Справа № 520/12756/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 р. Справа № 520/12756/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.08.25 по справі № 520/12756/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Листом заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області - Світлани Подсохи №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 в задоволенні запиту на інформацію від 11 травня поточного року щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 9935 та дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 54102 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 7267 та дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 40195 і дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 23856 та дата набуття права: 04.05.2017 загальна площа (м2): 10791 і дата набуття права: 06.03.2017 загальна площа (м2): 88233 та дата набуття права: 13.03.2017 загальна площа (м2): 10447 і дата набуття права: 21.03.2017 загальна площа (м2): 63866 та дата набуття права: 23.02. 2017 загальна площа (м2): 63989 і дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 64325 та дата набуття права: 03.02.2017 загальна площа (м2): 100184 і дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 61551 та дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 71255 і дата набуття права: 10.01.2017 загальна площа (м2): 61464, а також дата набуття права: 25.12.2016 вісімдесят сім земельних ділянок по загальна площа (м2): 207 кожна, а всього 18009 (м2): та дата набуття права: 20.11.2012 загальна площа (м2): 996 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 56026 та дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 27785 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2):5989 та дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 96093 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 39983 та дата набуття права: 09.10.2014 загальна площа (м2): 1000 і дата набуття права: 26.12.2014 загальна площа (м2): 63989 та дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 5953 і дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): загальна площа (м2): 5070 та дата набуття права: 13.12.2021 загальна площа (м2): 1046 інший вид майна: екскаватор дата набуття права: 07.05.2008 марка: ЄО-2621 модель: ЮМЗ-6 рік випуску: 1989 та інше інший вид об`єкта :нежиле приміщення дата набуття права: 05.12.2007 загальна площа (м2): 143,8.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області за запитом позивача від 11 травня 2025 року надати інформацію, долучивши копію відповідних платіжних документів, щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 9935 та дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 54102 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 7267 та дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 40195 і дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 23856 та дата набуття права: 04.05.2017 загальна площа (м2): 10791 і дата набуття права: 06.03.2017 загальна площа (м2): 88233 та дата набуття права: 13.03.2017 загальна площа (м2): 10447 і дата набуття права: 21.03.2017 загальна площа (м2): 63866 та дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 63989 і дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 64325 та дата набуття права: 03.02.2017 загальна площа (м2): 100184 і дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 61551 та дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 71255 і дата набуття права: 10.01.2017 загальна площа (м2): 61464, а також дата набуття права: 25.12.2016 вісімдесят сім земельних ділянок по загальна площа (м2): 207 кожна, а всього 18009 (м2): та дата набуття права: 20.11.2012 загальна площа (м2): 996 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 56026 та дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 27785 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 5989 та дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 96093 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 39983 та дата набуття права: 09.10.2014 загальна площа (м2) : 1000 і дата набуття права:26. 12.2014 загальна площа (м2): 63989 та дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 5953 і дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 63127 та дата набуття права: 27.11.2021 загальна площа (м2 загальна площа (м2) : 5070 та дата набуття права: 13.12.2021 загальна площа (м2): 1046 інший вид майна: екскаватор дата набуття права: 07.05.2008 марка: ЄО-2621 модель: ЮМЗ-6 рік випуску: 1989 та інше інший вид об`єкта :нежиле приміщення дата набуття права: 05.12.2007 загальна площа (м2): 143,8.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.05.2025 засобами електронного зв`язку із застосуванням КЕП відповідно до ст.ст. 3, 19, 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" до Головного управління ДПС у Харківській області позивачем поданий запит на інформацію, а саме: надати інформацію щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки.

Однак, листом заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області Світлани Подсохи №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 позивачу протиправно відмовлено в задоволенні вказаного запиту. Посилаючись на приписи Закону України "Про інформацію", Закону України "Про доступ до публічної інформації" позивач просить позовні вимоги задовольнити повністю.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Так, позивач в апеляційній скарзі зазначає, що відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного зако-нодавства, є порушенням права на судовий захист, яке згідно зі статтею 64 Конституції України не може бути обмежене.

Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивач, в якому зазначає, що позивачем в обґрунтування вимог про надання інформації, зазначеної в запиті від 11.05.2025 не наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що така інформація становить суспільний інтерес, який переважає право на приватність. Також у цьому запиті (від 11.05.2025) ОСОБА_1 не обґрунтовано, що поширення такої інформації має бути здійснене в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, що відповідно до частини другої статті 7 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є підставою для поширення відповідної інформації без згоди особи.

Разом з цим ГУ ДПС зазначає, що станом, як на дату надання позивачу відповіді (що оскаржується - 14.05.2025), так і на теперішній час, дозволу щодо розголошення такої (запитуваної ОСОБА_1 ) інформації від ОСОБА_2 суб`єкт владних повноважень (ГУ ДПС) не отримував.

На переконання відповідача, відмова ГУ ДПС у Харківській області у задоволенні запиту ОСОБА_1 від 11.05.2025 на підставі пункту 2 частини другої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» є правомірною.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що

позивач звернувся до Головного управління ДПС у Харківській області із запитом від 11.05.2025 №б/н (вх. ГУ ДПС №118/ЗПІ від 12.05.2025) на отримання інформації відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI стосовно отримання інформації щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 9935 та дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 54102 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 7267 та дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 40195 і дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 23856 та дата набуття права: 04.05.2017 загальна площа (м2): 10791 і дата набуття права: 06.03.2017 загальна площа (м2): 88233 та дата набуття права: 13.03.2017 загальна площа (м2): 10447 і дата набуття права: 21.03.2017 загальна площа (м2): 63866 та дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 63989 і дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 64325 та дата набуття права: 03.02.2017 загальна площа (м2): 100184 і дата набуття права : 18.01.2017 загальна площа (м2): 61551 та дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 71255 і дата набуття права: 10.01.2017 загальна площа (м2): 61464, а також дата набуття права: 25.12.2016 вісімдесят сім земельних ділянок по загальна площа (м2): 207 кожна, а всього 18009 (м2): та дата набуття права: 20.11.2012 загальна площа (м2): 996 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 56026 та дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 27785 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2):5989 та дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 96093 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 39983 та дата набуття права: 09.10.2014 загальна площа (м2): 1000 і дата набуття права: 26.12.2014 загальна площа (м2): 63989 та дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 5953 і дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): загальна площа (м2): 5070 та дата набуття права: 13.12.2021 загальна площа (м2): 1046 інший вид майна: екскаватор дата набуття права: 07.05.2008 марка: ЄО-2621 модель: ЮМЗ-6 рік випуску: 1989 та інше інший вид об`єкта :нежиле приміщення дата набуття права: 05.12.2007 загальна площа (м2): 143,8.

Листом від 14.05.2025 №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 Головне управління ДПС у Харківській області повідомило позивача про відмову у задоволенні запиту від 11.05.2025 стосовно надання інформації про сплату податків із борів, а саме сплату земельного податку з фізичних осіб та податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками, посилаючись на п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" №2939-VI.

Позивач, не погоджуючись з відповіддю, звернувся до суду із даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що визнання протиправною відмови, викладеної Листом заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області - Світлани Подсохи №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 в задоволенні запиту на інформацію від 11 травня поточного року щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки - не підлягають задоволенню, оскільки ГУ ДПС у Харківській області правомірно застосувало п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", отже є обґрунтованим твердження позивача про порушення Головним управлінням ДПС у Харківській області його права на збирання, використання та поширення інформації, передбаченого ст. 40 Конституції України та Законом №2939-VI.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.

Згідно з ст.34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до ст.40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самовря-дування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати об-ґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 10 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини 1950 року визначено, що кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і неза-лежно від кордонів. Ця стаття не перешкоджає державам вимагати ліцензування діяльності радіомов-них, телевізійних або кінематографічних підприємств (ч.1 ст.10; Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я чи моралі, для захисту репутації чи прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або для підтримання авторитету і безсто-ронності суду (ч.2 ст.10).

Суспільні відносини з приводу практичної реалізації права особи на отримання інформації унаслідок звернення до учасників суспільних відносин унормовані, насамперед, приписами ст.40 Конституції України, згідно з якою усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк, а також додатково деталізовані приписами Закону України від 02.10. 1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" (далі за текстом - Закон №393/96-ВР).

При цьому, приписи перелічених вище законів одночасно регламентують і суспільні відносини з обігу інформації.

Окрім того, відносини з обігу інформації унормовані також і приписами ст.32 Конституції Укра-їни, де указано, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини, а також приписами низки інших актів за конодавства, зокрема, Закону України від 01.06.2010р. №2297-1 "Про захист персональних даних" (далі за текстом - Закон №2297-1), Закону України від 14.10.2014р. №1700- VII "Про запобігання корупції" (далі за текстом - Закон №1700- VII).

Згідно з абз.1 ст.1 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За наведеними у ст.3 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" визначеннями під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотан-ня) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи не-доліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депу-татів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місце-вого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

За правилами ст.5 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" письмо-ве звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення). У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним.

Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається. Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Відповідно до ст.7 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємст-вами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадо-вими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересила-ється ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадя нину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадя-нину з відповідними роз`ясненнями.

Випадки, коли звернення громадянина не підлягає розгляду суб`єктом владних повноважень із наданням письмової відповіді окреслені законодавцем у приписах ст.8 Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян".

З огляду на зміст Запиту мого від 10.05.2025р. норми Закону України від 02.10.1996р. №393/96-ВР "Про звернення громадян" не підлягають поширенню на спірні правовідносини.

За визначенням ст.1 Закону України від 13.01.2011р. №2939-УІ "Про доступ до публічної інформа-ції" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єк-тів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

У розумінні ч.1 ст.1 Закону України №2657-ХІІ інформація - будь-які відомості та/ або дані, які мо-жуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Тож, за суттю під правовою категорією "інформація" слід розуміти відомості та дані, а формою існування інформації є матеріальні носії або електронне відображення.

Отже, що у якості публічної інформації може бути кваліфікована виключно вже створена та реально існуюча річ матеріального світу - інформація у згаданій вище формі, котра була здобута суб`єктами владних повноважень під час реалізації управлінських функцій або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень (розпорядників публічної інформації).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.13 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" до розпорядників публічної інформації належать суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодав-ства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

Згідно з п.6 ч.1 ст.14 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Частиною 1 ст.19 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" передбачено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публіч -ну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У силу ч.2 ст.19 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.

Згідно з ч.1 ст.20 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ч.1 ст.22 Закону України від 13.01.2011р. №2939-УІ "Про доступ до публічної ін-формації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформа-цію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

За приписами ч.3 ст.22 Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядни ком.

Згідно абзаців 10, 11 ст. 2 Закону України "Про захист персональних даних" персональні дані - ві-домості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, розпорядник персональних даних - фізична чи юридична особа, якій володільцем персональних даних або законом надано право обробляти ці дані від імені володільця.

У рішенні Конституційного Суду України від 20.01.2012р. №2-рп/2012 указано, що до конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст.11 Закону України №2657-ХІІ).

У рішенні Конституційного Суду України від 30.10.1997р. №5-зп до конфіденційної інформації віднесено інформацію про фізичну особу в частині відомостей про майновий стан та інші персональні дані.

За правовими позиціями згаданих рішень Конституційного суду України у розумінні ч.1 ст.32 та ч.2 ст.32 Конституції України інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сі-м`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіден-ційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інте-ресах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Статтею 20 Закону України № 2657-ХІІ за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Статтею 21 Закону України № 2657-ХІІ передбачено, що інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація (частина перша). Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом. Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної ін-формації, регулюються законом (частина друга). Аналогічні за змістом положення містяться і у ч.1 ст.6 Закону України №2939- VI

Відмінність правової категорії "інформація" від правової категорії "документ" зумовлює необхідність виокремлення із загального обсягу інформації конкретного документа окремої частини стосовно інформації з обмеженим доступом та окремої частини стосовно інформації з іншим режимом обігу та надання для ознайомлення інформація, доступ до якої не обмежений (ч.7 ст.6 Закону України № 2939^1).

Окрім того, ст. 10-1 Закону України №2939-VI не виключає випадку правомірного надання інфор-мації про персональні дані у знеособленій формі.

Частиною 2 ст.6 Закону України №2939-VI передбачено, що обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи кримінальним правопорушенням, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Звідси слідує, що юридично значимими факторами у процедурі обігу інформації (тобто критеріями запровадження обмежень) є: 1) публічний інтерес у забезпеченні недоторканності інформації (націо-нальна безпека, територіальна цілісність, громадський порядок, запобігання заворушенням, запобігання кримінальним правопорушенням, охорона здоров`я населення, захист репутації, збереження конфіденційності, авторитет правосуддя, неупередженість правосуддя); 2) рівень загрози реального настання ймовірної шкоди та межа істотності ймовірної шкоди; 3) баланс між наслідками ситуації/випадку нерозголошення інформації та наслідками ситуації/випадку поширення інформації в аспекті значення інформації для суспільства.

Тобто, запровадження обмеження доступу до конкретної інформації (у тому числі і за окресленою ч.5 ст.6 Закону України №2939-VI категорією) повинно відбуватись за обов`язкового дотримання умов ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI та з урахуванням фізичної змоги надання інформації у знео-собленій формі та у частині документа.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 22 Закону України №2939^1 розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону.

Аналіз положень Закону України від 13.01.2011р. №2939-VI "Про доступ до публічної інформації" (далі за текстом - Закон №2939-VI) засвідчує існування підстав для виокремлення таких ознак конфіденційної інформації: встановлювати конфіденційність публічної інформації та визначати порядок її поширення можуть лише фізичні та юридичні особи; суб`єкти владних повноважень не наділені пра-вом відносити інформацію до конфіденційної; публічна інформація не може бути віднесена до конфі-денційної у випадках, визначених Законом (ч.ч 1, 2 ст. 13 Закону України №2939-VI); у випадках, встановлених законодавством, може не бути обмежено доступ до визначеної інформації, в тому числі й конфіденційної (ч. 5 ст. 6 Закону України №2939-VI).

Отже, можливість віднесення публічної інформації до конфіденційної не слід розуміти як єдину достатню підставу для обмеження доступу до такої публічної інформації.

Запровадження обмеження доступу до конкретної публічної інформації за результатами розгляду запиту на інформацію допускається лише за умови застосування вимог пунктів 1-3 ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI - так званого "трискладового тесту".

Положення ч.2 ст.6 Закону України №2939-VI передбачають вимоги до обмеження доступу до публічної інформації, а не підстави для надання такого доступу, адже ст. 1 Закону України №2939-VI запроваджена презумпція відкритості публічної інформації, доступ до якої може бути обмеженою лише у разі, якщо розпорядник інформації обґрунтує це на підставі згаданого вище "трискладового тесту".

Відтак, тягар доведення легітимності обмеження доступу до публічної інформації покладається саме на розпорядника публічної інформації.

За таких умов, відмова у наданні інформації може бути кваліфікована у якості правомірної та обґрунтованої у разі, якщо розпорядником у листі-відповіді зазначено, якому саме з інтересів загрожує розголошення запитуваної інформації, в чому полягає істотність шкоди цим інтересам від її розголошення, чому шкода від оприлюднення такої інформації переважає право громадськості знати цю інформацію в інтересах національної безпеки, економічного добробуту чи прав людини.

У силу правових висновків постанов Верховного Суду від 18.07.2019р. у справі №554/11837/14-а, від 17.02.2020р. у справі №826/8891/16 та опосередковано постанови Великої Палати Верховного Су-ду від 10.12.2019р. у справі №9901/249/19 відсутність висновку розпорядника інформації щодо наяв-ності хоча б однієї з трьох складових так званого трискладового тесту означає, що відмова у досту-пі до публічної інформації набуває ознак необґрунтованої.

Окрім того, 01.12.2020 набрала чинність Конвенція Ради Європи про доступ до офіційних документів (ратифіковано Україною із заявами Законом № 631 -IX від 20.05.2020), у відповідності до части-ни 1 статті 2 якої кожна Сторона гарантує право кожному, без дискримінації за будь-якою ознакою, на доступ, за вимогою, до офіційних документів, що знаходяться в розпорядженні державних органів (далі - Конвенція Ради Європи).

Згідно із частиною 2 статті 2 Конвенції Ради Європи кожна Сторона вживає необхідних заходів у своєму національному законодавстві для впровадження положень щодо доступу до офіційних доку-ментів, передбачених цією Конвенцією.

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Конвенції Ради Європи кожна Сторона може обмежувати право доступу до офіційних документів. Обмеження повинні бути чітко встановлені у законі, бути необхід-ними у демократичному суспільстві і бути пропорційними цілям захисту: а. національної безпеки, оборони та міжнародних відносин; Ь. громадської безпеки; с. попередження, розслідування та судо-вого переслідування кримінальної діяльності; d. дисциплінарного розслідування; е. перевірки, контролю та нагляду з боку державних органів; і приватного життя та інших законних приватних інтересів; д. комерційних та інших економічних інтересів; економічної, монетарної політики і політики обмінного курсу держави; і. рівності сторін у судовому провадженні та ефективного здійснення пра-восуддя; j. навколишнього середовища, або к. обговорень всередині державного органу або між та-кими органами стосовно вивчення питання. Держави, яких це стосується, під час підписання або де-понування ратифікаційної грамоти, документа про прийняття, затвердження або приєднання, у заяві на ім`я Генерального секретаря Ради Європи можуть заявити, що листування з правлячою сім`єю та її двором або главою держави оже також бути включено до можливих обмежень.

У доступі до інформації, що міститься в офіційному документі, може бути відмовлено у разі, якщо її розголошення завдасть або ймовірно може завдати шкоди хоча б одному з інтересів, перелічених у пункті 1, якщо тільки відсутній переважаючий суспільний інтерес в оприлюднені такої інформації.

Аналізуючи викладене, колегія суддів вважає, що управлінське волевиявлення розпорядника публічної інформації у формі відмови у доступі до публічної інформації має ґрунтуватись на наслідках застосування так званого "трискладового тесту" та повинно бути умотивовано критеріями обмеження публічної інформації за ст.6 Закону України №2939-VI і за ч.ч.1, 2 ст.3 Кон-венції Ради Європи про доступ до офіційних документів (ратифіковано Україною із заявами Законом України від 20.05.2020р. №631-ІХ).

При цьому, у відповідності до положень ч.4 ст.6 Закону України №2939-УІ, саме до повноважень розпорядника інформації належить встановлення наявності чи відсутності підстав для обмеження у доступі до інформації.

Крім того, обґрунтування обмеження доступу до публічної інформації є первинно дискреційними повноваженнями органу публічної адміністрації як розпорядника інформації і поглинається свободою адміністративного розсуду органу публічної адміністрації (яка між тим не може набувати ознак абсолютної безмежності та свавілля).

Разом із тим, слід зазначити, що у силу спеціального застереження ч.5 ст.6 Закону України №2939-VI не може бути обмежено доступ до інформації про, зокрема: 1) володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно (крім випадків, передбачених частиною другою статті 23 За-кону України "Про основи національного спротиву"); 2) наявність у фізичних осіб податкового боргу.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що відмова ГУ ДПС у Харківській області у задоволенні запиту позивача від 12.05.2025 року є протиправною та такою, що порушує права, свободи та законні інтереси позивача. Отже, з огляду на зазначене, позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, зробив помилкові висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 року по справі № 520/12756/25, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2025 по справі № 520/12756/25 - скасувати.

Ухвалити постанову, якою позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Листом заступника начальника Головного управління ДПС у Харківській області - Світлани Подсохи №110/ЗПІ/20-40-24-13-12 від 14.05.2025 в задоволенні запиту на інформацію від 11 травня поточного року щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 9935 та дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 54102 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 7267 та дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 40195 і дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 23856 та дата набуття права: 04.05.2017 загальна площа (м2): 10791 і дата набуття права: 06.03.2017 загальна площа (м2): 88233 та дата набуття права: 13.03.2017 загальна площа (м2): 10447 і дата набуття права: 21.03.2017 загальна площа (м2): 63866 та дата набуття права: 23.02. 2017 загальна площа (м2): 63989 і дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 64325 та дата набуття права: 03.02.2017 загальна площа (м2): 100184 і дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 61551 та дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 71255 і дата набуття права: 10.01.2017 загальна площа (м2): 61464, а також дата набуття права: 25.12.2016 вісімдесят сім земельних ділянок по загальна площа (м2): 207 кожна, а всього 18009 (м2): та дата набуття права: 20.11.2012 загальна площа (м2): 996 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 56026 та дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 27785 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2):5989 та дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 96093 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 39983 та дата набуття права: 09.10.2014 загальна площа (м2): 1000 і дата набуття права: 26.12.2014 загальна площа (м2): 63989 та дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 5953 і дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): загальна площа (м2): 5070 та дата набуття права: 13.12.2021 загальна площа (м2): 1046 інший вид майна: екскаватор дата набуття права: 07.05.2008 марка: ЄО-2621 модель: ЮМЗ-6 рік випуску: 1989 та інше інший вид об`єкта :нежиле приміщення дата набуття права: 05.12.2007 загальна площа (м2): 143,8.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області за запитом позивача від 11 травня 2025 року надати інформацію, долучивши копію відповідних платіжних документів, щодо сплати депутатом VIII скликання Барвінківської міської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_2 відповідних податків на земельні ділянки дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 9935 та дата набуття права: 14.04.2020 загальна площа (м2): 54102 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 7267 та дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 40195 і дата набуття права: 23.05.2017 загальна площа (м2): 23856 та дата набуття права: 04.05.2017 загальна площа (м2): 10791 і дата набуття права: 06.03.2017 загальна площа (м2): 88233 та дата набуття права: 13.03.2017 загальна площа (м2): 10447 і дата набуття права: 21.03.2017 загальна площа (м2): 63866 та дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 63989 і дата набуття права: 23.02.2017 загальна площа (м2): 64325 та дата набуття права: 03.02.2017 загальна площа (м2): 100184 і дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 61551 та дата набуття права: 18.01.2017 загальна площа (м2): 71255 і дата набуття права: 10.01.2017 загальна площа (м2): 61464, а також дата набуття права: 25.12.2016 вісімдесят сім земельних ділянок по загальна площа (м2): 207 кожна, а всього 18009 (м2): та дата набуття права: 20.11.2012 загальна площа (м2): 996 і дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 56026 та дата набуття права: 11.12.2014 загальна площа (м2): 27785 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 5989 та дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 96093 і дата набуття права: 23.12.2002 загальна площа (м2): 39983 та дата набуття права: 09.10.2014 загальна площа (м2) : 1000 і дата набуття права:26. 12.2014 загальна площа (м2): 63989 та дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 5953 і дата набуття права: 02.12.2021 загальна площа (м2): 63127 та дата набуття права: 27.11.2021 загальна площа (м2 загальна площа (м2) : 5070 та дата набуття права: 13.12.2021 загальна площа (м2): 1046 інший вид майна: екскаватор дата набуття права: 07.05.2008 марка: ЄО-2621 модель: ЮМЗ-6 рік випуску: 1989 та інше інший вид об`єкта :нежиле приміщення дата набуття права: 05.12.2007 загальна площа (м2): 143,8.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін