Справа № 460/16666/25
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Рівне №460/16666/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського міського відділу управління Державної міграційної служби в Рівненській області
про визнання відмови протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області (далі Рівненський міський відділ УДМС в Рівненській області) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у травні 2025 року, з метою оформлення паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді книжечки, у зв`язку із втратою попередньо отриманого паспорта, позивач звернулася із відповідною заявою до Рівненського міського відділу УДМСУ в Рівненській області. Листом від 03.06.2025 Рівненський міський відділ УДМС в Рівненській області повідомив, що позивач подавала заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - ЄДДР), які одночасно є згодою на обробку персональних даних, та унікальний номер запису в Реєстрі (далі - УНЗР) в ЄДДР відносно позивачки уже сформовано, а тому відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оформлення паспорта можливо здійснити у формі картки. Вважаючи вказані дії відповідача такими, які порушують нормативно-правові акти, наведені у тексті позовної заяви, позивач звернулася до суду з цим позовом. Позивач просить визнати протиправною відмову Рівненського міського відділу УДМС в Рівненській області у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІІ), та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву про видачу паспорта громадянина України у формі книжечки, оформити та видати замість втраченого новий паспорт громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 07.10.2025 представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності оскаржуваних дій. Крім того, вказує, що на момент звернення позивача до відповідача з вимогою про оформлення та видачу паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, позивачу у встановленому порядку було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , який був оформлений за допомогою засобів ЄДДР та на підставі самостійно поданої заяви анкети від 25.06.2015, у якій позивач надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до контактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук, скріпленої власноручним підписом. Позивачу присвоєно унікальний номер запису 803 (заява-анкета додається). 25.01.2017 позивач зверталася до Дарницького відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою-анкетою № 317884 у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України та їй було оформлено паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_2 за допомогою засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Також встановлено, що 27.02.2023 позивач знову зверталася до відділу ЦНАП Дарницької районної державної адміністрації у м. Києві (9235) із заявою-анкетою № 23990935 у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України для виїзду за кордон і їй було оформлено паспорт за допомогою засобів Єдиного державного демографічного реєстру. Таким чином, відповідач вважає безпідставним покликання позивача на його небажання присвоєння унікального номеру запису в Реєстрі, як на правомірну підставу відмови в отриманні паспорта у вигляді ID-картки, оскільки даний номер є незмінним та вже присвоєний при оформленні позивачеві паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 .

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи у судовому засіданні від учасників справи до суду не надходило.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4, частини другої, пункту 10 частини шостої статті 12, частин першої - третьої статті 257, частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) дану справу, як справу незначної складності, розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, 07.05.2025 (вх. № З-23/6/5610-25) ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського відділу УДМС в Рівненській області із заявою, у якій, у зв`язку із втратою попередньо виданого паспорта у формі ІD-картки, просила видати новий паспорт громадянина України зразка 1994 року, у вигляді книжечки.

Листом від 03.06.2025 Рівненський міський відділ УДМС в Рівненській області повідомив позивача, що позивач подавала заяви-анкети для внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - ЄДДР), які одночасно є згодою на обробку персональних даних, та унікальний номер запису в Реєстрі (далі - УНЗР) в ЄДДР відносно позивачки уже сформовано, а тому відсутні правові підстави для оформлення та видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, оформлення паспорта можливо здійснити у формі картки.

При вирішенні даного публічно-правового спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Згідно із підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI (далі - Закон № 5492-VI) документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: паспорт громадянина України.

Як передбачено частиною третьою статті 13 Закону № 5492-VI, паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої статті 14 Закону № 5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації.

За приписами частин першої - четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України. Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Паспорт громадянина України оформляється особам, які не досягли вісімнадцятирічного віку, на чотири роки, а особам, які досягли вісімнадцятирічного віку, - на кожні 10 років. Паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Пунктом 3 Положення № 2503-ХІІ передбачено, що бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно із пунктами 1 - 4 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302 (далі - Постанова № 302), передбачено, що паспорт громадянина України (далі - паспорт) є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України. Паспорт виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій. Кожен громадянин України, який досяг 14-річного віку, зобов`язаний отримати паспорт. Паспорт оформляється особам, які не досягли 18-річного віку, на чотири роки, а особам, які досягли 18-річного віку, - на кожні 10 років.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 302 у разі втрати або викрадення паспорта особі замість втраченого або викраденого оформляється та видається новий паспорт.

