Справа № 160/11388/25
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/11388/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 в адміністративній справі №160/11388/25 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях третя особа: Акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях в особі Територіального сервісного центру МВС 1243, третя особа АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК ПРИВАТБАНК в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) () в особі Територіального сервісного центру MBG 1243 (ТСЦ МВС №1243) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в перереєстрації транспортного засобу автомобіля MG 550, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 );

зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) () здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля MG 550, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Позивач зазначила, що за Договором фінансового лізингу №KRNYA!00000219 від 13.05.2020 року, укладеним з АТ КБ «Приватбанк», вона набула право власності на транспортний засіб - автомобіль «MG 550», 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 .

Однак, при зверненні до відповідача щодо перереєстрації вказаного транспортного засобу на своє ім`я листом №А-1713/1243/19-2025 від 02 квітня 2025 року відповідач відмовив у здійсненні відповідних дій з посиланням на те, що в Єдиному державному реєстрі боржників наявні відомості щодо АТ КБ «Приватбанк».

Таку відмову позивачка вважає незаконною та такою, що не відповідає положенням ст.34 Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 червня 2025 року у задоволені вимог позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт посилається на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для розгляду справи, невідповідність висновків обставинам справи та порушення норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення правового спору.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована доводами адміністративного позову.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Апеляційним переглядом справи встановлено, 30 травня 2020 року позивачка уклала з акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» нотаріально посвідчений Договір фінансового лізингу №KRNYA!00000219 від 13.05.2020 року.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2, пункту 14.1 статті 14 та Додатку №1 Специфікація Договору лізингу, предметом правовідносин за Договором був транспортний засіб - автомобіль марки MG 550, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 .

За результатами укладення договору лізингу, між позивачем та третьою особою було підписано акт приймання-передачі від 15.05.2020 р., який підтверджує факт отримання позивачем предмету лізингу.

За підсумками правовідносин лізингу та на виконання Договору лізингу, 08 березня 2025 року між позивачем та третьою особою було укладено Договір №б/н купівлі-продажу предмета лізингу.

Крім цього, між позивачем та третьою особою AT КБ Приватбанк було підписано Акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 08.03.2025 року №KRNYA!00000219, відповідно до якого сторони засвідчили, що всі зобов`язання Сторін відповідно до Договору лізингу було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають.

Пунктом 3 Акту звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 08.03.2025 року, зазначається, предмет лізингу - автомобіль MG 550 номер кузова (VIN номер): НОМЕР_2 разом з відповідними документами передано у власність Лізингоодержувачу.

ОСОБА_1 та AT КБ Приватбанк підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу №KRNYA!00000219 від 08.03.2025 року, відповідно до якого від AT КБ Приватбанк до позивача здійснено приймання- передача транспортного засобу марки (моделі) MG 550 номер кузова (VIN номер): НОМЕР_2 .

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС 1243 (ТСЦ МВС №1243) з заявою, в якій просила здійснити перереєстрацію транспортного засобу, який був предметом лізингу, а саме: автомобіля марки - MG 550, надавши необхідний пакет документів.

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримала лист регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС 1243 (ТСЦ МВС №1243) №А-1713/1243/19-2025 від 02 квітня 2025 року, яким позивачеві відмовлено в перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку з фактом знаходження AT КБ Приватбанк, який є власником транспортного засобу, в Єдиному державному реєстрі боржників.

Вважаючи протиправною відмову відповідача, позивачка звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції зазначив, що відповідно до отриманої інформації з Єдиного реєстру боржників, станом на час звернення позивача із відповідною заявою про перереєстрацію транспортного засобу, відносно власника транспортного засобу АТ КБ «Приватбанк» наявні відомості як боржника по виконавчим провадженням.

Таким чином у відповідача в силу приписів п. 15 Порядку № 1388, не було правових підстав для проведення перереєстрації транспортного засобу у зв`язку із чим відсутні підстави для визнання відмови у проведенні реєстрації незаконною та зобов`язання відповідача здійснити перереєстрацію транспортного засобу, оскільки РСЦ ГСЦ МВС в даному випадку діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України (стаття 19 Конституції України).

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Єдиною підставою для відмови позивачу у перереєстрації транспортного засобу стало те, що АТ КБ «Приватбанк» знаходиться у Єдиному реєстрі боржників.

Закон України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 №3353-ХІІ (Закон №3353-ХІІ), регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

Відповідно до норм статті 34 Закону №3353-ХІІ, державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, а також відсутності будь-яких обтяжень, у тому числі за даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна, звіркою і, за необхідності, дослідженням ідентифікаційних номерів складових частин та оглядом транспортного засобу, присвоєнням буквено-числової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформленням і видачею реєстраційних документів та/або їх формуванням в електронному вигляді.

Державний облік зареєстрованих транспортних засобів включає в себе процес реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про зареєстровані транспортні засоби та їх власників.

Державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Державна реєстрація та облік автомобілів, автобусів, мотоциклів та мопедів усіх типів, марок і моделей, самохідних машин, причепів та напівпричепів до них, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів здійснюються територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, встановлюється єдина на території України процедура державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, присвоєння буквено-цифрової комбінації номерних знаків з їх видачею або без такої, оформлення і видачі реєстраційних документів та/або їх формування в електронній формі.

Державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції транспортних засобів установленим вимогам правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій. (пункт 3 Порядку № 1388).

Відповідно до положень пункту 8 Порядку № 1388, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема: договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу.

Отже, відповідно до пункту 8 Порядку № 1388, одним із документів, що підтверджує придбання транспортного засобу, є договір фінансового лізингу.

Відповідно пункту 27 Порядку № 1388, транспортні засоби, що придбаваються юридичною особою - лізингодавцем з метою подальшої передачі їх лізингоодержувачу на підставі договору фінансового лізингу, реєструються за лізингодавцем.

Після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Згідно приписів ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг», фінансовий лізинг - вид правових відносин, за якими лізингодавець зобов`язується відповідно до договору фінансового лізингу на строк та за плату, визначені таким договором, передати лізингоодержувачу у володіння та користування як об`єкт фінансового лізингу майно, що належить лізингодавцю на праві власності та набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем, або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов, а також які передбачають при цьому додержання принаймні однієї з ознак (умов) фінансового лізингу, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 5 цього Закону.

Частиною 4 статті 6 Закону України «Про фінансовий лізинг», визначено, що об`єкт фінансового лізингу підлягає реєстрації у випадках та порядку, передбачених законодавством.

Відповідно до матеріалів справи, між ОСОБА_1 та AT КБ Приватбанк було підписано акт звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 08.03.2025 року №KRNYA!00000219, відповідно до якого сторони засвідчили, що всі зобов`язання сторін відповідно до договору лізингу було належним чином виконано, предмет лізингу - автомобіль«MG 550», 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_2 разом з відповідними документами передано у власність лізингоодержувача.

ОСОБА_1 та AT КБ Приватбанк підписано Акт приймання-передачі транспортного засобу №KRNYA!00000219 від 08.03.2025 року, відповідно до якого від AT КБ Приватбанк до позивача здійснено приймання- передача транспортного засобу марки (моделі) MG 550 номер кузова (VIN номер): НОМЕР_2 .

АТ КБ «Приватбанк» за результатами належного виконання договору лізингу було передано позивачці пакет документів, необхідний для перереєстрації транспортного засобу.

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернулася до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС 1243 (ТСЦ МВС №1243) з заявою, в якій просила здійснити перереєстрацію транспортного засобу, який був предметом лізингу, а саме: автомобіля марки - MG 550, надавши необхідний пакет документів.

02 квітня 2025 року ОСОБА_1 отримала лист регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) в особі Територіального сервісного центру МВС 1243 (ТСЦ МВС №1243) №А-1713/1243/19-2025 від 02 квітня 2025 року, яким позивачеві відмовлено в перереєстрації транспортного засобу, у зв`язку з фактом знаходження AT КБ Приватбанк, який є власником транспортного засобу, в Єдиному державному реєстрі боржників.

Відповідно до ст. 34 Закону №3353-ХІІ, у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Колегія суддів акцентує увагу на тому, що пунктом 15 Порядку № 1388, визначено, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням; транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»; транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. №985.

Тож, встановлена Законом України «Про дорожній рух» та Порядком № 1388 заборона на здійснення перереєстрації та зняття з обліку транспортного засобу, зареєстрованого за особою, яка є боржником та перебуває в Єдиному реєстрі боржників, покликана обмежити вибуття майна такої особи боржника, що є основною метою вказаної норми.

Відповідно до пункту 2.3 Договору купівлі-продажу, приймання-передача товару здійснюється уповноваженими представниками сторін шляхом підписання угоди (акту) про перехід права власності на транспортний засіб, який підтверджує належні якість, комплектність та кількість товару на момент його приймання-передачі.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

З наведених положень закону слідує, що за загальним правилом, право власності на рухому річ, яким є автомобіль, виникає з моменту передання майна.

Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна, є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору.

На підставі договору, його сторони можуть у договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ (аналогічні висновки наведено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26.04.2023 у справі 569/20334/21).

Тобто, суд першої інстанції обґрунтовано зауважив, що актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 08.03.2025 року №KRNYA!00000219, АТ КБ «Приватбанк» здійснено фактичне передання у власність та в повне розпорядження ОСОБА_1 транспортного засобу, що зафіксовано актом приймання-передачі транспортного засобу.

Статтею 328 Цивільного кодексу України, установлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 1 статті 334 ЦК України, передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Колегія суддів, у контексті доводів апеляційної скарги, зазначає, що право власності на рухоме майно переходить до набувача, відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору, відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України.

Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

З огляду на вказане, позивачка є новим власником транспортного засобу, ідентифікаційні ознаки якого вказані у наданих ним документах, що підтверджують правові підстави набуття права власності. Спір між продавцем та покупцем за договором фінансового лізингу від 08.03.2025 року №KRNYA!00000219 відсутній, адже транспортний засіб фактично переданий ОСОБА_1 , що підтверджено актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу від 08.03.2025 року №KRNYA!00000219, а також зафіксовано актом приймання-передачі транспортного засобу.

Крім того, варто звернути увагу на підставу для відмови, зокрема, що у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли: перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням, при цьому, що після виконання договору фінансового лізингу транспортні засоби перереєстровуються за лізингоодержувачем на підставі зазначеного договору після повного розрахунку або зазначеного в договорі фінансового лізингу окремого договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу або іншого договору, визначеного договором фінансового лізингу.

Тож, втручання у право особи може бути виправданим, якщо воно не тільки «встановлено законом» та здійснено «згідно із законом», але й передбачається «якісним» законом.

Оскільки власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби, а надані документи не дають підстав вважати, що ОСОБА_1 не є власником транспортного засобу марки (моделі) «MG 550» номер кузова (VIN номер): НОМЕР_2 , то такий транспортний засіб за її заявою підлягає реєстрації (перереєстрації), а позивачем надано документи, які підтверджують правомірність придбання ним (на підставах, не заборонених законом) вказаного транспортного засобу (умова, за якої транспортний засіб підлягає реєстрації на нового власника).

До того ж, приписи ст. 34 Закону № 3353-XII, передбачають здійснення процедури перевірки на предмет внесення до Єдиного реєстру боржників саме особи, що звертається за перереєстрацією транспортного засобу.

При цьому в даному випадку, звернення за перереєстрацією здійснювалося шляхом подання відповідної заяви від імені власника транспортного засобу автомобіля марки (моделі) «MG 550» номер кузова (VIN номер): НОМЕР_2 , а, отже, згідно положень статті 34 Закону № 3353-XII перевірка мала здійснюватися відносно ОСОБА_1 , а не АТ КБ «Приватбанк», який не був суб`єктом такого звернення.

Водночас, відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна транспортний засіб, «MG 550», номер державної реєстрації: AA7483МE, 2012р.в., сiрий не перебуває під арештом та приватне обтяження припинено.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За висновками колегії суддів, відмовляючи позивачу в перереєстрації транспортного засобу автомобіля марки (моделі) «MG 550», 2012 р.в., номер кузова НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 , відповідач діяв не у відповідності до критеріїв, визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, пропорційності та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, варто врахувати відсутність будь-яких обтяжень у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна стосовно транспортного засобу, який потрібно перереєструвати, транспортний засіб не є предметом обтяження у будь-якому виконавчому провадженні, а тому, виконавши договір фінансового лізингу, позивач оскаржуваною відмовою, фактично позбавлена прав власника транспортного засобу, з причин, що не залежать від її волевиявлення.

Суд першої інстанції вирішив даний спір без врахування всіх обставин справи.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції вважає, що внаслідок неповного з`ясування обставин та порушення норм матеріального права, суд першої інстанції при ухваленні судового рішення про відмову у задоволенні позову дійшов помилкових висновків, а отже апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 в адміністративній справі №160/11388/25 скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) () в особі Територіального сервісного центру MBG 1243 (ТСЦ МВС №1243) щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) в перереєстрації транспортного засобу автомобіля MG 550, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) () здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля MG 550, 2012 року випуску, номер кузова: НОМЕР_2 на нового власника ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Дніпропетровській та Запорізькій областях (філія ГСЦ МВС) на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги у розмірі 3028 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 02 жовтня 2025 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова