Справа № 569/15075/25
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

секретар судового засідання Корпесьо В.Р.,

з участю представника відповідача Бузи В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження спpаву за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулась в Рівненський міський суд Рівненської області з позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції (далі - відповідач), в якому просила суд:

- скасувати постанову патрульного поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УРО в Рівненській області рядового Мельника Богдана Сергійовича серії ЕНА 4983527 від 15.06.2025 року, щодо притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно неї за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що постанова є незаконною, необгрунтованою та підлягає скасуванню.

Вказує, що 15.06.2025 приблизно о 12-00 год. вона зупинила свій автомобіль біля кафе «Ресторація Сім п`ятниць» для вигрузки продуктів, необхідних для функціонування кафе. Таку процедуру проводить щоденно. Враховуючи те, що місце вимушеної зупинки знаходиться в зоні дії знаку 3.34. ПДР України «3упинка заборонена», тому нею завчасно був розроблений маршрут для завантаження - розвантаження товару. Коли вона почала розвантаження продуктів, то виїзд її автомобіля перекрив інший автомобіль білого кольору. В цей час із сусідньої організації інвалідів планував свій виїзд інший автомобіль, яким керувала людина з інвалідністю. Вона не змогла надати йому виїзд через припаркований за нею білий автомобіль. Тоді людина з інвалідністю зателефонувала на 102, викликала патрульну поліцію.

В екіпажі патрульної поліції, що прибула на виклик, як їй стало відомо пізніше, знаходилися поліцейський ОСОБА_3 (Жетон: РВП N 014544, Посвідчення НОМЕР_1 ) та поліцейський Мельник Богдан Сергійович (рядовий, 1 взвод, 1 рота, 1 батальйон).

Одразу після свого приїзду відбулася розмова між поліцейським ОСОБА_3 та невідомим їй водієм білого авто, що загородив їй виїзд. Після розмови водій білого авто був відпущений. Суть розмови вона не знає, тільки може ствердити, що така розмова відбулася.

Коли був звільнений проїзд вона також відігнала свій авто, щоб дати проїхати людині з інвалідністю. Після цього до неї підійшов патрульний поліцейський, який звинуватив її у порушенні п.3.34. ПДР. Так як вона була не згідна з обвинуваченням, то для оскарження його дій, виказала бажання ознайомитися з його посвідченням, дізнатись його прізвище. Він дуже швидко показав посвідчення, тому вона не встигла зафіксувати його дані. На повторне прохання надати свої дані, поліцейський їй відмовив. В свою чергу почав вимагати від неї показати свої документи. Почалася перепалка, а саме вона ставила питання, щоб їй надав поліцейський свої дані, а він, в свою чергу нехтував її вимогою, бажав побачити її водійське посвідчення.

В кінці кінців його колега поліцейський Мельник Б.С. склав на неї постанову серія ЕНА № 4983527 від 15.06.2025, яку вона отримала, щоб оскаржити її в суді.

Тобто, вона припаркувалася біля кафе «Сім п`ятниць» змушено, виконуючи роботу по забезпеченню свого закладу харчування, що передбачено її посадовими обов`язками. Водій автомобіля білого кольору, який дійсно створив проблему для виїзду, чомусь був відпущений поліцейськими. Свою розмову з поліцейським Квич А.Ю. вона зафіксувала, надасть для огляду аудіо в судовому засіданні. Поліцейський ОСОБА_3 в розмові підтвердив, що дійсно поступила скарга, що два авто перегородили виїзд людині з інвалідністю. Що стосується підтвердження, що вона зупинилася вимушено для розвантаження продуктів, надає підтверджуючі документи стосовно їхньої сімейної підприємницької діяльності.

Дія дорожнього знаку 3.3.4 ПДР «Зупинка заборонена» не поширює свою дію на транспортні засоби, що рухаються за встановленими маршрутами та на таксі виконуючого посадку або висадку пасажирів, розвантаження чи завантаження вантажу.

Вказує, що на підтвердження винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, в матеріалах справи відсутні будь які докази вчинення нею інкримінованого правопорушення, принаймі її з такими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ознайомлено не було.

Просить позов задоволити.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 24 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху, надано ОСОБА_2 строк для виправлення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви 10 (десять) днів з дня вручення цієї ухвали, а саме: долучити до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 605 грн. 60 коп. у вказаній справі.

22 серпня 2025 року до суду повернувся конверт із вмістом (ухвала суду без руху) за закінченням терміну зберігання, що не є належним повідомленням згідно з вимогами ст. 127 КАС України.

Враховуючи те, що головуючий, суддя Кучина Н.Г. у період з 11 серпня 2025 року по 05 вересня 2025 року відповідно до наказу № 84-від від 16.07.2025 року перебувала у черговій, щорічній відпустці, 08.09.2025 року повторно було надіслано ухвалу про залишення позову без руху на адресу ОСОБА_2

01 жовтня 2025 року ОСОБА_2 отримала вказану ухвалу про залишення позовної заяви без руху під розписку.

02 жовтня 2025 року до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в якій вказані в ухвалі суду недоліки були усунені.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 02 жовтня 2025 року позовну заяву ОСОБА_2 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.10.2025 представник відповідача Буза В.О. подала до суду відзив, в якому вказала, що 15.06.2025 о 12 год 10 хв на скорочений екстрений номер поліції 102, надійшло анонімне звернення, проте те, що в м. Рівне по вул. Симона Петлюри, 6 біля закладу Сім п`ятниць припаркований транспортний засіб марки LAND ROVER номерний знак НОМЕР_2 порушенням ПДР України, а саме здійснив зупинку в забороненому законом місці (витяг із системи ІПНП - додається).

В ході опрацювання даного повідомлення було дійсно виявлено автомобіль припаркований із порушенням ПДР України. Надалі для встановлення особи, на неодноразову вимогу поліцейського водій не пред`явив у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться у посвідченні водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, за яке передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказують, що позивачем не було надано жодних підтверджуюючих документів, які б свідчили про наявність дозволу на відступ від вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено». З огляду на це, у поліцейських були законні підстави вимагати пред`явлення посвідчення водія відповідної категорії, а також реєстраційного документа на транспортний засіб.

Проте, остання відмовлялась надати документ у спосіб, який дозволив би поліцейським ознайомитись з інформацією, що міститься в них, зафіксувати ці дані та виконати покладені на них повноваження.

В результаті чого водія (позивача) було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП винесено постанову серії ЕНА № 4983527 від 15.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Вважають, що підстави для задоволення адміністративного позову відсутні, а оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у повній відповідності до вимог чинного законодавства та в межах компетенції поліцейського патрульної поліції.

Позивач в судове засідання не зявилась. 09.10.2025 подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутність. Позов підтримує повністю, просить задовільнити в повному обсязі.

У судовому засіданні представник відповідача Буза В.О. підтримала пояснення, вказані у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши відео файли з нагрудних боді-камер поліцейських, інші матеріали справи, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положеннями статей 251, 252, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 зазначеного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до Правил дорожнього руху України дорожній знак 3.34. «3упинка заборонена» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Згідно із ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Із матеріалів справи слідує, що постановою патрульного поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону № 1 УРО в Рівненській області рядового Мельника Богдана Сергійовича серії ЕН 4983527 від 15.06.2025 року, В.Л.Крилову притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що 15.06.2025 о 12 год. 34 хв. в м.Рівне по вул. С.Петлюри, вона, керуючи транспортним засобом «LAND ROVER RANGE ROVER» НОМЕР_2 , на вимогу поліцейського не пред`явила у спосіб, який дає можливість прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії. А також порушила вимоги дії знаку 3.34 «Зупинка та стоянка заборонена», а саме здійснила зупинку в зоні дії знаку, чим порушила п.2.1 ПДР.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Так, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП, зокрема, у постанові, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що 15.06.2025 приблизно о 12-00 год. ОСОБА_2 зупинила свій автомобіль біля кафе «Ресторація Сім п`ятниць» для розвантаження продуктів, необхідних для функціонування кафе.

Відповідно до наданого до суду подорожного плану автомобіля «LAND ROVER RANGE ROVER» НОМЕР_2 ОСОБА_2 надано право на доставку вантажу по вул.С.Петлюри, 6-Б., тобто дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» - забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису взагалі не вбачається, що працівники поліції з`ясовували причину здійснення зупинки, стоянки.

Із оскаржуваної постанови слідує, що позивач порушив п. 2.1(а) ПДР України, а саме не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, за що його притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

На вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, зокрема, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (п.п. «а» п. 2.4 ПДР України).

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові від 02 грудня 2019 року у справі № 164/2068/17.

Згідно із ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 10 розділу ІІІ тієї ж Інструкції передбачено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2, 3 ст. 90 КАС України).

Судом оглянуто та досліджено відеозаписи з камери нагрудного реєстратора поліцейського, що знаходяться на цифровому носію інформації DVD-R та міститься у матеріалах справи. Так, судом встановлено, що між працівниками поліції та ОСОБА_2 виник конфлікт.

Доводи, що водій ОСОБА_2 не пред`явила посвідчення матеріалами справи спростовано оглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що ОСОБА_2 пред`явила посвідчення водія, але швидко його забрала.

Також судом встановлено, що при винесенні постанови не було з`ясовано всіх обставин справи, а саме: хто був власником іншого автомобіля, що перегородив виїзд автомобіля ОСОБА_2 , також не з`ясовано заявника, що звернувся до органів поліції.

Крім того, з дослідженого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 мала намір скористатися послугами адвоката, однак працівниками поліції було проігноровано дане прохання, оскільки вони відразу перейшли до складання постанови про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише в разі, якщо особі буде надано достатній проміжок часу для підготовки до розгляду справи, пошуку адвоката, ознайомлення з матеріалами справи тощо.

Наведене вище свідчить, що відповідачем в порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясовано всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та під час винесення постанови були порушені норми діючого законодавства, які гарантують особі, яка притягається до адміністративної відповідальності право на об`єктивний та справедливий розгляд справи.

Суд зазначає, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. В сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

На підставі викладеного, беручи до уваги встановлені під час судового розгляду справи обставини та докази, суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано вимоги КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем неповно досліджено матеріали справи при винесенні оскаржуваної постанови, що є безумовною підставою для скасування ухваленої постанови в такій справі. При цьому, питання наявності чи відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення підлягає встановленню під час розгляду уповноваженим суб`єктом справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання накладення адміністративного стягнення, на які юрисдикція адміністративних судів, в силу приписів п. 3 ч. 2 ст. 19 КАС України, не поширюється.

Повноваження ж адміністративних судів у справах про накладення адміністративного стягнення обмежуються лише переглядом в порядку ст. 286 КАС України постанов про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи те, що підставами скасування оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення є порушення складання постанови та процедури розгляду справи відповідачем, а саме не з`ясовано всіх об`єктивних обставин справи, в тому числі не допитано свідків правопорушення, не з`ясовано правомірність здійснення зупинки транспортного засобу, свідомо проігоровано право обвинуваченої особи на захист, а тому належним способом захисту порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови про накладання адміністративного стягнення та направлення справи на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, а відтак позов необхідно задоволити частково.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, беручи до уваги положення КАС України, суд доходить висновку про наявність достатніх правових підстав для стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції судових витрат у розмірі 605 грн. 60 коп.

Керуючись ст. 9, 19, 72 - 77, 139, 241 - 246, 255, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 4983527 від 15 червня 2025 року, винесену відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати та направити справу про адміністративне правопорушення на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_2 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: 33000, м. Рівне, вул. С. Бандери, 14-А, .

Суддя Н. Г. Кучина