При вирішенні даного спору суд враховує, що ОСОБА_1 у встановленому порядку було оформлено паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 , який був оформлений за допомогою засобів ЄДДР та на підставі самостійно поданої заяви анкети від 25.06.2015, у якій позивач надала згоду на отримання відцифрованих відбитків пальців рук та внесення до контактного електронного носія відцифрованих відбитків пальців рук, скріпленої власноручним підписом. Позивачу присвоєно унікальний номер запису 803.

Крім того, 25.01.2017 ОСОБА_1 зверталася до Дарницького відділу ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою-анкетою № 317884 у зв`язку з оформленням паспорта громадянина України та їй було оформлено паспорт громадянина України у формі ID картки № НОМЕР_2 за допомогою засобів Єдиного державного демографічного реєстру, який в подальшому було втрачено, та у зв`язку із втратою попередньо виданого паспорта громадянина України саме у формі ІD-картки позивач звернувся до відповідача із заявою від 07.05.2025 про видачу нового паспорта громадянина України, але уже у вигляді книжечки зразка 1994 року.

Разом з тим, суд наголошує, що пунктом 5 Порядку № 302 чітко передбачено, що у разі втрати паспорта особі замість втраченого оформляється та видається новий паспорт. При цьому, нормами Закону № 5492-VI, Порядку № 302 та Положення № 2503-ХІІ не передбачена можливість видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки зразка 1994 року замість втраченого паспорта громадянина України у формі ІD-картки.

Відтак, суд дійшов висновку, що правові та фактичні підстави для видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки замість втраченого паспорта громадянина України у формі ІD-картки відсутні, а відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його заяви від 07.05.2025 щодо видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки та листом від 03.06.2025 правильно роз`яснив, що у даному випадку оформлення паспорта громадянина України можливо здійснити у формі картки.

Стосовно покликань позивача на правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.09.2018 за результатами розгляду зразкової справи № 806/3265/17, суд зазначає про таке.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17 зазначено, що ознаками цієї типової справи є: а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ; б) відповідач - територіальні органи ДМС України; в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Крім того, за обставинами вказаної зразкової справи № 806/3265/17 позивач звернулася із заявою про видачу їй паспорта громадянина України у вигляді книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до ЄДДР, і така заява мотивована тим, що через свої релігійні переконання позивачка відмовляється від присвоєння їй цифрового ідентифікатора особистості у виді УНЗР, від зняття біометричної інформації щодо себе та її подальшого зберігання, використання, обробки в ЄДДР.

Разом з тим, за обставинами цієї справи щодо позивача уже була внесена інформація до ЄДДР за її ж заявою, у вказаному Реєстрі щодо позивача є наявний УНЗР та їй було видано паспорт громадянина України у формі пластикової ІD-картки, який в подальшому втрачено.

Отже, дана справа, з огляду на різні підстави позову та фактичні обставини, не відповідає ознакам типової справи, зазначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі № 806/3265/17, тому викладені у вказаній постанові правові висновки не можуть бути застосовані при розгляді цієї справи.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для видачі позивачу паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки замість втраченого паспорта громадянина України у формі ІD-картки на підставі його заяви від 07.05.2025, оскаржувані у цій справі дії відповідача щодо відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки є правомірними та такими, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні взаємопов`язаних позовних вимог про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії з мотивів, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Рівненській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 14 жовтня 2025 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Рівненський міський відділ управління Державної міграційної служби в Рівненській області (вул. Словацького, 3,м. Рівне,Рівненський р-н, Рівненська обл.,33028, ЄДРПОУ/РНОКПП 37829784)

Суддя Д.П. Зозуля