Справа № 280/8057/25
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року Справа № 280/8057/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Запорізької обласної прокуратури до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакова Алла Миколаївна, про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2025 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Запорізької обласної прокуратури (далі-позивач) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач), третя особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакова Алла Миколаївна (далі третя особа), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 про стягнення виконавчого збору та п.3 постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 про відкриття виконавчого провадження.

Ухвалою суду від 17.09.2025 відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику/повідомлення представників сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що постановою про стягнення виконавчого збору головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакової А.М. від 05.09.2025 ВП №79013617 із Запорізької обласної прокуратури стягнуто виконавчий збір у розмірі 32000 грн. Позивач зазначає, що державним виконавцем неправомірно розраховано суму виконавчого збору, що підлягає стягненню з Запорізької обласної прокуратури в сумі 32000,00 грн. як за виконання рішення немайнового характер, оскільки фактично судом зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію у сумі 17645,92 грн., а тому наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер. Отже, на переконання позивача, відповідачем виконавчий збір мав буди розрахований саме виходячи з виконання рішення майнового характеру. З урахуванням викладеного у позовній заяві, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив. В обґрунтування заперечень зазначено, що на виконанні у Відділі перебуває виконавче провадження №79013617 щодо примусового виконання виконавчого листа № 280/539/25 від 22.08.2025, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом. Виконавчий лист передбачає зобов`язання Запорізької обласної прокуратури здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 компенсації за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахуванням щомісячної надбавки за вислугу років та раніше виплачених сум. Відповідач зазначає, що постановою державного виконавця стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 32000 грн. Відповідач зазначає, що аргументи позивача щодо нібито «майнового характеру» рішення побудовані на хибному ототожненні факту подальшої можливої виплати коштів із самим характером рішення. Однак виплата коштів є лише наслідком виконання певних дій, які спочатку повинні бути вчинені боржником - нарахування, врахування надбавки за вислугу років, коригування раніше виплачених сум тощо. Власне ці дії і становлять предмет судового рішення, що свідчить про його немайнову природу. З урахуванням викладеного у відзиві на позовну заяву, відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі №280/539/25 зобов`язано Запорізьку обласну прокуратуру зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, та з урахуванням раніше виплачених сум.

05.09.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №79013617, якою відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.03.2025 по справі №280/539/25.

Також, 05.09.2025 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рекашовою А.М. прийнято постанову про стягнення виконавчого збору ВП №79013617, якою стягнуто з боржника Запорізької обласної прокуратури виконавчий збір в розмірі 32000,00 грн., як за виконання рішення не майнового характеру.

Позивач, не погодившись з правомірністю стягнення виконавчого збору в розмірі 32000,00 грн., звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Під час розгляду справи судом встановлено, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем не обґрунтовано стягнуто виконавчий збір, як за виконання рішення немайнового характеру.

Згідно зі статтею 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.5 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Згідно ч.1 ст.27 Закону №1404-VIII, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Частиною 2 статті 27 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до ч.3 ст.27 Закону №1404-VIII, за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Отже, відповідно до положень статті 27 Закону №1404-VIII, розмір виконавчого збору залежить від того яке рішення перебуває на виконанні у державного виконавця, а саме для рішення майнового характеру сума виконавчого збору становить 10 відсотків відповідної суми, а для рішення не майнового характеру - чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Суд зазначає, що у спірному випадку на виконанні у державного виконавця перебувало виконавче провадження щодо зобов`язання Запорізьку обласну прокуратуру зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Розділом VIII Закону №1404-VIII визначено порядок виконання рішень немайнового характеру.

Так, відповідно до ч.1 ст.63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У даному випадку на виконання державного виконавця передано рішення, яким особисто Запорізьку обласну прокуратуру зобов`язано вчинити певні дії, а саме зробити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані дні відпустки за період з 01.01.2024 по 13.12.2024 з урахування щомісячної надбавки за вислугу років, тобто рішення не майнового характеру.

Суд зазначає, що оскільки державним виконавцем постанова про стягнення виконавчого збору приймається одночасно з із прийняттям постанови про відкриття виконавчого провадження, то саме на цій стадії державний виконавець надає оцінку, яке ж саме рішення передано йому на виконання майнове чи немайнове.

При цьому, суд зазначає, що наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні заявленого позову.

Водночас, до рішень немайнового характеру відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об`єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

У даному випадку, станом на дату винесення спірної постанови, рішенням, що перебувало на виконанні у державного виконавця, не було визначено грошового вираження матеріально-правової вимоги стягувача до боржника, що свідчить про немайнових характер зазначеного рішення.

За таких обставин, суд зазначає, що відповідач під час прийняття спірної постанови взагалі не мав можливості розрахувати виконавчий збір, як за виконання рішення майнового характеру.

Також, суд звертає увагу, що довідка Запорізької обласної прокуратури від 10.09.2025 вих.№21-158, відповідно до якої, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/539/25, сума доплати стягувачу становить 17645,92 грн., складена вже після прийняття спірної постанови та не могла бути врахована відповідачем під час винесення спірної постанови.

Суд зазначає, що дійсно в ході проведення виконавчих дій може виникнути ситуація, коли залишається виконати рішення в частині його майнової складової, як то фактичне перерахування боржником коштів за зобов`язанням, які були попередньо нараховані на виконання рішення, що підлягає виконанню.

Проте, як зазначалось судом вище, питання стягнення виконавчого збору вирішується виконавцем разом із відкриттям виконавчого провадження і подальшому перерахунку сума виконавчого збору не підлягає, оскільки приписи Закону №1404-VIII не містять таких положень.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що стягуючи з позивача виконавчий збір, як за виконання рішення немайнового характеру державний виконавець діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За результатами розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що державний виконавець під час прийняття спірних постанов діяв обґрунтовано, у межах наданих повноважень та з метою вжиття у межах компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати вимоги виконавчого документу.

Зазначені обставини зумовлюють висновок суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог Запорізької обласної прокуратури.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Запорізької обласної прокуратури (69005, м. Запоріжжя, вул. Дмитра Апухтіна, 29-а, ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01601, м. Київ, вул. Городецького, буд.13, ), третя особа головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Решакова Алла Миколаївна (01601, м. Київ, вул. Городецького, буд.13), про скасування постанови відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня його постановлення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 14.10.2025.

Суддя І.В. Новікова