Справа № 240/11107/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/11107/25

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_3 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа на стороні відповідача: Військова частина НОМЕР_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність (дії) Військової частини НОМЕР_1 щодо безпідставного ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 24 вересня 2024 року по 26 вересня 2024 року, з 26 вересня 2024 року по 09 жовтня 2024 року, з 09 жовтня 2024 року по 28 жовтня 2024 року, з 28 жовтня 2024 року по 27 листопада 2024 року, з 27 грудня 2024 року по 26 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року по 11 лютого 2025 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- зобов`язати нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі за період лікування та перебування у відпустці після тяжкого поранення (з 24 вересня 2024 року по 26 вересня 2024 року, з 26 вересня 2024 року по 09 жовтня 2024 року, з 09 жовтня 2024 року по 28 жовтня 2024 року, з 28 жовтня 2024 року по 27 листопада 2024 року, з 27 грудня 2024 року по 26 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року по 11 лютого 2025 року) у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На обґрунтування позову позивач зазначає, що він з 16.07.2024 по теперішній час проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . З моменту мобілізації приймав безпосередню участь у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України та пов`язаних із захистом Батьківщини та її територіальної цілісності. 23 вересня 2024 року під час виконання бойового завдання в районі н.п. Торецьк Бахмутського району Донецької області позивач отримав бойове поранення: множинні вогнепальні осколкові поранення грудей (непроникаючі) правого плеча, лівого передпліччя, вогнепальний перелом верхньої третини правого плеча, пошкодження судин лівого передпліччя. З 24.09.2024 по 26.09.2024, з 26.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 28.10.2024 та з 05.02.2025 по 11.02.2025 проходив лікування у медичних закладах. З 28.10.2024 по 27.11.2024 та з 27.12.2024 по 26.01.2025 перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновків ВЛК після отримання важкого поранення. 12.03.2025 позивач надіслав рапорт командиру Військової частини НОМЕР_1 та командиру Військової частини НОМЕР_3 з інформацією про отримання ним лікування, медичними документами, що підтверджують періоди та проханням виплатити додаткову грошову винагороду на період лікування після отриманого поранення в розмірі 100 000 на місяць за період лікування. Однак, відповідачем не здійснено нарахування та виплату такої винагороди. Протиправна, на думку позивача, бездіяльність відповідача щодо виплати додаткової винагороди, слугувала підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 квітня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 21 травня 2025 року залучено в якості другого відповідача до участі у справі Військову частину НОМЕР_2 , витребувано у відповідача документи.

Третя особа на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_3 надала до суду пояснення, в яких зазначила, що 16.01.2025 року солдат ОСОБА_1 звернувся з письмовим рапортом на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 з проханням виплатити додаткову винагороду у розрахунку 100 тис. грн на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини. Даний рапорт був надісланий командиру військової частини НОМЕР_2 для подальшого розгляду та прийняття рішення. Так, наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.02.2025 року №37 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям» (зі змінами) та вимог пункту другого розділу ХХХІV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07 червня 2018 року №260 (зі змінами), задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 , пиляра маскувального відділення військової частини НОМЕР_1 , про виплату додаткової грошової винагороду на період дії воєнного стану з розрахунку 100 000 гривень на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 23 вересня по 28 жовтня 2024 року у розмірі 116 989 (сто шістнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 25 копійок. Указує, що відповідні виплати були проведені з позивачем. Щодо спірних періодів з 28 жовтня 2024 року по 27 листопада 2024 року, з 27 грудня 2024 року по 26 січня 2025 року, з 05 лютого 2025 року по 11 лютого 2025 року зазначає, що рапорт про виплату відповідних сум у відповідачів відсутній, а матеріали справи докази отримання ними даного рапорту не містять. Також указують на помилковість твердження позивача щодо обов`язку проведення виплати грошового забезпечення, адже Військова частина НОМЕР_1 перебуває на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_2 , які, в свою чергу, є структурними підрозділами Військової частини НОМЕР_3 .

Відповідач - Військова частина НОМЕР_2 , заперечуючи проти позову, надав до суду відзив, в якому зазначив, що відповідно до поданого ОСОБА_1 рапорту 16.01.2025 року Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.02.2025 року №37 задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 про виплату додаткової грошової винагороду на період дії воєнного стану з розрахунку 100 000 гривень на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 23 вересня по 28 жовтня 2024 року у розмірі 116 989 грн. Будь яких інших рапортів на виплату додаткової грошової винагороду на період дії воєнного стану з розрахунку 100 000 гривень від позивача не надходило, тому підстави для виплати такої винагороди відсутні. Із позовними вимогами не погоджується, просив відмовити у задоволенні позову.

Позивач надав до суду відповідь на відзив, у якому позовні вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі.

Третя особа на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_3 надала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що усі подані позивачем рапорти про виплату додаткової грошової допомоги, а саме поданий рапорт від 16.01.2025 був розглянутий та прийнято відповідне рішення. Інших рапортів стосовно указаних позивачем у позовній заяві періодів не було отримано. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

За приписами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується військовим квитком позивача серії НОМЕР_4 та не заперечується відповідачами.

Згідно з довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданою Військовою частиною НОМЕР_5 від 03.10.2024 № 54, солдат ОСОБА_1 , 10.09.2000 народження, 23 вересня 2024 року отримав: множинні вогнепальні осколкові поранення грудей (непроникаючі) правого плеча, лівого передпліччя, вогнепальний перелом верхньої третини правого плеча, пошкодження судин лівого передпліччя.

За обставин: безпосередньої участі військовослужбовця в бойових діях під час захисту Батьківщини, у бойовій обстановці, під час виконання бойових завдань у відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації проти України, внаслідок обстрілів та штурмів збройних формувань Російської Федерації у районі населеного пункту Торецьк Бахмутського району Донецької області. Травма не пов`язана із вчиненням кримінального та адміністративного правопорушення. Перебував в засобах захисту. В стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння не перебував.

Як наслідок, з 24.09.2024 по 25.09.2024 позивач перебував на лікуванні у стаціонарі у КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради» із діагнозом Т01.8.-ВТ 23.09.2024, ВОП грудної клітини, лівого плеча, правого передпліччя із дефектами м`яких тканин та сторонніми предметами металевої щільності, відкритий перелом правої плечової кістки, що підтверджується випискою № 16719 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

З 26.09.2024 по 09.10.2024 позивач лікувався в КНП Калинівська ЦРЛ у стаціонарі з діагнозом: ВП (23.09.2024). Вогнепальні осколкові сліпі непроникаючі поранення грудної клітки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого плеча з вогнепальним переломом с/в 3 правої плечової кістки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого передпліччя. Супутній діагноз: аневризма мембранної частини міжшлуночкової перегородки окмодером (23.08.2023), що підтверджується випискою із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

З 09.10.2024 по 28.10.2024 позивач лікувався в травматологічному відділенні КП Калинівська ЦРЛ КМР у стаціонарі з діагнозом: Стан після ВТ важкого ступеню. Вогнепальні осколкові сліпі непроникаючі поранення грудної клітки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого плеча з вогнепальним переломом с/в 3 правої плечової кістки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого передпліччя, що підтверджується випискою №402 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Відповідно до довідки військово лікарської комісії від 25.10.2024 №170, виданої КП «Калинівська центральна районна лікарня Калинівської міської ради» ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК, діагноз: Стан після ВТ важкого ступеню (23.09.2024). Вогнепальні осколкові сліпі не проникаючі поранення грудної клітки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого плеча з вогнепальним переломом с/в-3 правої плечової кістки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого передпліччя. СПО. 23.09.2024 р. - ПХО ран, 24.09.2024 р. ПовХО вогнепальних ран, МОС АЗФ на праве плече. (Т06.8) Травма, ТАК, пов?язана з захистом Батьківщини (довідка про обставини травми №54 від 03.10.2024 р., видана командиром в/ч НОМЕР_5 ). Згідно наказу МОЗ України №370 від 04.07.2007 р. травма відноситься до важкої. На підставі ст. 81, графи II, Розкладу хвороб, за станом здоров?я потребує відпустки на 30 (тридцять) календарних днів.

У період з 28.10.2024 по 27.11.2024 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК від 25.10.2024, що не заперечується відповідачами.

Відповідно до довідки позаштатної військово лікарської комісії від 27.12.2024 №171, виданої КНП «Попільнянська лікарня Попільнянської селищної ради» ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК, діагноз: Стан після ВТ важкого ступеню (23.09.24) Вогнепальні осколкові сліпі не проникаючі поранення грудної клітки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого плеча з вогнепальним переломом с/в-3 правої плечової кістки. Вогнепальне кульове наскрізне поранення правого передпліччя. СПО. 23.09.2024 - ПХО ран, 24.09.2024 - ПовХО вогнепальних ран, МОС АЗФ на праве плече. Поранення ТАК, пов?язане із захистом Батьківщини (довідка про обставини травми №54 від 23.09.2024). Категорія травми: тяжка (згідно класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості зазначеному в Наказі МОЗ України від 04.07.2007 року №370). На підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки для лікування на 30 (тридцять) календарних днів.

У період з 27.12.2024 по 26.01.2025 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК від 27.12.2024, що не заперечується відповідачами.

З 05.02.2025 по 11.02.2025 позивач лікувався у стаціонарі Військовій частині НОМЕР_6 з діагнозом: Наслідки вогнепального поранення (23,09.2024) правого плеча з вогнепальним переломом верхньої третини правої плечової кістки лікований оперативно (23.09.2024 - ПХО ран правого плеча транспортна іммобілізація; 24.09.2024р. - вторинна хірургічна обробка ран, монтаж АЗФ на праве плече, 26.09.2024 некректомія рани правого плеча: 30.09.2024 - повторна хірургічна обробка рани правого плеча, постановка цементного спейсера правої плечової кістки, корекція АЗФ, монтаж ВАК системи, 04.10.2024 - некректомія рани правого плеча, етапна заміна ВАК системи, ушивання вогнепальних ран лівого передпліччя, 08.10.2024 - етапна перев`язка, демонтаж ВАК системи, ушивання вогнепальної рани правого плеча; 07.02.2025 - демонтаж апарат зовнішньої фіксації з лівого плеча) у вигляді слабоконсолідованого вогнепального перелому верхньої третини правої плечової кістки з дефектом кісткової тканини, наявністю цементного спейсера, комбінованої контрактури правого плечового суглобу, післятравматичної невропатії правого променевого нерва 4 розвитком парезу правої кисті з тимчасовим порушенням функції.

16.01.2025 року позивач подав рапорт до відповідача про виплату додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням 24.09.2024 по 28.10.2024, відповідно до Постанови КМУ № 168.

Відповідно до розрахунково платіжної відомості №34, наданої Військовою частиною НОМЕР_2 , у лютому 2025 позивачу нараховано та виплачено додаткову винагороду 100 000 грн відповідно до Постанови КМУ № 168 у розмірі 116 989 грн на підставі наказу від 05.02.2025 №37 та рапорту позивача від 16.01.2025 року.

12.03.2025 позивач звернувся до відповідачів із рапортом, в якому просив виплатити додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за період з 24.09.2024 по 26.09.2024, 26.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 28.10.2024, з 28.10.2024 по 27.11.2024, з 27.12.2024 по 26.01.2025, з 05.02.2025 по 11.02.2025, з 11.02.2025 по 12.03.2025.

Будучи не згодним із ненарахуванням та невиплатою додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої-третьої статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

28.02.2022 на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 вказаної постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови № 168 (в редакції станом на час отримання позивачем травми) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Міністерством внутрішніх справ України видано наказ від 01.09.2023 №729 Деякі питання виплати військовослужбовцям Національної гвардії України винагород, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Наказ № 729).

Відповідно до підпункту 1 пункту 15 Наказу № 729 відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень, до таких наказів включаються військовослужбовці, зазначені в пункті 2 цих Особливостей, у тому числі такі, які: 1) у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- з дня отримання такого поранення та за час стаціонарного лікування, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (у тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або за час такої відпустки.

Отже, як Постановою № 168 так і Наказом № 729 безальтернативно унормовано, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 грн виплачується, у тому числі, тим військовослужбовцям, які у зв`язку з травмою чи пораненням, пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у тому числі, і закордонних з дня отримання такого поранення/травми, включаючи час переміщення до лікарняного закладу, зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому суд зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі до 100000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, немає обов`язкової умови щодо безперервного перебування особи на стаціонарному лікуванні.

Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100000 гривень.

Визначальним, на думку суду, є саме причинно-наслідковий зв`язок між пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) та перебуванням на стаціонарному лікуванні такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Під час розгляду справи встановлено, що 23.09.2024 під час безпосередньої участі в бойових діях, позивач отримав поранення.

Наявні у справі докази свідчать про те, що вказана травма (поранення), Так, пов`язана з захистом Батьківщини.

Водночас, як вже було встановлено судом, позивач перебував: на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради» у період з 24.09.2024 по 25.09.2024; з 26.09.2024 по 09.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Калинівська ЦРЛ; з 09.10.2024 по 28.10.2024 перебував на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КП Калинівська ЦРЛ; з 05.02.2025 по 11.02.2025 перебував на стаціонарному лікуванні Військовій частині НОМЕР_6 .

У період з 28.10.2024 по 27.11.2024 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК від 25.10.2024 та з 27.12.2024 по 26.01.2025 - у відпустці за станом здоров`я на підставі висновку ВЛК від 27.12.2024.

Поряд із тим зі змісту вказаних документів убачається, що причиною госпіталізації позивача та його лікування стали наслідки поранення, отриманого 23.09.2024.

Водночас Постановою № 168 передбачено, що виплата додаткової винагороди у розмірі 100000 грн зберігається за військовослужбовцем за час стаціонарного лікування.

Отже, законодавство пов`язує виникнення у військовослужбовця права на виплату додаткової винагороди за час перебування на лікуванні не з видом такого лікування (реабілітаційне, терапевтичне, хірургічне), а з умовами його надання в умовах стаціонару або ж іншими словами "стаціонарне лікування".

В даному випадку судом встановлено, що в спірні періоди часу позивач перебував саме на стаціонарному лікуванні, перебуваючи у відповідному медичному закладі. Доказів протилежного відповідачем не надано.

