Справа № 260/4308/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р.Справа № 260/4308/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Г.В. Костенко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 11.08.25 року по справі № 260/4308/25

за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області

до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

про визнання протиправною та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

02.06.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, якою просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинця В.О. про накладення штрафу від 16.05.2025 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №76917411.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки позивач у межах своєї компетенції у добровільному порядку виконав рішення суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.05.2025 у виконавчому провадженні №76917411 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в розмірі 5100,00 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області судові витрати з сплати судового збору у сумі 3028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень нуль копійок).

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, представник відповідача в апеляційній скарзі зазначає, що на його думку, постанова про накладення штрафу від 16.05.2025 ВП № 76917411 прийнята державним виконавцем в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», а відтак позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ло відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови - не підлягає задоволеню.

Позивач не скористався своїм правом та не надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №43 від 04 жовтня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01 січня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 вересня 2024 року №02/3488/24-вих. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

31.12.2024 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/12240/24.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. від 22.01.2025 ВП №76917411 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/12240/24, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 31.12.2024 /а.с.6/.

Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

04.04.2025 до позивача надійшла вимога виконавця № 76917411/5-1492 якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області виконати рішення суду, про що письмово проінформувати державного виконавця.

11.04.2025 позивач листом № 0700-0306-5/21279 повідомив відповідача про те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду №440/12240/24 (вхідний номер РМК №14980/7 від 21.11.2024) від 20.11.2024р. виконано відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Закарпатській області, передано для контролю та виплати до ГУПФУ в Полтавській області. Перерахунок проведено з 01.01.2024 року з розрахунку 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 98525,06 грн.

06.05.2025 до позивача надійшла вимога виконавця № 76917411/5-1820 якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області надати пояснення з приводу того, яким чином виплата пенсії була проведена в старому розмірі, без урахування рішення суду.

09.05.2025 позивач листом № 0700-0306-5/27206 повідомив відповідача про те, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду №440/12240/24 (вхідний номер РМК №14980/7 від 21.11.2024) від 20.11.2024р. виконано відділом перерахунків пенсій №1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг житлових субсидій та пільг Головного управління ПФУ в Закарпатській області, передано для контролю та виплати до ГУПФУ в Полтавській області. Перерахунок проведено з 01.01.2024 року з розрахунку 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 98525,06 грн. Інформацію щодо виплати пенсії в новому розмірі надати немає технічної можливості, оскільки заявник ОСОБА_1 отримує пенсію в УПФУ Полтавської області Пояснення з приводу того, яким чином буде проведена виплата пенсії після виконав рішення суду, необхідно звернутися до ГУПФУ Полтавської області.

16.05.2025 винесено постанову про накладення штрафу ВП №76917411, якою за невиконання рішення суду накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області штраф на користь держави у розмірі 5100 грн., зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення /а.с. 14/.

Позивач не погодився з постановою про накладення штрафу від 16.05.2025 ВП №76917411, у зв`язку з чим звернувся до суду з позовом у даній справі.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.05.2025 за виконавчим провадженням №76917411 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розмірі 5100,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, врегульовано Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24, що залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 25.03.2025, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №43 від 04 жовтня 2024 року про відмову у перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01 січня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 вересня 2024 року №02/3488/24-вих. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

31.12.2024 Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №440/12240/24 .

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білинцем В.О. від 22.01.2025 ВП №76917411 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №440/12240/24, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 31.12.2024 /а.с.6 зворотній бік/.

Пунктом 2 цієї постанови зобов`язано боржника виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

15.04.2025 до відповідача надійшло повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про виконання виконавчого листа №440/12240/24, виданого Полтавським окружним адміністративним судом 31.12.2024, в якому боржник повідомив листом № 0700-0306-5/21924, що на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24 проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведено з 01.01.2024 року з розрахунку 58 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. Розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці становить 98525,06 грн та надано рішення № 43 від 09.04.2025 про перерахунок пенсії /а.с. 40-41/.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України; судове рішення є обов`язковим до виконання; держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку; контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення (абзац третій пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013). Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Також Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, у пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України (заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

У Рішенні від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі Валерій Фуклєв проти України від 7 червня 2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі Шмалько проти України від 20 липня 2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі Юрій Миколайович Іванов проти України від 15 жовтня 2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі Apostol v. Georgia від 28 листопада 2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Аналогічні положення містяться у статті 370 КАС України, відповідно до якої судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

Згідно з пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

Частиною 4 статті 18 Закону № 1404-VIII встановлено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення врегульований статтею 63 Закону № 1404-VIII, відповідно до частини 1 якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до частини 2 статті 63 Закону № 1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 75 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, в силу закону підставою для винесення виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням про перерахунок пенсії №43 від 03.04.2025, копія якого наявна у матеріалах справи, підтверджено, що на виконання рішення суду у справі №440/12240/24 з 01 січня 2024 року проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 вересня 2024 року №02/3488/24-вих. та за результатами такого перерахунку підсумок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці склав 98525,06 грн./а.с. 41/.

Отже, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести з 01 січня 2024 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 вересня 2024 року №02/3488/24-вих виконано.

Щодо доводів відповідача про те, що станом на 16.05.2025 перерахована сума з 01.01.2024 не було виплачено грошове утримання судді у відставці, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що виплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 проведена Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області у квітні 2025 року в розмірі 68394,88 грн.

Доказів виплати позивачу перерахованого з 01 січня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 26 вересня 2024 року №02/3488/24-вих до суду не надано.

Разом з тим, Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, де на обліку перебуває позивач за місцем свого фактичного проживання в межах України, та яким виплачується ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, не був відповідачем у справі №440/12240/24.

Крім того, у мотивувальній частині цього рішення суду у справі №440/12240/24 зазначено наступне:

"Частиною 1 статті 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 січня 2008 року № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 09 лютого 2023 року № 7-2), нарахована сума щомісячного довічного грошового утримання включається в документи для виплати не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання. Щомісячне довічне грошове утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі, в установленому законодавством порядку.

Зі змісту статей 2, 5 Кодексу адміністративного судочинства України слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, тому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів особи на момент її звернення до суду, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Таким чином, судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

На виконання цього рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ще не ухвалювало рішення про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці та на даний час у суду відсутні підстави вважати, що після здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на виконання цього рішення суду інший територіальний орган Пенсійного фонду України - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, яким здійснюється виплата довічного грошового утримання ОСОБА_1 та яке не є відповідачем у цій справі, буде ухилятися від виплати перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Отже, рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 20.11.2024 у справі №440/12240/24 не було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснювати ОСОБА_1 виплату перерахованого щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

З урахування вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що факт неповного виконання боржником рішення суду у справі № 440/12240/24 на момент прийняття спірної постанови не знайшов підтвердження в ході розгляду справи та спростовується матеріалами справи.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16.05.2025 за виконавчим провадженням №76917411 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в розмірі 5100,00 грн є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 року по справі № 260/4308/25 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 по справі № 260/4308/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 14.10.2025 року