Справа № 160/27751/24
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27751/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року (суддя Бухтіярова М.М., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 02.06.2025 року) у адміністративній справі №160/27751/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання рішення протиправним та скасування рішення, зобов`язання здійснити призначення та виплату пенсії за віком, суд

в с т а н о в и в:

У жовтні 2024 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернулася до суду до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі по тексту відповідач 2), в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 20.08.2024 року №80 щодо відмови їй в призначенні та виплаті пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 13.08.2024 року; зобов`язати відповідача 1 здійснити призначення та виплату їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 13.08.2024 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року позовні вимоги задоволено.

З рішенням суду першої інстанції не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 перебувала на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Севастополі та отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до 2021 року. Апелянт зазначив, що ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою від 12.09.2023 року №3009- Апелянт зазначив, що внутрішньо переміщені особи подають заяви з урахуванням вимог постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №637 «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам»; умовами призначення та продовження пенсій внутрішньо переміщеним особам є: знаходження внутрішньо переміщеної особи на місці перебування, що підтверджується довідкою; наявність рахунку в установі ПАТ «Державний ощадний банк; наявність паперової пенсійної справи та атестату про останній місяць виплати пенсій за попереднім місцем отримання пенсії. 13.08.2024 року ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; оскільки, в період воєнного стану в органів Пенсійного фонду України відсутні повноваження щодо отримання документів, необхідних для поновлення виплати пенсій особам, які проживали на території АР Крим та м. Севастополі, ОСОБА_1 відмовлено у поновленні виплати пенсії за віком.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.1998 року Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 . Згідно із відомостями з трудової книжки від 10.09.1955 року, з 01.08.1984 року ОСОБА_1 звільнена із посади вчителя російської мови та літератури у зв`язку із виходом на пенсію за вислугу років (наказ №38 від 25.047.1987 року) (запис №10). Відповідно до довідки від 12.09.2023 року №3009- ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 . 13.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Шевченківський район) із заявою про призначення пенсії за віком, в якій додатково зазначила наступне: «Раніше пенсію отримувала АР Крим до 2021 року». Згідно із розпискою-повідомленням до заяви від 13.08.2024 року №11879 долучено наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, заява про призначення/перерахунок пенсії, паспорт, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, заява про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), пам`ятка пенсіонера, свідоцтво про шлюб, трудова книжка. За принципом екстериторіальності органом призначення визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській від 20.08.2024 року №80 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії заявниці органами пенсійного забезпечення російської федерації, у зв`язку з неможливістю отримання інформації про відсутність громадянства держави-окупанта та про не перебування заявниці на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувача пенсії. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався статтями 2, п. «е» ст.55, ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; ст.4, 10, частинами 1, 2, 4 ст.24, статтями 26, 49, п.14-4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року; ч.2 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»; статтями 1, 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»; пунктами 3, 4, 5 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 234 (чинним на момент подання заяви від 13.08.2024 року) та прийшов до висновку про те, що обов`язок витребування пенсійної справи особи та документів про припинення виплати пенсії покладений саме на територіальні органи Пенсійного фонду України; при переїзді пенсіонера на постійне або тимчасове проживання до іншої адміністративно-територіальної одиниці обов`язок витребування пенсійної справи від органу, що призначає пенсію, за попереднім місцем проживання (реєстрації, фактичного проживання) пенсіонера, покладено саме на пенсійний орган; відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки пенсіонер не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення. Суд врахував, що ОСОБА_1 є громадянином України, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в АРК, з 1984 року набула право на отримання пенсії за вислугу років, пенсію отримувала в АРК до 2021 року.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України згідно паспорту серії НОМЕР_1 , виданого 18.09.1998 року Гагарінським РВ УМВС України в місті Севастополі; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки від 12.09.2023 року №3009- ОСОБА_1 має статус внутрішньо переміщеної особи; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_3 .

Встановлено, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Севастополі АР Крим та отримувала пенсію до 2021 року.

Встановлено, що 13.08.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві із заявою про призначення пенсії за віком, в якій додатково зазначила, що раніше пенсію отримувала АР Крим до 2021 року, надавши паспорт, довідку про взяття н облік внутрішньо переміщеної особи, заяву про спосіб виплати пенсії (для виплати через банк), свідоцтво про шлюб, трудову книжку.

Встановлено, що за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про поновлення виплати пенсії 20.08.2024 року розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та рішенням №80 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю та неможливістю отримання пенсійної справи з документами про припинення виплати пенсії заявниці органами пенсійного забезпечення російської федерації, у зв`язку з неможливістю отримання інформації про відсутність громадянства держави-окупанта та про не перебування заявниці на обліку в органах пенсійного забезпечення російської федерації як одержувача пенсії.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 від 10.09.1955 року, остання працювала вчителем та 01.08.1984 року була звільнена з посади вчителя російської мови та літератури у зв`язку з виходом на пенсію по вислузі років (наказ від 25.07.1984 року 338).

Відповідно до Закону України ст.10, ч.1 ст.26, частин 1, 2 ст.49 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором. Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року. Виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; за заявою пенсіонера про припинення виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном; у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку; у разі надання пенсіонеру статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин, відповідно до Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин»; у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; у разі не проходження фізичної ідентифікації у випадках, передбачених законодавством; в інших випадках, передбачених законом. Поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції до 21.11.2021 року) виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Законом України № 1618-IX від 01.07.2021року (набрав чинності 21.11.2021 року), слова «і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації» виключено.

Відповідно до п.14-4 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27.03.2014 року) громадяни України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримали громадянства Російської Федерації та не одержують пенсії та соціальні послуги від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації, мають право на отримання виплат згідно з цим Законом у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Громадянам України, які проживають на тимчасово окупованих територіях України або під час тимчасової окупації територій виїхали на підконтрольну Україні територію, виплата пенсії згідно з цим Законом проводиться за умови неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації. У разі відсутності обміну інформацією між органами пенсійного забезпечення України та Російської Федерації неодержання пенсії від органів пенсійного забезпечення Російської Федерації підтверджується повідомленням про це органу Пенсійного фонду в заяві особи про призначення, поновлення та продовження виплати пенсії.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у ст.1 цього Закону.

Відповідно до пунктів 3, 4, 5 Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 02.07.2014 року №234 (чинним на момент подання заяви від 13.08.2024 року) особи подають територіальному органові заяву про отримання пенсії відповідно до законодавства України із зазначенням місця проживання (реєстрації) та паспорт громадянина України (паспорт громадянина України для виїзду за кордон). Територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку. Виплата пенсії після надходження пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії. Порядок звернення осіб за призначенням (перерахунком), поновленням виплати пенсії особам, переведенням з одного виду пенсії на інший, наданням соціальних послуг, а також підтвердження факту неодержання пенсії та соціальних послуг від органів Російської Федерації, зазначених у пункті 1 цього Порядку, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням з Мінсоцполітики.

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обов`язок витребування пенсійної справи особи та документів про припинення виплати пенсії покладений саме на територіальні органи Пенсійного фонду України. Відсутність належним чином сформованої пенсійної справи не є встановленою Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підставою для відмови у поновленні виплати пенсії за новим місцем проживання пенсіонера.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарг не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.06.2025 року у адміністративній справі №160/27751/24 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова