Справа № 200/6747/23
Суддя: Чучко В.М.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

13 жовтня 2025 року Справа №200/6747/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чучка В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2024 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, буд. 83, ) поновити нарахування і виплату щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ), та сплатити заборгованість за весь період, починаючи з 01.07.2022 року.

30.07.2024 року Донецьким окружним адміністративним судом видані виконавчі листи у справі №200/6747/23.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 23.09.2025 задоволено заяву представника ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання рішення суду; змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року в адміністративній справі № 200/6747/23 шляхом стягнення з боржника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по щомісячним страховим виплатам за період з 01.07.2022 по 01.07.2024 у розмірі 151 759 (сто п`ятдесят одна тисяча сімсот п`ятдесят дев`ять) гривень 37 копійок.

02.10.2025 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшла заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №200/6747/23.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що видача судами стягувачу двох виконавчих листів та подальше їх пред`явлення до органів Казначейства може призвести до подвійного виконання вищевказаних судових рішень та збитків Державного бюджету України.

Дослідивши матеріали справи, доводи наведені в обґрунтування заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили, до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 4 статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а частиною 3 цієї ж статті передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

На підставі частини 1 статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 374 КАС України).

Отже, наведені вище положення передбачають можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявні обставини, які виключають можливість його примусового виконання.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15 листопада 2020 року у справі № 752/2391/17, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

Судом встановлено, що 30.07.2024 року Донецьким окружним адміністративним судом видані виконавчі листи у справі №200/6747/23.

Ухвалою суду від 23.09.2025 року змінено спосіб виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі № 200/6747/23.

Надаючи оцінку доводам заявника стосовно того, що до органів Державної казначейської служби України від стягувачів почали надходити одночасно по одній справі такі документи, як виконавчий лист зобов`язального характеру разом з ухвалою суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення та виконавчий лист про стягнення коштів, який виданий на дану ухвалу суду, а також що видача судами стягувачу двох виконавчих листів та подальше їх пред`явлення до органів Казначейства може призвести до подвійного виконання вищевказаних судових рішень та збитків Державного бюджету України, варто зазначити наступне.

Відповідно до положень КАС України виконавчий лист видається виключно на рішення суду. Так, ухвала суду про зміну способу і порядку виконання судового рішення є самостійним виконавчим документом, та не може бути підставою для видачі окремого виконавчого листа.

Суд звертає увагу, що Донецьким окружним адміністративним судом виконавчий лист на виконання ухвали суду від 23.09.2025 року у справі № 200/6747/23 не видавався, а чинні положення КАС України не містять правових підстав для його видачі в майбутньому.

Таким чином, в даному випадку відсутня можливість подвійного виконання рішення суду від 29.12.2023 року у справі № 200/6747/23.

Визначаючись щодо наявності підстав для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, у даній справі суд зазначає, що виконавчий лист по адміністративній справі № 200/6747/23 був виданий з метою забезпечення примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду 29.12.2023 року, що набрало законної сили 17.07.2024 року.

На підставі викладеного, у задоволенні заяви представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 374 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяву представника Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі №200/6747/23 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя В.М. Чучко