Таким чином суд доходить висновку, що у позивача наявні обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Разом з тим, як вбачається із розрахунково платіжної відомості №34 від 21.02.2025 року та зведеної відомості сум для зарахування на картрахунок від 21.02.2025, на виконання наказу командира Військової частини НОМЕР_2 від 05.02.2025 №37 за результатом розгляду рапорта ОСОБА_1 від 16.01.2025 відповідачем нараховано позивачу грошове забезпечення з розрахунку 100 000 грн на місяць за час перебування на стаціонарному лікування у зв`язку із пораненням за період з 23.09.2024 по 28.10.2024 у загальній сумі 116 989,25 грн, відтак позовні вимоги в частині зобов`язання нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн на місяць розмірі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 23.09.2024 по 28.10.2024 не підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог з приводу нарахування та виплати додаткової грошової винагороди за період з 29.10.2024 по 27.11.2024, з 27.12.2024 по 26.01.2025, з 05.02.2025 по 11.02.2025 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», суд зазначає наступне.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач надав до суду копію рапорту від 12.03.2025 на ім`я командира Військової частини НОМЕР_3 та командира Військової частини НОМЕР_1 на виплату додаткової грошової винагороди за період лікування після отриманого поранення у розмірі 100 000 грн на місяць за періоди з 24.09.2025 по 26.09.2024, 26.09.2024 по 09.10.2024, з 09.10.2024 по 28.10.2024, з 28.10.2024 по 27.11.2024, з 27.12.2024 по 26.01.2025, з 05.02.2025 по 11.02.2025, з 11.02.2025 по 12.03.2025 разом із доказами надсилання його 12.03.2025 року на адресу Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку, що підтверджується описом вкладення до листа 263 та квитанцією Укрпошти від 12.03.2025 та описом вкладення до листа 239 та квитанцією Укрпошти від 12.03.2025.

Разом із цим, представники Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_1 стверджують, що жодного рапорту від позивача на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн на місяць, окрім як поданого позивачем 16.01.2025, за результатами якого було прийнято рішення про виплату позивачу коштів за період проходження ним лікування у зв`язку із отриманим пораненням у період з 23.09.2024 по 28.10.2024, на адресу військових частин не надходило.

Наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року №531 затверджено Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України (далі - Порядок № 531), який визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту.

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 531 з питань, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби, а також особистих питань військовослужбовець звертається з рапортом до безпосереднього командира (начальника), а у разі якщо він не може вирішити порушені у рапорті питання,- до наступного прямого командира (начальника).

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №531 рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації.

За змістом пункту 9 розділу ІІІ Порядку №531 розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Відповідно до пункту 2 розділу V Порядку № 531 керівники органів військового управління, командири військових частин та підрозділів організовують та забезпечують дотримання встановленого порядку та строків розгляду рапортів військовослужбовців.

Судом у ході розгляду справи були досліджені докази направлення позивачем рапорту на адресу Військової частини НОМЕР_3 та Військової частини НОМЕР_1 , долучених до позовної заяви, шляхом здійснення відстеження трекінгу листів за штрих кодовим номером 263 згідно з квитанцією №408 від 12.03.2025 та за штрих кодовим номером 239 згідно з квитанцією №409 від 12.03.2025.

Як слідує із даних сайту «Укрпошти», відсутні данні про вищевказані відправлення, тому що не зареєстровані в системі, що обумовлює висновок про ненадходження до адресатів відповідних листів та, відповідно, відсутні докази отримання вказаних поштових відправлень відповідачами.

Інших доказів отримання відповідачами вказаних листів матеріали справи не містять.

Ураховуючи, що належними у справі доказами не підтверджено отримання Військовою частиною НОМЕР_3 та Військовою частиною НОМЕР_1 рапорту позивача від 12.03.2025, відсутні підстави для висновку, що відповідачами допущено протиправну бездіяльність щодо ненарахування та невиплати позивачу додаткової грошової винагороди у зв`язку з пораненням (травмою), пов`язаною із захистом Батьківщини відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, що обумовлює висновок про відмову у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Суд звертає увагу позивача, що вирішення питання щодо нарахування та виплати йому додаткової грошової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за періоди з 29.10.2024 по 27.11.2024, з 27.12.2024 по 26.01.2024, з 05.02.2025 по 11.02.2025 є можливим за наслідками розгляду відповідного рапорту військовослужбовця, поданого в установленому порядку разом із підтверджуючими доказами щодо настання обставин, які обумовлюють право на відповідні виплати.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Розподіл судового збору у відповідності до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду цієї справи не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_7 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_9 ), третя особа на стороні відповідачів: Військова частина НОМЕР_3 ( АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ: НОМЕР_8 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,- відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 жовтня 2025 р.

Суддя Т.О. Шувалова