Справа № 159/3739/25
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 159/3739/25 пров. № А/857/37382/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Затолочного В.С. Курильця А.Р.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.Б.,

представник позивача: не з`явився,

представника відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року у справі № 159/3739/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

суддя в 1-й інстанції Бойчук П.Ю.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Ковель,

дата складання повного тексту рішення не зазначено,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач) звернувся у Ковельський міськрайонний суд Волинської області з позовом до Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі також відповідач) в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4880431 від 03.06.2025 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 03.06.2025 року, в проміжку між 09 год. та 10 год. він підвозив свою дружину до медичного закладу, що знаходиться за адресою: м. Ковель, вул. Грушевського, 50, на своєму особистому транспортному засобі та при під`їзді до закладу побачив у дзеркало заднього огляду, як в попутному напрямку по руху автомобіля, позаду до нього наближається на швидкості автомобіль з включеними світловими сигналами синього кольору. Позивач, слідкуючи за дорожньою обстановкою, прийняв вправо аж до зупинки свого автомобіля, при цьому зосередивши свою увагу на безпечному проїзді даного автомобіля, враховуючи і зустрічний потік транспорту. Після цього, напроти медичного закладу по вул. Грушевського, 50 в м. Ковелі зупинився для висадки пасажира. Через декілька хвилин до нього підійшла працівник патрульної поліції ОСОБА_2 та повідомила йому, що він порушив правила дорожнього руху та зупинився під знак 3.34 "Зупинка заборонена".

Крім цього, позивач вказує, що під час розгляду справи різко посилився дощ, який перейшов у зливу, а також почалась повітряна тривога. Він повідомив працівникам поліції, що має слідувати до укриття, однак працівник поліції почала розгляд справи під дощем на вулиці, після чого вручила під розписку копію постанови серія ЕНА № 4880431 від 03.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, позивач вказує, що розгляд справи проводився працівниками поліції на вулиці при несприятливих погодних умовах, що порушувало права позивача щодо його захисту. Крім цього, розгляд справи був проведений під час повітряної тривоги, що могло спричинити для позивача негативні наслідки.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню.

Вказує про те, що спірна постанова є необгрунтованою, винесеною з порушенням чинного законодавтва, зокрема зазначає, що оскаржувана постанова складена під час повітряної тривоги, що порушує його конституційні права на особисту безпеку.

Просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав. Відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомленні про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 КАС України, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до ст.313 КАС України.

Частиною 4 ст.229 КАС України передбачено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджується із матеріалів справи, що поліцейським 2 взводу 4 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції Бурмич Маргаритою Дмитрівною 03.06.2025 року винесено постанову серії ЕНА № 4880431 та притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за те, що останній, 03.06.2025 року о 09 год. 52 хв., керуючи транспортним засобом «CHEVROLEТ LACETTI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме - здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив пункт 8.4 (в) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважаючи оскаржену постанову незаконною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та правомірно накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення відсутні.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі також ПДР України).

Так, відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 вказаних Правил передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 8.4 (в) ПДР України, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до ПДР України, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність, зокрема, за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

За змістом пунктів 1 та 2 розділу III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, частиною першою статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/ розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.74 КАС України).

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Так, відповідачем було подано до Ковельського міськрайонного суду Волинської області відзив на позовну заяву про скасування постанови про адміністративне правопорушення, до якого додавався DVD-R диск з матеріалами фіксації правопорушення.

Колегія суддів, дослідивши відеозапис з портативного відеореєстратора поліцейського № 475427, встановила, що позивач 03.06.2025 року о 09 год. 52 хв., керуючи транспортним засобом «CHEVROLEТ LACETTI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме - здійснив зупинку в зоні дії знаку, чим порушив пункт 8.4 (в) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Більше того, із вищезазначеного відеозапису встановлено, що факт вичнення даного правопорушення визнається самим позивачем.

Отже, колегія суддів вважає, що долучені відповідачем до матеріалів справи докази є належними та допустимими в розумінні КАС України, такими, що підтверджують вину позивача у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП України.

Щодо посилань скаржника на порушення його конституційних прав шляхом розгляду справи про адімністративне правопоршення під час оголошення сигналу повітрняна тривога, колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів дослідивши відеозапис з нагрудної камери поліцейського встановила, що 03.06.2025 року о 09 год. 48 хв., до транспортного засобу «CHEVROLEТ LACETTI», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 підійшов працівник патрульної поліції та повідомив водія ОСОБА_1 про те, що він здійснив зупинку транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушив пункт 8.4 (в) ПДР України, вчинивши тим самим адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

О 09:54 год з відеозапису вбачається, що розпочато сигнал оповіщення про повітряну тривогу. Надалі працівник поліції складає постанову, а водій транспорного засобу наголошує про оголошення сигналу повітряна тривога, проте не висловлює бажання пройти в укриття.

Колегія суддів переглянувши надані відповідачем відеозаписи не встановила обставин, які б свідчили про порушення процедури розгляду справи або порушення прав позивача під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності та/або будь-яким чином свідчили про перевищення службових повноважень поліцейським відносно позивача.

Посилання позивача на те, що під час винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності поліцейськими було проігноровано сигнал повітряної тривоги, що є грубим нехтуванням правилами безпеки, не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення.

Крім того сигнал оповіщення про повітряну тривогу розпочався вже після початку розгляду справи поліцейським та оголошення про накладення адміністративного стягнення, а саме під час складання поліцейським постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Жодних обмежень з боку поліцейських щодо можливості пройти до укриття водію ОСОБА_1 не вбачається.

З огляду на вищезазначене, притягнення позивача до відповідальності відбулось без порушення вимог чинного законодавства, згідно «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС №1395 та іншим відомчих актів.

Дослідивши докази у справі та з`ясувавши всі обставини справи, колегія суддів робить висновок що оскаржувана постанова відповідає вимогам КУпАП, винесена на підставі та в межах повноважень наданих поліцейському, у спосіб, що передбачений Конституцією України та чинним законодавством України, за наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а відтак не підлягає скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ст. 243, 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 26 серпня 2025 року у справі № 159/3739/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. С. Затолочний
А. Р. Курилець
Повне судове рішення складено 14.10.25