Справа № 400/13990/23
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/13990/23

Перша інстанція: суддя Мельник О.М.,

повний текст судового рішення

складено 26.11.2024, м. Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №400/13990/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

15.11.2023 ОСОБА_1 звернулась до Миколаївського окружного адміністративного суду із позовною заявою, у якій просила суд:

- визнати протиправною діяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства Оборони України щодо ненаданя інформації, ОСОБА_1 - дружині військовослужбовця, військової частини НОМЕР_1 про зникнення молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 з жовтня 2022 року, не нарахування посадового окладу, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 155% посадового окладу, надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням згідно наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 на банківський рахунок молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 , протягом року з листопада 2022 року по листопад 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства Оборони України здійснити нарахування та виплату посадового окладу, щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби у розмірі 155% посадового окладу, надбавки за особливості проходження військової служби у розмірі 87,8% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років, надбавки за вислугу років у розмірі 30% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням згідно наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 на банківський рахунок молодшого сержанта військової служби за контрактом ОСОБА_2 за період з листопада 2022 року по листопад 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що військовою частиною НОМЕР_1 з листопада 2022 року безпідставно її чоловіку не нараховується грошове забезпечення.

Відповідач військова частина НОМЕР_1 з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, вказуючи, що позивачка не зверталась із питаннями щодо надання їй копій документів, а також виплати грошового забезпечення її чоловіка.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №400/13990/23 у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю.

Приймаючи вказане рішення суд першої інстанції вказав, що позивачка не зверталась до командування військової частини НОМЕР_1 із заявою про надання копій необхідних документів з приводу її зниклого чоловіка, а також щодо виплати грошового забезпечення її чоловіка.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу в якій, з посиланням на не повне з`ясування окружним адміністративним судом обставин справи, правильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, викладено прохання скасувати оскаржуваний судовий акт із прийнттям нового судового рішення про задоволення позових вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги ОСОБА_1 не зазначено у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження судом першої інстанції доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права, а зміст апеляційної скарги дублює зміст позовної заяви (а.с.1-6, а.с.87-91, а.с.75-79).

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку з положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегія суддів зазначає таке.

Зокрема, колегією суддів установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є подружжям, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 .

Згідно фактичних обставин справи, з лютого 2022 року ОСОБА_2 військову службу проходив у військовій частині НОМЕР_1 .

Як вказує позивачка, з листопада 2022 у неї немає жодних відомостей про її чоловіка.

Також, з листопада 2022 року з невідомих причин безпідставно військовослужбовцю ОСОБА_2 не виплачується грошове забезпечення.

Уважаючи своє право порушеним позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів апеляційних скарг колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції чинній час виникнення спірних правовідносин) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

За приписами частин 4, 6 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

За військовослужбовцями, захопленими в полон або заручниками, а також інтернованими в нейтральних державах або безвісно відсутніми, зберігаються виплати в розмірі посадового окладу за останнім місцем служби, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, інших щомісячних додаткових видів грошового забезпечення постійного характеру та інші види грошового забезпечення з урахуванням зміни вислуги років та норм грошового забезпечення. Сім`ям зазначених військовослужбовців щомісячно виплачується грошове забезпечення, в тому числі додаткові та інші види грошового забезпечення, у порядку та в розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

30.11.2016 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №884 "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або зниклих безвісти".

За приписами пункту 4 Порядку виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 №884, виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації).

Натомість, за наслідком дослідження наявних у матеріалах справи документів колегією суддів з`ясовано, що вони не містять жодних доказів на підтвердження зверенння ОСОБА_1 із заявою до командира військової частини НОМЕР_1 щодо виплати грошового забезепчення військовослужбовця ОСОБА_2 .

Суд апеляційної інстанції вказує, що саме із наявністю такої обставини законодавець пов`язує можливість вирішення ініційованого позивачкою питання.

Оскільки позивачкою не реалізовано своє право на зверенння до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виплати грошового забезпечення, апеляційний адміністративний суд уважає передчасним звернення до суду із заявленими позовними вимогами.

Ініціюючи дане апеляційне провадження ОСОБА_1 не спростовано висновок окружного адміністраивного суду про те, що вона не зверталась до командира військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо виплати грошового забезпечення.

Відтак, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені позивачкою в апеляційній скарзі доводи.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачкою в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які б могли призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 26.11.2024 у справі №400/13990/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді Ю.В. Осіпов О.І. Шляхтицький