Справа № 160/33802/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33802/23
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025р. у справі № 160/33802/24
за позовом:ОСОБА_1
до: про:1. Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

25.12.2023р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі ГУ ПФУ у Львівській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та 01.01.2024р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/33802/23 і справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач, в особі свого представника, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив йому у призначенні пенсії за віком не зарахувавши при цьому до страхового стажу періоди його роботи з 25.11.1983 до 19.03.1991, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ у Львівській області №58 від 08.09.2023 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком; - зобов`язати ГУ ПФУ у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.09.2023, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 25.11.1983 до 19.03.1991 повністю за фактичною тривалістю в колгоспі ім. Суворова с. Вишенне Білогірського району Автономної Республіки Крим; - зобов`язати ГУ ПФУ в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначеної з 03.09.2023 пенсії за віком.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025р. у справі №160/33802/23 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Львівській області №58 від 08.09.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ; зобов`язано ГУ ПФУ у Львівській області: зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період його роботи у колгоспі ім. Суворова з 25.11.1983 до 19.03.1991; призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.09.2023 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с. 53-56/.

Відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 03.07.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №160/33802/23 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ у Львівській області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 07.05.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 04.09.2023р. звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком в порядку ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка за правилами екстериторіальності була передана для розгляду до ГУ ПФУ у Львівській області, яким 08.09.2023р. прийнято рішення 58 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 30 років.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного рішення /а.с. 10/ вбачається, що вік заявника становить 60 років 02 дні, страховий стаж - 22 роки 10 місяців 03 дні, при цьому до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 1983 року до 1991 року згідно з трудовою книжкою колгоспника від 21.12.1983, оскільки відсутня довідка про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні, яка видається на підставі первинних документів.

Саме вищезазначене рішення відповідача обумовило звернення позивача до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі Закон №1058-IV).

Згідно із ст. 62 Закону № 1058-IV, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідні положення містить і Постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» № 637 від 12 серпня 1993 року (далі - Порядок №637), яким також визначено основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються додаткові докази, зазначені у пункті 3 Порядку № 637.

Як вбачається з наданих суду ксерокопії трудової книжки позивача /а.с. 11, 12-13/, остання заповнена вперше 21.12.1983, містить, зокрема, записи про його прийняття 25.11.1983 у члени колгоспу ім. Суворова с. Вишенне Білогірського району Кримської області УРСР, його роботу в колгоспі до 19.03.1991 та вибуття з членів колгоспу у зв`язку зі зміною місця проживання.

При цьому трудова книжка колгоспника містить відомості щодо виконання позивачем річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві: 1983 рік (з 25.11.1983) 18 (прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі - 18); 1984 рік 322 (мінімум 280); 1985 рік 339 (мінімум 280); 1986 рік - 340 (мінімум 280); 1987 рік - 316 (мінімум 280); 1988 рік - 346 (мінімум 280); 1989 рік - 346 (мінімум 305); 1990 рік - 307 (мінімум 305); 1991 рік (до 19.03.1991) - 85 (мінімум 85).

Згідно з вказаними записами прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві позивачем було виконано.

Відповідно до розрахунку стажу (форми РС-право) до страхового стажу позивача не зараховано період його трудової діяльності у колгоспі імені Суворова з 25.11.1983 до 19.03.1991.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з частинами першою-другою статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310 затверджено Основні положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, в яких зазначено, зокрема, таке:

- трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів;

- трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу;

- в трудову книжку колгоспника вносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження і заохочення: нагородження орденами і медалями, присвоєння почесних звань, нагородження і заохочення за успіхи в роботі, передбачені статутом та правилами внутрішнього розпорядку колгоспу, інші заохочення відповідно до чинного законодавства; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди;

- всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою;

- заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на тій мові, на якій ведеться діловодство в даному колгоспі;

- відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу;

- відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення до органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії (04.09.2023р.) позивач досяг 60-річного віку, необхідного для призначення пенсії, у зв`язку з чим звернувся до відповідача із відповідною заявою, додавши до неї необхідні документи.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом № 1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі Закон № 1788-XII; тут та надалі в чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до ст. 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Аналіз вищенаведених норм дає можливість зробити висновок про те, що з 01.01.2004р законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004р., прирівнюється до страхового.

Відповідно до ст. 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Розділом ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1) визначено перелік документів, необхідних для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший.

Положеннями пп. 2 п. 2.1 розділу II Порядку № 22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що відмовляючи у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду його роботи в колгоспі з 25.11.1983 до 19.03.1991 ГУ ПФУ у Львівській області посилається на відсутність довідки про встановлений мінімум трудової участі у господарстві та фактично відпрацьовані вихододні, виданої на підставі первинних документів.

При цьому матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що трудова книжка колгоспника ОСОБА_1 , яка заповнена вперше 21.12.1983, містить неправдиві або недостовірні відомості щодо періодів трудової діяльності позивача.

Так згідно із записами у трудовій книжці за період трудової діяльності у колгоспі імені Суворова з 25.11.1983 до 19.03.1991 позивачем щорічно виконувався встановлений мінімум вихододнів.

Враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства та фактичні обставини цієї справи, які були встановлені судом під час її розгляду та підтверджені належними письмовими доказами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції стосовно того, що ГУ ПФУ у Львівській області мало достатньо підстав для зарахування стажу періоду роботи позивача в колгоспі з 25.11.1983 до 19.03.1991 згідно із записами у його трудовій книжці колгоспника, оскільки доказів того, що записи про спірні періоди роботи є неправдивими або недостовірними, відповідачем суду під час розгляду справи не було надано, а трудова книжка позивача, яка містить чіткі, без будь-яких виправлень записи щодо роботи позивача у спірний період, є основним та достатнім доказом, який підтверджує стаж роботи позивача, а відтак, винесене відповідачем рішення про не зарахування цього періоду до страхового стажу позивача, на підставі некоректних записів про трудову діяльність, є протиправним.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, про те, що винесене ГУ ПФУ у Львівській області рішення від 08.09.2023р. №58 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, і з метою захисту та відновлення порушеного права позивача суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ у Львівській області зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи період його роботи у колгоспі ім. Суворова з 25.11.1983 до 19.03.1991, а також обгрунтовано зобов`язав призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 03.09.2023 відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Також колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача-2 нарахувати та виплатити пенсію є передчасними, у зв`язку з чим обґрунтовано відмовив у їх задоволенні.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 07.05.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.05.2025р. у справі №160/33802/23 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 13.10.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов