Справа № 160/29210/25
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 жовтня 2025 року Справа 160/29210/25

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боженко Н.В., перевіривши в м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до відповідача-1: Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, до відповідача-2: ОСОБА_2 , треті особи: Служба судової охорони, Державна судову адміністрацію України, Вища рада правосуддя, Міністерство юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Офіс генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, ОСОБА_3 через секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2025 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до відповідача-1: Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, до відповідача-2: ОСОБА_2 , треті особи: Служба судової охорони, Державна судову адміністрацію України, Вища рада правосуддя, Міністерство юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Офіс генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, ОСОБА_3 через секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, в якій позивач просить:

- визнати підстави для задоволення скарги на протиправні дії сержанта ССО ОСОБА_4 23 липля 2025 щодо підсудного ОСОБА_1 , які викладені в листі №35.06-465 від 22.08.2025 за підписом ОСОБА_5 , протиправними;

- визнати, що розгляд скарги ОСОБА_1 . ТУ ССО в Дніпропетровській області був проведений з грубим порушенням вимог статті 18. Закону України "Про звернення громадян";

- скасувати Результат службового розслідування оформлений Висновком від 21 серпня 2025 року № 6/25 та затверджений тимчасовим виконувачем обов`язків начальника Управління 21 серпня 2025 року;

- зобов`язати ТУ ССО в Дніпропетровській області провести службове дисциплінарне розслідування з залученням сержанта ССО ОСОБА_4 та скаржника ОСОБА_1 в режимі відеоконференції;

- на час службового розслідування відсторонити від виконання службових обов`язків на пунктах охорони судових будівель сержанта ССО ОСОБА_4

Позовна заява обґрунтована посиланнями на протиправність поведінки відповідачів, яка є предметом оскарження.

Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи 160/29210/25 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.

Згідно пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву на відповідність вимогам ст. ст. 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Згідно ч. 9 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи.

В порушення вказаного нормативного положення позивачем не надано до суду доказів направлення позовної заяви з додатками відповідачу-2.

Отже, належить надати до суду такі докази.

Положеннями статей 49, 50, 51 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості правового статусу третіх осіб як учасників процесу, їх права та обов`язки.

Частинами 1, 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в залежності від прояву матеріально-правової заінтересованості процесуальний закон розрізняє третіх осіб, які заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, та окремо третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Крім того, вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України ідентифікують третіх осіб на стороні позивача чи відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору.

У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі (частина 4 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві, серед іншого, зазначається повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) інших учасників справи, що в поєднанні із частинами 1, 2 і 4 статті 49 цього Кодексу, зобов`язує позивача визначити правовий статус третьої особи (третя особа, яка заявляє самостійні вимоги чи не заявляє такі вимоги щодо предмета спору; на стороні позивача чи відповідача).

Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі (частина 5 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України).

Враховуючи вищевказані положення закону, третя особа може бути залучена до участі у справі, лише у разі коли рішення у справі може вплинути на її права, свободи, інтереси або обов`язки.

Позивачем в тексті позовної заяви вказано як третіх осіб: Службу судової охорони, Державну судову адміністрацію України, Вищу раду правосуддя, Міністерство юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Офіс генерального прокурора, Дніпропетровську обласну прокуратуру, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини.

Однак, позивач в порушення вищенаведених положень, не подав клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб із належним обґрунтуванням необхідності залучення таких осіб, у позовній заяві не вказано на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі, та належним чином не обґрунтовано яким чином рішення у справі може вплинути на їх права, свободи, інтереси або обов`язки.

Суд звертає увагу, що формальне зазначення у тексті позовної заяви реквізитів третьої особи, не є безумовною підставою для вирішення такого питання судом, оскільки таке клопотання має бути обґрунтоване позивачем.

Таким чином, для вирішення питання про залучення до участі у справі третіх осіб, позивачу слід подати обґрунтоване клопотання із зазначенням підстав необхідності залучення третіх осіб до участі у справі, зокрема, в яких правовідносинах (пов`язаних зі справою) позивач перебуває з особами, про залучення яких клопоче, які правовідносини за участю третіх особи виникнуть внаслідок прийняття судового рішення, як рішення суду може вплинути на ці правовідносини, зокрема, які права або обов`язки сторони або третьої особи виникнуть, зміняться або припиняться.

Відповідно до ч.3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно із ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI (далі - Закон №3674-VI), судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3028 грн.

Розміри ставок судового збору визначені у ст.4 Закону №3674-VI.

Згідно із приписами ст.4 Закону №3674-VI, за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, судом вже констатовано, що позивач заявив дві основні (констатуючі) позовні вимоги: незгода з порядком розгляду його скарги та незгода з висновком службового розслідування.

Відповідно, судовий збір за подання даного позову становить 2422,40 грн.

В порушення вказаних нормативних положень до позовної заяви не додано квитанцію про сплату судового збору.

В тексті позовної заяви позивач фактично заявляє клопотання про звільнення його від сплати судового збору з огляду на майновий стан, на підтвердження чого надає докази відсутності доходу за 2 роки відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Згідно ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положення частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України як загальної норми, що регулює питання звільнення від сплати судового збору, деталізовані конкретизуючими нормами спеціального закону - статтями 5 та 8 Закону №3674-VI, що свідчить про необхідність при застосуванні положень статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України та вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору осіб, не зазначених у статті 5 Закону №3674-VI застосовувати критерії, визначені статтею 8 цього Закону.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанова Великої Палати Верховного Суду від 14.01.2021 у справі №0940/2276/18.

Згідно п. 1, 3 ч. 1. ст. 8 Закону №3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону №3674-VI).

Для звільнення від сплати судового збору відповідно до вимог пункту 1 частини першої статті 8 Закону №3674-VI необхідним є надання довідки з органу Державної податкової служби України про розмір її доходів за попередній календарний рік, яка підтверджує, що розмір судового збору в цій справі перевищує 5 відсотків розміру річного доходу за попередній календарний рік.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанова Великої Палати Верховного Суду від 11.11.2020 у справі №9901/77/20.

Належними та достатніми доказами для підтвердження скрутного майнового становища позивача можуть бути довідки про доходи з органів державної податкової інспекції, довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, документів про нарахування субсидій, документів про надання соціальної допомоги тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10.10.2019 року по справі № 215/3329/19.

Надана позивачем довідка свідчить про відсутність доходів з січня 2024 року, однак поза розумним сумнівом, що життєдіяльність особи вимагає витрат, в зв`язку з чим суд не визнає наведений доказ таким, що дає можливість повно та всебічно оцінити майновий стан позивача.

Оскільки позивачем не надано достатніх доказів для оцінки її майнового стану, така оцінка судом не може бути здійснена, в зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

З цих же підстав зміст предмету позову в цій справі не є обов`язковою підставою для звільнення від сплати судового збору, ця обставина є підставою для можливого звільнення від сплати судового збору «враховуючи майновий стан сторони», який позивач не охарактеризувала належним чином.

Позивачу належить надати вичерпну характеристику свого майнового стану з урахуванням вищевикладеного, в т.ч. пояснити джерела для існування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (ч.1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України).

За таких обставин, суд вважає, за необхідне, дану позовну заяву залишити без руху із наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 49, 160, 169, 171, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, до відповідача-2: ОСОБА_2 , треті особи: Служба судової охорони, Державна судову адміністрацію України, Вища рада правосуддя, Міністерство юстиції України, Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Офіс генерального прокурора, Дніпропетровська обласна прокуратура, ОСОБА_3 через секретаріат Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Запропонувати позивачу протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали надати до суду:

- докази направлення позовної заяви з додатками ОСОБА_2 листом з описом вкладень;

- клопотання про залучення до участі у справі в статусі третіх осіб: Служби судової охорони, Державної судової адміністрації України, Вищої ради правосуддя, Міністерства юстиції України, Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Офісу генерального прокурора, Дніпропетровської обласної прокуратури, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини;

- квитанції про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн за наступними реквізитами: "Отримувач коштів: УК у Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р./22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37988155, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача -№UA4004632, код класифікації доходів бюджету - 22030101. Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Дніпропетровський окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк. Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати особі, що звернулася із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено Кодексом адміністративного судочинства України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями), згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко