Справа № 440/2977/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р. Справа № 440/2977/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Шевченківської районної у місті Полтаві ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039 по справі № 440/2977/25

за позовом ОСОБА_1

до Шевченківської районної у місті Полтаві ради

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківської районної у місті Полтаві ради, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Шевченківської районної у місті Полтаві ради щодо не прийняття рішення за результатом розгляду заяв ОСОБА_1 та незатвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:007:0435.

- зобов`язати Шевченківську районну у місті Полтаві раду затвердити Технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :18:007:0435 та передати таку земельну ділянку у власність ОСОБА_1 .

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про порушення відповідачем-суб`єктом владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Шевченківської районної у м. Полтаві ради щодо неприйняття рішення за заявами ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею площею 35 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435.

Зобов`язано Шевченківську районну в м.Полтаві раду повторно розглянути на сесії сільської ради заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею площею 35 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435, та прийняти рішення з цього питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківської районної у м. Полтаві ради на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 484,48 грн. (чотириста вісімдесят чотири гшривні сорок вісім копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що Шевченківська районна у м. Полтаві рада, у тому числі виконавчий комітет Шевченківської районної у м. Полтаві ради, як невід`ємна частина Полтавської міської територіальної громади діє в межах повноважень визначених рішенням сесії Полтавської міської ради.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року у справі № 440/768/24 рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 30.09.2024 по справі № 440/768/24 залишено без змін та визнано протиправним та нечинним рішення третьої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 19.03.2021 року «Про визначення обсягу окремих повноважень із земельних відносин районних у місті Полтаві рад». Рішення Полтавської міської ради «Про визначення обсягу окремих повноважень із земельних відносин районних у місті Полтаві рад» від 19.03.2021 визначено таким що суперечить приписам ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст.ст. 118, 122 Земельного кодексу України та порушують інтереси держави, оскільки суперечать законодавчо встановленим повноваженням міських рад у сфері земельних відносин щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування, порядку безоплатної приватизації земельних ділянок.

Таким чином, виконати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 у справі № 440/2977/25 не є можливим, оскільки Шевченківська районна у м. Полтаві рада не має законних підстав повторно розглянути на сесії ради заяви ОСОБА_1 про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею площею 35 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435 та прийняти рішення з цього питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом, у зв`язку з відсутністю повноважень у сфері земельних відносин.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення бе змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 є власником гаража № НОМЕР_1 , загальною площею 27,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний гараж зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 101.

20.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної у м. Полтаві ради з проханням про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , гараж № НОМЕР_1 , площею 35 м2 для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435.

07.10.2024 (вх. №Н02.1-16/1174) ОСОБА_1 повторно звернувся до Шевченківської районної у м. Полтаві ради із заявою про затвердження технічної документації та землеустрою та передачі у власність земельної ділянки площею 35 кв.м. для будівництва індивідуального гаражу за адресою АДРЕСА_1 .

Листами від 01.07.2024 № Н02.1-16/593 та 25.10.2024 №Н02.1-16/1174 повідомлено, що звернення з проханням про затвердження технічної документації із землеустрою та передачі у власність земельної ділянки площею 35 м2 для будівництва індивідуального гаража за адресою АДРЕСА_1 , розглянуто на черговій 15 сесії Шевченківської районної з місті Полтаві ради VIII скликання від 29.08.2024 та на черговій 17 сесії Шевченківської районної у місті Полтаві ради VIII скликання від 28.11.2024. За результатом поіменного голосування проект рішення "Про земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів, які передаються у власність" не набрав необхідної кількості голосів депутатів. Рішення не прийнято.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що Шевченківська районна в м.Полтаві рада допустила протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявами позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35 кв.м., за адресою АДРЕСА_1 , для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435. Для належного та ефективного захисту порушеного права суд вважав за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35 кв.м., за адресою м. Полтава, вул. Героїв АТО,73-г, гараж № 2, для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435 та прийняти рішення з зазначеного питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України "Про землеустрій" №858-IV від 22.05.2003 (далі - Закон №858-IV) документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Пунктами "г" та "і" частини 2 статті 25 Закону №858-IV визначено види документації із землеустрою: проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; і) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до ч. 7 ст. 55 Закону №858-IV у разі якщо на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) передбачається здійснити передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність чи користування, така технічна документація розробляється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади, органом місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 Земельного кодексу України (у випадках, передбачених законом).

Як було встановлено судом, позивач є власником гаража №2, загальною площею 27,8 кв.м, за адресою: вул. Героїв АТО, 73г, №2.

Вказані обставини підтверджуються інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до ст. 55 Закону №858-IV технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) включає: а) завдання на складання технічної документації із землеустрою; б) пояснювальну записку; в) матеріали топографо-геодезичних робіт; г) кадастровий план земельної ділянки; ґ) перелік обмежень у використанні земельної ділянки; д) відомості про встановлені межові знаки.

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку земельній ділянці за адресою: вул. Героїв АТО, 73-г, гараж №2 присвоєний кадастровий номер :18:007:0435 цільове призначення - 02.05 для будівництва індивідуальних гаражів.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до ч. 14 ст. 186 Земельного кодексу України (у редакції, чинній на час звернення позивача з заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) погодженню не підлягає і затверджується: Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у разі якщо земельна ділянка перебуває у державній або комунальній власності; власником земельної ділянки, у разі якщо земельна ділянка перебуває у приватній власності.

За приписами п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР (далі - Закон №280/97-ВР) питання регулювання земельних відносин відповідно до закону вирішуються на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з ч. 1 ст. 46 Закону №280/97-ВР сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

З системного аналізу зазначених норм вбачається, що за результатами розгляду заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), орган місцевого самоврядування приймає одне із рішень: про затвердження або про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою. При цьому, зважаючи на норми Закону №280/97-ВР, таке рішення приймається на пленарних засіданнях.

З матеріалів справи вбачається, що заява позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність неодноразово виносилася на розгляд сесії органу місцевого самоврядування.

При цьому, жодного рішення по суті заяви, - ні про затвердження, ні про відмову в затвердженні технічної документації із землеустрою, районною радою прийнято не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи невиконання державним органом зобов`язань, які необхідно виконати.

Суд першої інстанції правильно зазначив, що неприйняття відповідачем відповідного рішення за результатами розгляду заяви є недопустимим у відповідності до змісту та сутності принципів верховенства права та законності, а також порушує конституційні права позивача щодо розгляду його звернення по суті органом місцевого самоврядування.

Неприйняття відповідачем жодного рішення за заявою позивача у строк, визначений нормами Земельного кодексу України, ставить його в ситуацію правової невизначеності.

У даному випадку має місце протиправна бездіяльність органу місцевого самоврядування щодо належного розгляду по суті заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу земельної ділянки у власність, та прийняття відповідного рішення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Шевченківська районна в м.Полтаві рада допустила протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення за заявами позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35 кв.м., за адресою м. Полтава, вул. Героїв АТО,73-г, гараж № 2, для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435.

Суд першої інстанції слушно завернув увагу, що відповідач як орган місцевого самоврядування зобов`язаний реалізовувати надані йому повноваження у спосіб, встановлений законом, із застосуванням норм законодавства, чинних на час вирішення відповідного питання регулювання земельних відносин.

Спосіб захисту порушеного права має бути реальним та ефективним. В той же час, зобов`язання відповідача прийняти певне рішення на користь позивача може мати місце у випадку, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на свій розсуд.

В спірній ситуації відповідач за наслідками розгляду заяв позивача не прийняв жодного рішення - ні про затвердження технічної документації, ні про відмову в її затвердженні, з наведенням мотивів. Отже, у суду відсутні підстави для зобов`язання відповідача затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва індивідуальних гаражів, яка розташована за адресою: м. Полтава, вулиця Героїв АТО 73-г, гараж № 2, кадастровий номер :18:007:0435 та передати таку земельну ділянку у власність ОСОБА_1 , а відтак суд першої інстанції правомірно відмовив в задоволенні позову в цій частині.

При цьому, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що для належного та ефективного захисту порушеного права слід зобов`язати відповідача повторно розглянути заяви позивача про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 35 кв.м., за адресою м. Полтава, вул. Героїв АТО,73-г, гараж № 2, для будівництва індивідуального гаража, кадастровий номер :18:007:0435 та прийняти рішення з зазначеного питання з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 по справі № 440/2977/25 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Полтаві рада - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2025 по справі № 440/2977/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін