Справа № 520/1029/25
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 р. Справа № 520/1029/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., повний текст складено 09.06.25 по справі № 520/1029/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1300 від 23.12.2024 Про застосування дисциплінарного стягнення відносно поліцейського ГУНП в Харківській області, яким застосовано до інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0193320) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 638 о/с від 31.12.2024, яким звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0193320/ інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0193320) на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області з 31.12.2024; стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області (), за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 31.12.2024 по день поновлення на посаді.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1300 від 23.12.2024 Про застосування дисциплінарного стягнення відносно поліцейського ГУНП в Харківській області", яким застосовано до інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0193320) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області № 638 о/с від 31.12.2024, яким звільнено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0193320/ інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області. Поновлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0193320) на службі в поліції на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області з 01.01.2025. Стягнуто на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 100 884,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивача правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності та звільнено зі служби, оскільки службовим розслідуванням було достеменно встановлено перебування позивача на службі в стані алкогольного сп`яніння. Цей факт підтверджується:

- поясненнями оперуповноваженого СКП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , який пояснив, що «По дорозі до ВП при спілкуванні з ОСОБА_1 стало зрозуміло, що у ОСОБА_1 є ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Про наявність у старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння він одразу по приїзду до ВП доповів відповідальному від керівництва капітану поліції ОСОБА_3 та зателефонував начальникові СРПП майору поліції ОСОБА_4 »;

-поясненнями поліцейського СРПП відділу поліції No 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , який надав аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_2 ;

-поясненнями старшого інспектора з кадрового забезпечення ВП No 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , яка пояснила, що «Після приїзду вказаного наряду ГРПП до підрозділу вона побачила, що поведінка старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 не відповідає обстановці. Після спілкування з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук. На запитання чи вживав він алкогольні напої, ОСОБА_1 повідомив, що у його сина 04.12.2024 був день народження та попросив не доповідати про його стан керівництву ВП»;

-поясненнями старшого інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції No 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , який надав аналогічні пояснення поясненням ОСОБА_3 ;

-випискою із медичної карти амбулаторного хворого No 1226, в якій лікар, що 06.12.2024 проводив огляд ОСОБА_1 зазначив: «Зі слів: не пам`ятає, можливо два дні тому пив алкоголь». Отже, під час огляду ОСОБА_1 не скаржився на стан здоров`я, про вживання медичного препарату «Карвалол» не повідомляв, а на питання «Чи вживав алкогольні напої?», зазначив, що вживав два дні тому.

Також, відповідач вважає не об`єктивним Висновок фахівця з питань судово- медичної експертизи N 13-2025. Оскільки фактично фахівцем надавались відповіді на питання, лише з тих обставин, які зазначив сам ОСОБА_1 , що є однобоким судженням, бо фахівцю з питань судово-медичної експертизи не було відомо, що оточуючими ОСОБА_1 особами (старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , капітаном поліції ОСОБА_3 , старшим сержантом поліції ОСОБА_5 , лейтенантом поліції ОСОБА_6 ) було відмічено не тільки запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу, а й тремтіння пальців рук. Специфічний запах лікарського препарату «Корвалол» оточуючими ОСОБА_1 в той день особами, помічений не був. Позивачем не було повідомлено про те, що 04.12.2024 він вживав алкогольні напої, бо у його сина був день народження. Також, позивач не надав фахівцю і виписку із медичної карти амбулаторного хворого N 1226, в якій лікар, що 06.12.2024 проводив його огляд зазначив: «Зі слів: не пам`ятає, можливо два дні тому пив алкоголь».

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилається на неповноту службового розслідування, оскільки фельдшер підтвердила, що в цей день він звернувся по лікарську допомогу зі скаргою на роботу серця, і вона порадила йому прийом лікарського препарату Корвалол. Ці обставини відбулись ще до підозр у стані алкогольного спя`ніння. Разом з цим, всі опитані в ході службового розслідування підтвердили, що не бачили щоб ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. А тому відповідач, для об`єктивності розслідування, не встановивши жодного факту вживання алкогольних напоїв, отримавши підтвердження факту звернення до фельдшера та поради з прийому лікарського препарату, зобов`язаний був перевірити з чим пов`язана наявність проміле алкоголю в крові позивача. Що не було здійснено відповідачем та свідчить про неповноту розслідування та як наслідок прийняття рішень без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. Разом з цим, фахівцем підтверджено, що прийом препарату Корвалол, в прийнятій дозі, міг спричинити і зовнішні ознаки і 0,57 проміле в крові.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Учасникам по даній справі було направлено судом апеляційної інстанції та отримано останніми копії ухвал Другого апеляційного адміністративного суду про відкриття апеляційного провадження та про призначення даної справи до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, у т.ч. копію апеляційної скарги, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю - доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області № 1300 від 23.12.2024 Про застосування дисциплінарного стягнення відносно поліцейського ГУНП в Харківській області до інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0193320) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Вказане стягнення реалізовано шляхом прийняття Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 638 о/с від 31.12.2024 По особовому складу про звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 /0193320/ інспектора сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області, з 31.12.2024.

Підставою дисциплінарного стягнення стало вчинення дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні п.1 ч. 1 ст 18, ч. 1 ст. 64 Закону України Про Національну поліцію, п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порушення вказаних норм встановлені службовим розслідуванням, проведеним на підставі наказу ГУНП в Харківській області № 2609 від 09.12.2024. Результати якого оформлені Висновком службового розслідування від .

Згідно Висновку, у ході дисциплінарного розслідування встановлено, що 05.12.2024 о 08.00 ОСОБА_1 заступив на добове чергування в складі ГРПП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП.

06.12.2024 о 02.00 ОСОБА_1 був виявлений відповідальним від керівництва ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП капітаном поліції ОСОБА_3 у стані алкогольного сп?яніння.

У зв`язку з цим мобільною групою УГІ був здійснений виїзд до місця тимчасової дислокації ВП № 1 Чугуївського РУП за адресою: вул. Перемоги, буд. 75, с. Старий Салтів, Чугуївський район, Харківська область. По приїзду в приміщенні чергової частини ВП № 1 Чугуївського РУП було виявлено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Останній перебував в однострої без табельної вогнепальної зброї та при спілкуванні візуально мав ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: нечітку мову, запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою «DRAGER ALKOTEST 6820» або в КНП ХОР «ОКНЛ» за адресою: вул. Ахієзерів, буд. 18А, м. Харків, на що останній погодився проїхати до медичного закладу.

У своєму письмовому поясненні ОСОБА_1 зазначив, що під час несення служби він приймав декілька чайних ложок «Корвалолу».

Згідно з інструкцією про застосування медичного препарату (розчину) «Корвалол» встановлено, що це заспокійливий і спазмолітичний засіб, в 1мл (26 крапель) якого міститься, у тому числі, 96% етанолу (етиловий спирт).

Цього ж дня о 09:00 в КНП ХОР «ОКНЛ» старший лейтенант поліції ОСОБА_1 здав біологічний матеріал (кров) на дослідження для визначення вмісту алкоголю.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого КНП ХОР «ОКНЛ» від 06.12.2024 № 1226 станом на 09:00, згідно результатів токсилогічного дослідження № 2551, у відібраних біологічних зразках ОСОБА_1 виявлено етанол у концентрації 0,57 г/л ‰.

Таким чином, на підставі зібраних у ході службового розслідування матеріалів та отриманих пояснень дисциплінарною комісією встановлено, що 06.12.2024 старший лейтенант поліції ОСОБА_1 перебував на службі у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується випискою із медичної карти КНП ХОР «Обласна клінічна наркологічна лікарня» від 06.12.2024 № 1226, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, поясненнями капітана ОСОБА_7 , старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , лейтенанта поліції ОСОБА_6 , старшого сержанта поліції ОСОБА_5 та відеозаписами з портативного відеореєстратора поліцейських УГІ ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі по тексту - Закон №580-VIII) встановлено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

За визначенням статті 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

У частині 1 ст.18 Закону №580-VIII передбачені обов`язки поліцейського зокрема: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Частиною 1 ст.59 Закону №580-VIII визначено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Стаття 64 Закону №580-VIII визначає, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я. (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі по тексту - Дисциплінарний статут) визначається сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Згідно з ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частиною 3 ст.1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно з ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч.1 ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (ч.2 ст.13 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Частиною 1 ст.14 Дисциплінарного статуту визначено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.3 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Згідно з ч.4 ст.14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою (ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №893 від 07.11.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі по тексту Порядок №893).

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Приписами пунктів 2 та 3 розділу ІV Порядку №893 визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, під час його проведення має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають стосунок до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, Законами України "Про захист персональних даних", Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; брати участь у розгляді справи на відкритому засіданні дисциплінарної комісії; користуватися правничою допомогою, послугами представника.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень.

Відповідно до пункту 1 розділу V Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі (пункт 14 розділу V Порядку №893).

Водночас, на підставі положень Закону №2123-IX від 15.03.2022 Дисциплінарний статут доповнено розділом V «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану», статті 26-31.

За положеннями ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Згідно з ч.1 ст.19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

У силу вимог ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Окрім того, відповідно до ч.8 ст.19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

У відповідності до ч.3 ст.22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

З аналізу приведених вище норм вбачається, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту є вчинення дисциплінарного проступку, тобто протиправних, винних дій чи бездіяльність, що полягає в порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Перелічені у статті 13 Дисциплінарного статуту види дисциплінарних стягнень застосовуються виходячи із обставин і характеру проступку, особи поліцейського, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини.

Поряд з цим, звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни, встановлене внаслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належним доказами.

Таким чином, підставою для застосування дисциплінарного стягнення є вчинення дисциплінарних проступків. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого вирішується питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередньої поведінки поліцейського, його ставлення до служби, ступеня його вини, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.

Відповідно до вимог пункту 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, поліцейському заборонено перебувати на службі у стані алкогольного сп`яніння.

За приписами Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі висновку службового розслідування до позивача за допущення порушень службової дисципліни, що виразилось у порушенні Присяги поліцейського, передбаченої ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію", п.1 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.1 ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", а також підриву авторитету Національної поліції України, наказом ГУНП в Харківській області від 30.10.2024 №1076 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції. Підставою стали висновки про перебування ОСОБА_8 на службі у стані алкогольного сп`яніння.

Такі висновки здійснено за зовнішніми ознаками, а також на підставі результатів токсилогічного дослідження № 2551 від 06.12.2024, згідно яких у відібраних біологічних зразках ОСОБА_1 виявлено етанол у концентрації 0,57 г/л ‰.

Разом з цим, в ході розслідування не встановлено фактів вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв.

Згідно пояснень оперуповноваженого СКП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , поліцейського СРПП відділу поліції No 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_5 , які несли службу разом з позивачем, вони не бачили щоб ОСОБА_1 під час чергування вживав алкогольні напої.

Факт вживання під час розслідування не підтверджений і іншими допитаними особами.

Самим ОСОБА_1 надано пояснення під час розслідування, що приблизно о 18:00 у нього погіршилося самопочуття, а саме: з`явилась слабкість, біль у грудях та прискорене серцебиття, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися до фельдшерського пункту, який розташований в с. Новоолександрівка.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що позивач 05.12.2024 о 22.00 звернувся до фельдшерського пункту в с. Новоолександрівка Чугуївського району, що підтверджується посненнями наданими лікарем фельдшером ОСОБА_9 , яка обслуговувала в той день виклики по 103. Лікар порекомендувала приймати сердечні препарати ОСОБА_10 , Корвалол або Валеріану.

ОСОБА_1 під час розслідування зазначив, що в його індивідуальній аптечці був в наявності Корвалол, який він прийняв протягом патрулювання у кількості декількох чайних ложок.

Згідно Висновку службового розслідування ОСОБА_1 виявлено з ознаками сп`яніння 06.12.2024 о 02.00.

Тобто з моменту, відвідування фельдшерського пункту до виявлення ознак, пройшло приблизно 4 години.

Таким чином, під час службового розслідування фельдшером підтверджено, що зі скаргами на роботу серця ОСОБА_1 звернувся до виявлення ознак сп`яніння.

Згідно з інструкцією про застосування медичного препарату (розчину) «Корвалол» встановлено, що це заспокійливий і спазмолітичний засіб, в 1мл (26 крапель) якого міститься, у тому числі, 96% етанолу (етиловий спирт).

Всі ці вищезазначені обставини, встановлені під час розслідування, дають підстави для сумнівів у перебуванні ОСОБА_1 в стані сп`яніння через алкогольні напої.

Факт прийому лікарського препарату, який містить етанол, враховуючи, що він прийнятий після звернення офіційно до фельдшера, а факт вживання алкогольних напоїв не знайшов свого підтвердження в ході розслідування, є тією обставиною, яка може пом`якшувати відповідальність та повинна бути врахована під час застосування виду дисциплінарного стягнення.

Між тим, за висновком фахівця, для визначення можливості наявності етанолу в крові ОСОБА_1 через прийом лікарського препарату, відповідач під час розслідування не звернувся, як і не надав висновків на спростування під час розгляду справи, що не відповідає меті службового розслідування, встановленої ст. 14 Дисциплінарного статуту, - повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку.

Матеріали справи містять Висновок фахівця з питань судово-медичної експертизи № 13-2025, складеного за наслідком проведеного з 08.01.2025 по 14.01.2025 судово-медичного дослідження (обстеження), відповідно до якого прийом лікарського засобу Корвалол, в тій кількості, яка була прийнята ОСОБА_1 , з розрахунку на його масу тіла, міг спричинити наявність в крові 0,57 проміле алкоголю в крові та наявність зовнішніх ознак та запаху.

Колегія суддів не вважає такий Висновок беззаперечним доказом відсутності дисциплінарного проступку.

Між тим, під час розслідування не підтвердився факт вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв під час несення служби чи безпосередньо перед заступанням на чергування. Разом з цим, в ході розслідування підтверджено, що до подій ОСОБА_1 звертався до фельдшерського пункту зі скаргою на роботу серця, де йому порадили прийняти лікарський препарат.

Зі службового розслідування неможливо встановити повні та об`єктивні обставини проступку, що суперечить меті дисциплінарного розслідування.

При цьому, відповідно до вимог КАС України, доказування грунтується на належних, допустимих та достатніх доказах та не може грунтуватися на суб`єктивних судженнях, а тому доводи відповідача, що факт перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, підтверджується поясненнями поліцейських щодо зовнішніх ознак, не доводять вживання алкогольних напоїв до або під час чергування.

Також, не можуть бути враховані доводи відповідача, що позивач зазначав про вживання алкогольних напоїв два дні тому на дні народження сина, оскільки не стосуються подій проступку.

На підтвердження доводів щодо необ`єктивності Висновку фахівця з питань судово-медичної експертизи № 13-2025, відповідачем не надано жодного іншого висновку або іншого доказу, враховуючи, що це галузь спеціальних знань.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем неповно та необ`єктивно з`ясовано всі обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, що в свою чергу призвело до прийняття рішення без урахування всіх обставин, що мають значення для його прийняття, в тому числі обставин, що пом`якшують дисциплінарну відповідальність.

Статтею 2 КАС України встановлено, зокрема, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку щодо їх невідповідності вказаним критеріям, а тому погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 09.06.2025 по справі № 520/1029/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко