.

Аналогічні правові висновки викладено Верховним Судом у постановах від 10.12.2019 у справі №814/893/17, від 31.07.2019 у справі №815/810/18.

Отже, вказана виписка констатує лише факт звернення позивача до медичного закладу і не підтверджує її непрацездатність протягом двох днів 29.06.2024 року та 30.06.2024 року.

Таким чином, докази поважності причин для неприбуття на службу позивачем не подані.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача про те, що відповідачем не було враховано, що згідно постанови Медичної (військово - лікарської) комісії № 1 від 05.01.2024 року позивач визнана непридатною до служби на посаді інспектора батальйону патрульної поліції, що в будь - якому разі виключає можливість виходу на службу за даною посадою, оскільки питання переведення позивача на іншу посаду не може бути вирішено самостійно відповідачем без згоди позивача.

При цьому, згідно рапорту від 06.01.2025 року позивач відмовилась від запропонованих посад в інших підрозділах Національної поліції.

За висновками Верховного Суду (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 03.12.2018 у справі № 686/21222/16-ц та постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 03.04.2024 у справі №420/645/23) невихід на роботу у зв`язку із самовільним використанням працівником відпустки, відгулів за відпрацьовані раніше дні, залишення роботи без попередження власника чи уповноваженого ним органу визнаються прогулом і можуть бути підставою звільнення працівника.

Суть вимог позивача зводиться до того, що вона не може проходити подальшу службу в органах Національної поліції та бажає звільнитися за станом здоров`я, проте військово - лікарська комісія з цього приводу дала висновок про те, що позивач придатна до служби в поліції. Вказана постанова Медичної (військово - лікарської) комісії № 1 від 05.01.2024 року на момент виникнення спірних правовідносин була чинною та не скасована.

Колегія суддів наголошує на тому, що законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Відповідно до приписів частини першої статті 12 Закону №580-VIII, за якими поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Тож позивач, як поліцейський, який склав Присягу на вірність Українському народові та сумлінність виконання службових обов`язків, керуючись положеннями Закону №580-VIII та Дисциплінарного статуту, мав у своїх діях і поведінці слідувати змісту Присяги та, усвідомлюючи свою високу відповідальність, вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

З врахуванням наведеного колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що не прибуваючи на службу без поважних причин та ігноруючи виконання своїх службових обов`язків, позивач виявила зневагу до звання поліцейського та Національної поліції, метою діяльності якої є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Отже, порушивши приписи пункту 1 частини першої статті 18 та частини першої статті 64 Закону України "Про Національну поліцію" (в частині неухильного дотримання положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського), пунктів 1, 8, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України, знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку) позивач вчинив проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на неї обов`язкам, що відповідно і підриває довіру до неї як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при прийнятті оскаржуваних актів індивідуальної дії відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування спірних наказів. Оскільки позовні вимоги про поновлення позивача на посаді та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу є похідними від вимог про скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення зі служби, то підстави для їх задоволення також відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 року по справі № 440/3957/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.06.2025 по справі № 440/3957/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 14.10.2025 року