Справа № 160/20498/24
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 жовтня 2025 року справа №160/20498/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Блохін А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача - Хомич Івана Олександровича про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги представника позивача - Хомич Івана Олександровича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 160/20498/24 (головуючий І інстанції Крилова М.М.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

29.07.2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій вона просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2021.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, починаючи з 2020 року.

Для обчислення розміру пенсії позивача при її призначенні відповідачем був врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2017-2019 рр., в розмірі 7763,17 грн.

Позивач зазначає, що відповідно до приписів частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та який враховується для обчислення пенсії.

Проте, пенсія позивача не була проіндексована на підставі постанов Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127, від 16.02.2022 № 118, від 24.03.2023 № 168 та постанови від 24.02.2024 №185.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права, тому і звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 160/20498/24 відмовлено у задоволені позову.

Представник позивача, не погодившись з рішенням суду, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою задовольнити позов у повному обсязі.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року апеляційну скаргу представника позивача - Хомич Івана Олександровича на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 160/20498/24 задоволено частково. Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2024 року у справі № 160/20498/24 скасовано. Прийнято нове судове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови в проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірах 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії. Позовні вимоги за період з 01.03.2021 до 28.01.2024 (включно) залишено без розгляду.

Від представника позивача до суду апеляційної інстанції надійшла заява про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року, в які він просить роз`яснити , який саме показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, підлягає збільшенню на відповідні коефіцієнти при здійсненні індексації пенсії позивача. В обґрунтування заяви зазначено, зокрема, що під час виконання постанови суду виникла неузгодженість щодо правильного розуміння її резолютивної частини. Відповідач - ГУ ПФУ в Донецькій області неправильно інтерпретує згаданий у рішенні «показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески».

Листом від 30.04.2025 №0500-0202-8/42132 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було повідомлено, що при перерахунку пенсії за віком на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується.

Проте, саме шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 згідно з постановою КМУ № 127, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 згідно з постановою КМУ № 118, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 відповідно до постанови КМУ №168, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 відповідно до постанови КМУ №185, пенсія буде збільшуватись. У зв`язку з цим виникла необхідність у роз`ясненні постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі № 160/20498/24 стосовно того, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії має застосовувати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області при проведенні перерахунку (індексації) та виплати пенсії ОСОБА_1 .

Заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, обговорив доводи заяви про роз`яснення судового рішення, колегія суддів приходить до висновку про задоволення даної заяви шляхом її роз`яснення, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2, 3 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз.1 пп.3.2 п.3, абз.2 п.4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19 березня 1997 року у справі Горнсбі проти Греції суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін (п. 40). Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах Бурдов проти Росії від 07.05.2002 року, Ромашов проти України від 27.07.2004 року, Шаренок проти України від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язальне рішення залишалося без дієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі Сокур проти України (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26 квітня 2005 року, та у справі Крищук проти України (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно п. п. 1-3 ч. 5 ст. 246 Кодексу адміністративного судочинства України, однією із складових частин постанови суду є резолютивна частина, в якій зазначається висновок суду про задоволення адміністративного позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; розподіл судових витрат; строк і порядок набрання рішенням законної сили та його оскарження.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подано для примусового виконання.

Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Відповідно до п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року Про судове рішення в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Виходячи із системного тлумачення положень вказаної статті, роз`яснено може бути судове рішення у разі, якщо без такого роз`яснення його тяжко виконати, оскільки має місце значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні його неясності й викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення.

Суд зазначає, що роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню та без такого роз`яснення його важко виконати, або існує значна ймовірність неправильного його виконання.

З наведеного вбачається, що необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим, як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. При цьому, механізм зазначеної статті не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє мотивації судового рішення.

Таким чином, з огляду на зміст зазначеної норми Кодексу адміністративного судочинства України, роз`ясненню підлягає судове рішення, яким суд вирішив спір по суті, яке підлягає виконанню, тобто, якщо воно впливає на права, обов`язки та інтереси учасників спірних правовідносин.

При цьому, конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визнання рішення незрозумілим процесуальний закон не визначає, але із його змісту слідує, що обґрунтування щодо незрозумілості має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі № 803/3805/15, від 25 квітня 2018 року у справі № 484/538/16-а, від 25 червня 2018 року у справі № 826/24294/15.

Під час розгляду справи судами встановлено, що позивач звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, у якій вона просила: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови у проведенні індексації пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, у розмірі 1,14, у розмірі 1,197 та у розмірі 1,0796; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок (індексацію) та виплату пенсії ОСОБА_1 у відповідності до частини другої статті 42 Закону України № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування шляхом послідовного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 7763,17 грн на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,11 з 01.03.2021 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.02.2021 № 127 Про додаткові заходи соціального захисту пенсіонерів у 2021 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,14 з 01.03.2022 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,197 з 01.03.2023 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році, на коефіцієнт збільшення у розмірі 1,0796 з 01.03.2024 відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році та у зв`язку з цим провести виплату недоотриманих сум пенсії, починаючи з 01.03.2021.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2025 у справі №160/20498/24, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії. Листом від 30.04.2025 №0500-0202-8/42132 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було повідомлено, що при перерахунку пенсії за віком на виконання рішення суду розмір пенсії ОСОБА_1 зменшується. Проте, у вищевказаному рішенні суду колегія суддів дійшла до висновку, що абзац 1 в сукупності з абзацом 2 пункту 5 Порядку № 124 повинні застосовуватися лише у відповідності з частиною другою статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, тобто під час проведення індексації повинен застосовуватися показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення вказаної пенсії. Застосовуючи норми права, з урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, колегія суддів дійшла до висновку, що ГУ ПФУ, здійснюючи перерахунок пенсії позивачеві на підставі частини 2 статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, встановивши йому щомісячну доплату до пенсії у 2021-2024 роках, замість застосування відповідного коефіцієнта збільшення, відповідно до показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який безпосередньо враховувався для обчислення пенсії позивача, діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства. Враховуючи викладене, є протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні індексації пенсії із застосуванням відповідного коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Отже, суд дійшов до висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити індексацію пенсії позивачу з 29.01.2024 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 року.

Таким чином, логічним є таке розуміння рішення суду апеляційної інстанції, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 року, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

З врахуванням вказаного, суд апеляційний суд дійшов висновку, що підстави, з яких заявник просить роз`яснити судове рішення та питання, на які хоче отримати роз`яснення, відповідають нормам статті 254 КАС України, а тому заяву слід задовольнити, постанову суду у відповідній частині роз`яснити.

Керуючись статтями 241, 254, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача - Хомич Івана Олександровича про роз`яснення постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2025 року у справі №160/20498/24 - задовольнити.

Роз`яснити, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зобов`язано здійснити індексацію пенсії ОСОБА_1 з 29.01.2024 із застосуванням коефіцієнтів збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2017-2019 року, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,11, 1,14, 1,197, 1,0796 та у зв`язку з цим провести перерахунок та виплату пенсії.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 13 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач А.А. Блохін

Судді Т.Г. Гаврищук

І.В. Сіваченко