Справа № 160/20026/25
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 липня 2025 року позивач ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпроптеровській області, у якому просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач позивач не погоджується з оскаржувними податковими-рішеннями, оскільки має статус сільськогосподарського підприємства та здійснює господарську діяльність вирощування свиней, яка використовується виключно для сільськогосподарської діяльності.
Позивач вважає, що рішення відповідача суперечить діючому податковому законодавству, та прийняте останнім з проявом надмірного формалізму, а отже, таке рішення підлягає скасуванню з урахуванням положень ст. 56 ПК України, тому звертається до суду за захистом своїх порушений прав та з метою оскарження рішення у судовому порядку.
Ухвалою від 28.07.2025 року суд відкрив провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
12.08.2025 року відповідач подав відзив на позовну заяву, де вказав, що відповідно наданої ФОП ОСОБА_1 у Повідомленні за формою № 20-ОПП зазначений об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_2 та має стан об`єкта оподаткування - тимчасово не експлуатується. Дата взяття об`єкту на облік - 22.01.2025.
Крім того, відповідно до Повідомлення 20-ОПП у володінні ОСОБА_1 з 03.01.2022 по 20.02.2025 перебував комплекс - ковбасний цех, розташований за адресою АДРЕСА_3 .
Відповідно до Національного класифікатора України «Класифікація видів економічної діяльності» ДК 009:2010, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 №457 КВЕД - 10.13 «Виробництво м`ясних продуктів» відноситься до коду С «Переробна промисловість».
Відтак ні думку відповідача, відсутня сукупність умов, за яких належне ОСОБА_1 нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, розташоване за адресю: АДРЕСА_2 , підлягає звільненню від оподаткування відповідно до положень п.п. ж п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України.
Згідно із частинами 1, 2 ст. 261 КАС України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі. Позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення протягом строків, встановлених судом в ухвалі про відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч.1ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
Дослідивши всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.
На праві власності позивачу належить об`єкт нерухомості, нежитлова будівля ферми загальною площею 1719,5 кв.м, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , який використовується виключно для сільськогосподарської діяльності- вирощування свиней.
Рішенням Чкалівської сільської ради від 12.07.2017 № 236-ІХ/ХІІ «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Чкалівської сільської ради», рішеннями Лозуватської сільської ради 10.07.2020 №456-ХХІ/VІІ «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Лозуватської сільської ради», від 14.07.2021 № 706- VIII/VIII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Лозуватської сільської ради» та від 08.07.2022 № 2797-ХIХ/VIII «Про встановлення місцевих податків і зборів на території Лозуватської сільської ради» встановлені ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для нежитлової нерухомості: 0,05% (Чкалівська) та 0,2% (Лозуватська) від мінімальної заробітної плати, відповідно.

На виконання вимог підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України та з урахуванням рішень Чкалівської та Лозуватської сільських рад фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в автоматичному режимі були сформовані податкові повідомлення рішення форми «Ф» за 2020-2024 роки.

12 лютого 2025 року позивач отримав засобами поштового зв`язку про винесення за посиланням на пп.54.3.3 пункту 54.3 ст 54 Податкового кодексу України та відповідно до пп.266.7.2 п.266.7 ст.266 Податкового кодексу України:

- податкового повідомлення-рішення № 0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2024 рік в сумі 24416,90 грн,

- податкового повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2022 рік в сумі 22353,50 грн,

- податкового повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2021 рік в сумі 5158,50 грн,

- податкового повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2020 рік в сумі 3722,22 грн.

Отримане засобами електронного зв`язку податкове повідомлення-рішення № -0482-UA0043514 від 26.06.2024 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2023 рік в сумі 4032,23 грн.

Не погоджуючись з податковими повідомлення-рішення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діють на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела прав.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - Податковий кодекс).

Відповідно до підпункту 10.1.1 пункту 10.1 Податкового кодексу податок на майно належить до місцевих податків.

Згідно з підпунктом 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з підпунктами 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу встановлено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.

Згідно з підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Отже, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією із складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених статтею 10 Податкового кодексу. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.

Водночас підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу закріплено перелік об`єктів, які не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, до яких, зокрема віднесено будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2023, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Верховний Суд у постановах від 22.04.2020 у справі № 540/2206/19, від 21.10.2020 у справі № 806/2686/18, від 17.02.2021 у справі № 820/3707/17, від 09.05.2023 у справі № 380/10802/22 зазначав, що правовий аналіз цієї норми зумовлює висновок, що її застосування передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником, а друга об`єкт нерухомості (будівля, споруда) призначений для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності.

Застосовуючи об`єктно-функціональний підхід до визначення податкової пільги, передбаченої абзацом «ж» підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу, законодавець ключовими критеріями обрав сукупність дотримання трьох обов`язкових умов: 1) віднесення будівлі до класу будівель сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства; 2) власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником; 3) вказані будівлі не здаються в оренду, лізинг, позичку.

Пільга, встановлена абзацом «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 статті 266 Податкового кодексу, стосується сільськогосподарських товаровиробників і направлена на створення сприятливих умов для здійснення сільськогосподарської діяльності, стимулювання такої діяльності та досягнення її збалансованого податкового навантаження.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу сільськогосподарський товаровиробник - юридична особа незалежно від організаційно-правової форми або фізична особа - підприємець, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Згідно з пунктом 5.3 статті 5 Податкового кодексу України інші терміни, що застосовуються у цьому Кодексі і не визначаються ним, використовуються у значенні, встановленому іншими законами.

Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» міститься і у Законі України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18.01.2001 № 2238-III (далі Закон № 2238-III), відповідно статті 1 якого сільськогосподарським товаровиробником розуміється фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

В наведеному визначенні відсутній поділ сільськогосподарських товаровиробників на фізичних та юридичних осіб.

Більше того, законодавцем з метою визнання осіб такими, що займаються сільськогосподарською діяльністю, вживається також поняття «виробники сільськогосподарської продукції».

Тобто, будівлі та споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності, віднесені до відповідного класу Державного класифікатора 018-2023, використовуються та належать фізичним особам, що займаються сільськогосподарською діяльністю, мають у володінні, користуванні чи розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, не є об`єктами оподаткування згідно з пунктом «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

Наведені обставини свідчать про те, що позивач є сільськогосподарським товаровиробником в розумінні Податкового кодексу України, Закону № 2238-III та Закону № 575-VI, об`єкт нерухомості є нерухомістю сільськогосподарського товаровиробника, а тому такий не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України.

При застосуванні норм пп. «ж» пп. 266.2.2 Податкового кодексу України позивач дотримується одночасно чітких умов, а саме:

пп. «ж» пп.266.2.2 встановлено, що не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку;

Види економічної діяльності ФОП ОСОБА_1 класифікується у секції А Сільське господарство, лісове господарство та рибне господарство 01.46 «Розведення свиней», та С «Переробна промисловість» ДК 009:2010 за КВЕД 10.11 «Виробництво м`яса», 10.13 «Виробництво м`ясних продуктів».

Тобто, процес сільськогосподарського товаровиробництва це процес розведення тварин та подальше перероблення і продаж ( секція С). На підставі цього позивач вважається сільськогосподарським товаровиробником.

Визначення належності будівлі до того чи іншого класу будівель проводиться на підставі документів, що підтверджують їх право власності з врахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення такого об`єкта нерухомості, згідно з Класифікатором. Витягом з Державного реєстру речових прав від 04.04.2014р. опис об`єкту нерухомого майна ОСОБА_1 визначено: нежитлова будівля ферми (підклас 1271.1 Будівлі для тваринництва класу 1271 «Нежитлові сільськогосподарські будівлі".

Будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Обмежень щодо використання або невикористання таких об`єктів нерухомості пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України не передбачено.

Також позивач повідомляє, що не здає в оренду нежитлову будівлю ферми, ні її частку, за адресою Дніпропетровська область ,Криворізький район, с. Чкаловка, вул. Цвітна, буд. 31а.

На підставі вищевикладеного, суб`єкт господарювання- позивач є власником нежитлової нерухомості та має документальне підтвердження віднесення даного об`єкта до категорій, визначених пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

Таким чином, за об`єкт, який відповідає наведеним вище нормам, податок на нерухоме майно не сплачує.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань» у відомостях про фізичну особу-підприємця до Єдиного державного реєстру вносяться коди видів економічної діяльності (КВЕДи). Усі види діяльності, внесені до ЄДР, є рівноправними та можуть використовуватися у господарській діяльності фізичної особи-підприємця.

Поняття «основний КВЕД» використовується виключно для статистичних цілей (класифікації основного виду діяльності) і не обмежує право суб`єкта господарювання здійснювати діяльність за іншими, зареєстрованими у ЄДР кодами.

Податковий кодекс України не встановлює пріоритетності між зареєстрованими видами діяльності, а лише вимагає, щоб вид діяльності був зазначений у ЄДР і відповідав вимогам для обраної системи оподаткування.

Відповідно до пп. "ж" п. 266.2.2 ст. 266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання безпосередньо у сільськогосподарській діяльності. Закон не містить вимоги щодо наявності аграрного виду діяльності саме як «основного» КВЕДу, а визначальною є фактична діяльність та призначення об`єкта нерухомості.

Позивач є сільськогосподарським товаровиробником та здійснює діяльність за КВЕД 01.46 «Розведення свиней» (серед інших зареєстрованих кодів діяльності), що підтверджується відомостями з ЄДР.

Також, позивач звертає увагу суду, що Головним управлінням Держпродспоживнагляду у Дніпропетровській області прийнято рішення про реєстрацію потужностей ФОП ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_1 реєстраційний номер r-UA-04-05-265 від 22.11.2019 р. на первинне виробництво та отримано «Експлуатаційний дозвіл», реєстраційний номер a-UA-04-05-10-I-SH,CP;V-MM,MP від 19.12.2019 року. У сільському господарстві до первинного виробництва належить: вирощування рослин (зернових, овочів, фруктів); розведення та вирощування тварин (свиней, ВРХ, птиці тощо);отримання первинної продукції тваринництва (молоко, яйця, живі тварини, мед тощо).

В українському законодавстві визначення можна знайти, зокрема, у: пп. 14.1.235 Податкового кодексу України сільськогосподарський товаровиробник здійснює виробництво сільськогосподарської продукції (включає первинне виробництво).

Щодо даних Центрального бюро про отримання в листопаді-грудні 2024 року отриманого доходу від здачі в оренду нерухомого майна. Згідно із даним Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за 2020-2024 роки, позивач не отримував доходи від здачі в оренду нерухомого майна, в листопаді-грудні 2024 року було тільки нараховано сплата за надання в оренду технологічного обладнання.

Стосовно посилання податкового органу на неподачу або помилки у формі № 20-ОПП як на підставу для відмови у пільзі є необґрунтованим.

Податковий кодекс України встановлює, що критерієм для звільнення від оподаткування є призначення та фактичне використання будівель у сільськогосподарському товаровиробництві (пп. "ж" п. 266.2.2 Податкового кодексу України). Неподання або помилкове подання інформаційного повідомлення за формою № 20-ОПП не змінює факту використання об`єкта у сільськогосподарській діяльності та не позбавляє платника передбаченої законом пільги.

Враховуючи сукупність викладених обставин, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши наявні докази у їх сукупності при безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, за результатами з`ясування обставини у справі та їх правової оцінки, суд зробив висновок про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1211,20 грн. (платіжна квитанція від 21.07.2025 р.№5143-3673-1089-5127), що підтверджується матеріалами справи, потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2024 рік в сумі 24416,90 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2022 рік в сумі 22353,50 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2021 рік в сумі 5158,50 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0-0482-UA0043514 від 05.02.2025 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2020 рік в сумі 3722,22 грн.,

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №-0482-UA0043514 від 26.06.2024 року, яким ГУ ДПС у Дніпропетровській області нарахувало податок на нерухоме майно за 2023 рік в сумі 4032,23 грн.

Стягнути на користь ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук