Справа № 398/4343/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 398/4343/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Щербака А.А.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.08.2025р. в адміністративній справі №398/4343/25
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
ВСТАНОВИВ:

14.07.2025р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Семенова О.В., звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення /а.с. 1-7/.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15.07.2025р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №398/4343/25 та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного стягнення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою серія ЕГА № 1816225 від 08.07.2025р., його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ст.183 КУпАП, вважає що постанова винесена за відсутності належних та допустимих доказів вини у вчиненні адміністративного правопорушення, тому просив суд скасувати постанову серії ЕГА №1816225 від 08.07.2025р. про накладення адміністративного стягнення за ст.183 КУпАП, провадження у справі закрити.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.08.2025р. у справі №398/4343/25 у задоволенні адміністративного позову відмовлено /а.с. 37-38/.

Позивач - ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Семенова О.В., не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, за допомогою поштового зв`язку, безпосередньо до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу, з застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Чепурнов Д.В., Сафронова С.В.

Апеляційна скарга обґрунтована тим , що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 05.08.2025р. та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.08.2025р. апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.08.2025р. у даній справі залишено без руху та заявнику апеляційної скарги надано строк на усунення недоліків апеляційної скарги.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали суду від 29.08.2025р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Семенова О.В., у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги було усунуто.

У зв`язку з тим, що судді Чепурнов Д.В. та Сафронова С.В., які входять до складу колегії суддів, що розглядають справу №398/4343/25, перебувають у відпустці, здійснено заміну складу колегії суддів у судовій справі №398/4343/25, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі №398/4343/25, від 11.09.2025р. визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий суддя Коршун А.О., судді Ясенова Т.І., Щербак А.А.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.09.2025р. у справі №398/4343/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.08.2025р. у справі №398/4343/25 і з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи, які надійшли до суду апеляційної інстанції 23.09.2025р.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.09.2025р. у справі №398/4343/25 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження з 07.10.2025р., про що учасники справи були повідомлені відповідно до чинного законодавства.

Відповідач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції постановлено у даній справі обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства, просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 05.08.2025р. у даній справі залишити без змін.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 08.07.2025р. інспектором Олександрійського районного відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області старшим лейтенантом поліції Панчишиним В.В. складено постанову серії ЕГА №1816225, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850грн.

Як вбачається з наданої копії постанови /а.с. 10/, 10.06.2025 о 12:11 ОСОБА_1 зателефонував на спец. лінію 102 та повідомив про те, що працівники поліції не перевірили стан його дитини та ігнорують його попередні звернення, але останньому надано роз`яснення щодо його звернень, відповідальність за це правопорушення передбачено ст.183 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою застосовано до позивача штраф у розмірі 850грн., і відповідно до матеріалів справи саме ця постанова є предметом оскарження у даній.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Належними доказами у розумінні статті 73 КАС України є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За приписами ст.74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1 ст.23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема:

1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення;

5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події;

5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України «Про електронні комунікації»;

8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання;

18) вживає заходів для запобігання та протидії домашньому насильству або насильству за ознакою статі.

Згідно до ст.31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Пунктом 1 ч.1 ст.40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

З відеозаписів, які були надані суду відповідачем вбачається, що 10.06.2025р. за зверненням ОСОБА_1 здійснено перевірку стану його доньки та відібрано пояснення у ОСОБА_2 , яка є бабцею дитини. В подальшому, в телефонній розмові інспектор повідомила дану інформацію ОСОБА_1 та на запитання чи буде він писати письмову заяву з приводу його звернення, останній просив скинути йому фотокартку дитини, і повідомив, що зустрічатися з ними не бажає, він їм не довіряє, вони вводять його в оману та погрожують його життю і здоров`ю.

Також, 08.07.2025 стосовно ОСОБА_1 було винесено постанову за ст.183 КУпАП. В ході розгляду справи останній заявляв клопотання про відкладення розгляду справи для отримання правової допомоги. При цьому інспектор повідомив ОСОБА_1 , що він має право скористатися правовою допомогою в телефонному режимі, або на місці складання матеріалів, тобто інспектор не порушував право особи на правову допомогу, а лише відмовив у задоволені клопотання про відкладення розгляду справи на інший день, мотивуючи це тим, що ОСОБА_1 під час телефонних дзвінків відмовляється з ними зустрічатися.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову, що відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постановах від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 та від 14.02.2018 по справі № 536/583/17.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що відповідачем на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, зміст оскаржуваних постанов відображає склад адміністративних правопорушень, а вимоги до змісту постанов, визначені статтею 283 КУпАП дотримано.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи позивача про порушення його прав відповідачем при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення спростовується належними та допустимими доказами, яким судом першої інстанції було надано правильна оцінка.

Позивач не надав суду будь-яких доказів, які б спростовували дані, наведені в постанові по справі про адміністративне правопорушення, не навів обґрунтованих підстав, за яких вказана постанова в справі про адміністративне правопорушення є незаконною та підлягає скасуванню.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про відмову позивачу у задоволенні заявлених ним позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, постанову суду першої інстанції від 05.08.2025р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу позивача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки ним доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.08.2025р. у справі №398/4343/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 13.10.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.А. Щербак