Справа № 500/5838/24
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/5838/24 пров. № А/857/4346/25
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Матковської З.М.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року (судді Баб`юка П.М., ухвалене у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Тернопіль) у справі №500/5838/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області перерахувати розмір пенсії за віком ОСОБА_1 , з надбавкою як дитині війни та виплачувати на визначений пенсіонером банківський рахунок, за заявою поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року задоволено позов частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення з 01.04.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків, не встановлення підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та не виплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок у заяві від 28.05.2024. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі, враховуючи автоматичні перерахунки, підвищення до пенсії як дитині війні та на визначений банківський рахунок і реквізити, які вказані у заяві уповноваженого представника банку від 28.05.2024. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вказує, що поновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за кордон проводиться у розмірах, визначених на дату припинення її виплати, якщо інше не зазначено у рішенні суду, тому виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.04.2021 у розмірі визначеному станом на 22.06.2015. Також зазначає, що сума заборгованості за період з 01.04.2021 по 31.03.2022 та за період з 01.02.2023 по 30.06.2024 включена у додаткову відомість червня поточного року. Заборгованість за період з 01.04.2022 по 31.01.2023 буде виплачуватися щомісячно рівними частинами, що не перевищують місячний розмір пенсії. Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходу, відповідно сума заборгованості не може бути виплачена, у зв`язку із невідповідністю реквізитів банківського рахунку, тому позивачці було рекомендовано звернутися із відповідною заявою про виплату пенсії, обравши один із способів звернення, передбачений законодавством.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до частини 4 статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Згідно статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Оскільки позивач не оскаржує рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.

Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області, отримувала пенсії за віком.

У серпні 1993 року позивач виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю, в зв`язку з чим виплату пенсії у 2015 році було припинено. Такі дії територіального органу пенсійного фонду оскаржувалися позивачем у судовому порядку.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 07.07.2016, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 13.12.2018, апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.01.2016 у справі №607/19541/15-а скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області щодо непоновлення виплати пенсії за віком ОСОБА_1 . Зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Тернополі Тернопільської області здійснити перерахунок та поновити виплату ОСОБА_1 раніше призначеної пенсії, починаючи з 22.06.2015. Позовні вимоги в частині поновлення раніше призначеної пенсії за період з 28.11.2012 по 21.06.2015 включно залишено без розгляду.

На звернення представника позивача від 15.12.2022, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області надано відповідь від 28.12.2022, зміст якої зводиться до того, що виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено до з`ясування з 01.04.2021 відповідно до інформації АТ КБ "ПриватБанк", наданої листом від 05.01.2021 №20.1.0.0.0/7 -20210104/2580, про те, що пенсія зараховувалась у період останніх 12 місяців, але не виконувалось одержання коштів протягом останніх 12 місяців. Такі дії територіального органу пенсійного фонду оскаржувалися позивачем у судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23, яке набрало законної сили 29.09.2023, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не поновлення невиплати пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області поновити ОСОБА_1 виплату пенсії та проводити її виплату на банківський рахунок за заявою від 03.02.2023, поданою представником за довіреністю.

31.05.2024 представник позивача звернувся до Головного Управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою, в якій просив: повідомити стан виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2023 року по справі № 500/3271/23; повідомити підстави нездійснення масового перерахунку розміру пенсії; перерахувати розмір пенсії в порядку передбаченому Законом; надіслати довідку про нараховану та виплачену пенсію з 22.06.2015 року по червень 2024 року та виписку-розпорядження з призначення пенсії; виплатити компенсацію втрати частини доходу за весь період невиплати пенсії та за невиплату пенсії у встановленому Законом розмірі; пенсію виплачувати в АТ "Ощадбанк" відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам; повідомити дату та спосіб виплати (арк. справи 10 зворот).

До вказаної заяви було долучено довіреність №556/22 від 11.09.2022 та заяву АТ "Ощадбанк" від 28.05.2024.

У відповідь на вказану заяву, Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 17.06.2024 повідомило представнику, що поновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне міси проживання за кордон проводиться у розмірах, визначених на дату припинення виплати, якщо інше не зазначено у рішенні суду. Відповідно виплату пенсії ОСОБА_1 поновлено з 01.04.2021 у розмірі визначеному станом н 22.06.2015, оскільки рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.202 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо перерахунків пенсії ОСОБА_1 . Також зазначено, що рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 у справі №500/3271/23 не містить зобов`язань щодо виплати компенсації втрати частини доходу.

Щодо виплати пенсії через банківську установу Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області у вказаному листі повідомлено наступне.

Згідно з пунктом 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банка затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 №1596, заява про виплату пенсії або заява про виплату пенсії з відкриттям рахунка подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Також заява про виплату пенсії може прийматися органом Пенсійного фонду України через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Крім цього, заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису. Тому для виплати пенсії через AT "Ощадбанк", Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області рекомендовано ОСОБА_1 звернутися із відповідною заявою, обравши один із способів, передбачений законодавством (арк. справи 12-13).

Вважаючи бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, яка полягає у не здійсненні перерахунку розміру пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати надбавки як дитині війни, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок протиправною, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За визначенням статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-ІV), мінімальна пенсія - державна соціальна гарантія, розмір якої визначається цим Законом.

Стаття 28 Закону №1058-ІV визначає мінімальний розмір пенсії за віком.

У редакції, чинній на дату поновлення позивачу пенсії, частинами 1 та 3 статті 28 Закону №1058-ІV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Отже, наведеними нормами встановлено право на отримання особою мінімальної пенсії за віком за умови виконання двох умов - досягнення пенсійного віку та наявність необхідного страхового стажу.

Судом на підставі матеріалів справи встановлено, що згідно протоколу перерахунку пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснено поновлення позивачу пенсії за віком з 01.04.2021 року, розмір пенсії складає 949,00 грн за наявності страхового стажу 37 років 07 місяців 03 дні (арк. справи 38).

У графі особливості протоколу відповідачем вказано: "Не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі - з 01.04.2021 довічно. Призначено за рішенням суду - з 03.02.2023 по довічно".

Згідно з ч.ч. 2-3 статті 42 Закону №1058-IV, яка регулює питання індексації та перерахунку пенсій, для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Тимчасово, у період з 1 квітня 2015 року по 31 грудня 2015 року, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону. Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму.

З 1 січня 2016 року у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом, а також у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, підвищується розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 28 цього Закону (крім пенсіонерів, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування). Перерахунок пенсії проводиться з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму/мінімальної заробітної плати. Пенсіонерам, які працюють (провадять діяльність, пов`язану з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), після звільнення з роботи або припинення такої діяльності пенсія перераховується з урахуванням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність/мінімальної заробітної плати, визначених законом на дату звільнення з роботи або припинення такої діяльності.

Із наведеного правового регулювання слідує, що з дня поновлення виплати пенсії позивач користується усіма правами на підвищення та перерахунок пенсії згідно вимог Закону №1058-IV та будь-яких обмежень прав, як пенсіонера, якому призначено виплату пенсії за рішенням суду, наведеним Законом не встановлено.

Крім того, перерахунок пенсій здійснюється автоматизованим способом за матеріалами пенсійних справ, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом і відповідач не наділений правом самостійно визначати розмір пенсії позивача.

Отже, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції, що при поновленні позивачу пенсії відповідачем безпідставно встановлено особливість "Не підлягають МП, призначення за рішенням суду в твердому розмірі - з 01.04.2021 довічно. Призначено за рішенням суду - з 03.02.2023 по довічно", що призвело до порушення його прав на належний розрахунок пенсії, оскільки Закон №1058 не містить застережень щодо встановлення твердого розміру пенсійної виплати та заборону перерахунків пенсій осіб, які постійно проживають за межами України.

Крім того, Законами України "Про Державний бюджет України" на відповідний рік передбачається зростання мінімальної заробітної плати, у зв`язку з чим пенсійний орган в автоматичному режимі перераховує мінімальний розмір пенсійних виплат для непрацюючих пенсіонерів, а тому посилання відповідача на відсутність у рішенні суду щодо зобов`язання проведення перерахунку пенсії у разі збільшення розмірів мінімальної пенсії позивачу є безпідставними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2021 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків є протиправною, а з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків.

Закон України "Про соціальний захист дітей війни" від 18 листопада 2004 року № 2195-IV установлює правовий статус дітей війни і визначає основи їх соціального захисту та гарантує їх соціальну захищеність шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", дитина війни - особа, яка є громадянином України та якій на час закінчення (2 вересня 1945 року) Другої світової війни було менше 18 років.

Відповідно до статті 6 Закону №2195-ІV (у редакції, чинній на час набрання вказаним Законом чинності) дітям війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються на 30 відсотків мінімальної пенсії за віком.

Положеннями підпункту 2 пункту 34 Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014 у Законі України "Про соціальний захист дітей війни" у частині першій статті 6 слова "у розмірі надбавки, встановленої для учасників війни" замінено словами "у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України".

Вік ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 2 вересня 1945 року складав 9 років. Таким чином позивач має право на підвищення до пенсії у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, як дитина війни.

Поряд із цим, як слідує із протоколу перерахунку пенсії позивачки, вказане підвищення у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, після поновлення виплати її пенсії з 01.04.2021 відповідачем не встановлене.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не встановлення підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України є протиправною. Тому з метою належного та ефективного відновлення порушеного права позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області встановити та виплачувати з 01.04.2021 підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Щодо не виплати пенсії на визначений ОСОБА_1 банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2016 № 662 (далі - Порядок) одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Згідно з п. 10 Порядку заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

У разі отримання від одержувача заяви про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка орган Пенсійного фонду України або орган соціального захисту населення інформує одержувача про необхідність укладення договору банківського рахунка із зазначеним у заяві уповноваженим банком.

Органи Пенсійного фонду України та органи соціального захисту населення формують перелік одержувачів на підставі отриманих заяв про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка та разом із необхідними для відкриття поточних рахунків таким особам документами та відомостями, визначеними нормативно-правовими актами Національного банку, подають його відповідному уповноваженому банку у строки, визначені у договорі, але не пізніше ніж через п`ять робочих днів з дати прийняття документів.

Уповноважений банк може відмовити у відкритті поточного рахунка одержувачу з підстав, визначених законодавством та/або нормативно-правовими актами Національного банку, або у разі надання не в повному обсязі та/або недостовірної інформації чи документів, що містять недостовірну/неправдиву інформацію, та/або будь-яких інших відомостей, необхідних уповноваженому банку для відкриття поточного рахунка згідно з вимогами законодавства та/або нормативно-правових актів Національного банку, про що повідомляє відповідному органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення із зазначенням причин відмови у відкритті рахунка для інформування одержувача або подання відсутньої/уточнювальної інформації, відсутніх відомостей та/або документів.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Заява про виплату пенсії може подаватися до органу Пенсійного фонду України в електронній формі через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням засобів кваліфікованого електронного підпису.

Отже, з аналізу положень вказаного Порядку вбачається, що підставою для виплати пенсії через поточні рахунки в банках є заява про виплату пенсії або грошової допомоги, яка може бути подана пенсійному органу відповідно до п. 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, двома шляхами: особисто пенсіонером до органу Пенсійного фонду або від установи уповноваженого банку.

Аналогічні положення закріплені у п. 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, яким передбачено, що заяви про виплату пенсії реєструються в журналі вхідної кореспонденції. Заява про виплату пенсії через банківський рахунок подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їхні поточні рахунки у банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами).

Втім, жоден з пунктів Порядку №22-1 не містить обов`язку пенсіонера звертатись із заявою про поновлення виплати пенсії особисто. Вжитий у пункті 1.1 термін заявник, як вже зазначено вище, дає підстави стверджувати, що таким заявником може бути і представник за довіреністю.

Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.

Верховний Суд у постанові від 24.07.2023 року по справі №280/6637/22 дійшов такого правового висновку: "55. Слід зазначити, що наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне місце проживання за межі України, а тому існуючі загальні норми, на думку суду, не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів. 56. Таким чином, колегія суддів вважає за можливе проводити виплату пенсії громадянам, які виїхали на постійне проживання за кордон, шляхом її перерахунку на діючі карткові рахунки, відкриті в українських банках. При цьому, відповідну заяву із зазначенням реквізитів рахунку може подавати представник пенсіонера за довіреністю. Особиста присутність пенсіонера під час подання такої заяви чинним законодавством не вимагається. 57. У справі, що розглядається, суди встановили, що на виконання судового рішення у справі у справі №280/4551/21 відповідачем-1 було поновлено виплату пенсії позивачу з 07.10.2009 і обчислено її розмір - 1188,33 грн. Проте, пенсія позивачу фактично виплачена не була. У заяві від 07.11.2022 позивач зазначав реквізити банківського рахунка, через який він бажає отримувати пенсію. Відповідачами зазначене прохання позивача проігноровано. 58. З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне з метою захисту прав позивача зобов`язати відповідача-1 виплатити пенсію, нараховану позивачу за результатом розгляду справи №280/4551/21, на реквізити банківського рахунка, зазначеного позивачем у заяві від 07.11.2022.".

Судом встановлено, що при зверненні представника позивача до відповідача із заявою від 31.05.2024, останній було надано і заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 28.05.2024 із зазначеним поточним рахунком, на який слід здійснювати нарахування її пенсії (арк. справи 11), яка містить підпис уповноваженого працівника банку та печатку установи.

Суд зауважує, що хоч відповідач і вказує на те, що заборгованість з нарахованої з 01.04.2021 пенсії позивачки не може бути виплачена, у зв`язку із невідповідністю реквізитів банківського рахунку, однак не наводить жодної конкретизації такої невідповідності, а тому суд першої інстанції правильно зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 на визначений пенсіонером у заяві від 28.05.2024 банківський рахунок та реквізити, що він не спростував у своїх вимогах, які є необґрунтованими та суперечать рішенням які набрали законної сили та є преюдиційними щодо сторін у цій справі.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно із частиною 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи зазначені вище встановлені обставини справи, норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та висновки Верховного Суду, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення в частині, яка переглядається із врахуванням статті 308 КАС України, шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення з 01.04.2021 перерахунку пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі з врахуванням автоматичних перерахунків, не встановлення підвищення до пенсії ОСОБА_1 як дитині війні, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України та не виплаті пенсії ОСОБА_1 на визначений нею банківський рахунок у заяві від 28.05.2024 та зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2021 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у належному розмірі, враховуючи автоматичні перерахунки, підвищення до пенсії як дитині війні та на визначений банківський рахунок і реквізити, які вказані у заяві уповноваженого представника банку від 28.05.2024, а наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують викладених у судовому рішенні цього суду висновків, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 06 січня 2025 року у справі №500/5838/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

З.М. Матковська

Повний текст постанови складено 10.10.2025