Справа № 240/23349/25
Суддя: Приходько Оксана Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

13 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/23349/25

категорія 112010203

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Приходько О.Г., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій позивачка просить суд:

- визнати протиправною відмову відповідача донарахувати та виплатити доплату до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 03 квітня 2025 року;

- зобов`язати відповідача провести донарахування та виплату доплати до пенсії як непрацюючій пенсіонерці, яка проживає в зоні гарантованого добровільного відселення, відповідно до статті 45 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" з 03 квітня 2025 року в розмірі 2361 грн щомісячно.

Перевіряючи матеріали позовної заяви на відповідність вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд зазначає про таке.

Відповідно до частини третьої статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (надалі - Закон № 3674-VI) "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Своєю чергою, згідно з пунктом 3 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI за подання до адміністративного суду фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру судовий збір становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2025 року встановлений у розмірі 3028,00 грн.

Отже, ОСОБА_1 за подання до суду цього позову належало сплатити судовий збір у розмірі 1211,20 грн (розрахунок судового збору, що підлягає сплаті: 3028,00 грн х 0,4 х 1, де: 3028,00 грн - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 0,4 - ставка судового збору за подання до суду позову немайнового характеру; 1 - кількість позовних вимог немайнового характеру, заявлених позивачкою у поданій позовній заяві).

Разом із позовною заявою позивачкою подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому позивачка акцентує на тому, що пенсія, яка є предметом спору у цій справі, є єдиним джерелом доходу, зазначає, що має інвалідність та на даний час не працює.

Визначаючись щодо поданого клопотання суд виходить з того, що згідно з частиною першою статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону № 3674-VI).

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що лише у виняткових випадках суд може звільнити від сплати судового збору, відстрочити або розстрочити сплату судового збору, не порушуючи принципу юридичної рівності сторін та враховуючи матеріальне становище заявника, викликане об`єктивними обставинами, що підтверджуються відповідними доказами, та на підставах, встановлених законом.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, враховуючи положення частини першої статті 8 Закону № 3674-VI, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому чинним законодавством порядку і розмірі.

Суд враховує, що предметом спору у заявленому позові є не пенсія, як стверджує заявниця, а доплата до основного розміру пенсії за положеннями статті 39 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Разом з тим, суд бере до уваги, що нормою статті 8 Закону № 3674-VI передбачено, зокрема, звільнення від сплати судового збору за подання адміністративного позову, предметом якого є захист соціальних прав. Проте, за умови врахування майнового стану позивача.

Суд враховує, що позивачка 1975 року народження не працює, й на підтвердження заявленої підстави для звільнення від сплати судового збору у цій справі до клопотання додано: довідку про доходи за № 4882 4382 6188 0824 за період січень - червень 2025 року (пенсія) на загальну суму 19252 грн; виписки із медичної карти амбулаторного хворого, а також лікарські направлення та результати медичних досліджень з їх оплатою.

Дослідивши надані позивачкою докази суд звертає увагу на те, що понесення певних витрат на медичні обстеження та лікування не утворюють у розумінні Закону № 3674-VI підстав для звільнення від сплати судового збору, натомість саме матеріальне становище сторони є тим визначальним критерієм, який враховується судом при вирішенні питання, зокрема, про звільнення від сплати судового збору. До того ж, додані фіскальні чеки не містять вказівки щодо платника (окрім квитанції до платіжної інструкції від 12 червня 2025 року на суму 492 грн), деякі підтверджують: валютно-обмінні операції (500 доларів США), купівлю продуктів харчування (молоко, кава), купівлю окулярів; також додано фіскальний чек щодо оплати платником ОСОБА_2 рахунку від 25 червня 2024 року № 102 на суму 23891 грн. Такі докази не визнаються судом належними доказами підтвердження матеріального становища ОСОБА_1 у розумінні процесуального закону для цілей звільнення від сплати судового збору.

Водночас, для застосування судом положення підпункту 1 пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 3674-VI позивачу належить довести та підтвердити перевищення розміру судового збору 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Натомість, додана позивачкою довідка про доходи за № 4882 4382 6188 0824 за період січень - червень 2025 року (6 місяців 2025 року) не дозволяє пересвідчитись, що належний до сплати за подання цього позову судовий збір у сумі 1211,20 грн перевищує 5 % річного доходу позивачки за 2024 рік.

Суд зауважує, що належне підтвердження підстав для звільнення від сплати судового збору покладено на заявника клопотання.

Проте додані позивачкою докази не дозволяють достеменно встановити наявність правових підстав для звільнення від сплати судового збору з огляду на підстави, на які вона покликається заявляючи перед судом відповідне клопотання, а відтак пересвідчитись в обґрунтованості заявленого клопотання.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність належних доказів для визначення дійсного матеріального становища позивачки, відтак підстав для задоволення заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору наразі немає.

Принагідно звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово зауважував, що вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачці строку для усунення її недоліків шляхом подання оригінала документа про сплату судового збору у сумі 1211,20 грн або належних доказів на підтвердження дійсного майнового становища позивачки для підтвердження належних підстав для звільнення від сплати судового збору у цій справі.

Керуючись статтями 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити позивачці строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовна заява буде повернута позивачці без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя О.Г. Приходько