Справа № 200/2608/25
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року справа №200/2608/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Геращенко І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 200/2608/25 (головуючий І інстанції Куденков К.О.) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправної бездіяльності, визнання протиправною і скасування протоколу,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-1, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач-2, ІНФОРМАЦІЯ_3 ), в якому просив: - визнати протиправною бездіяльність відповідачів які при розгляді заяви про надання відстрочки не надали відповіді про її розгляд та не вчинили жодних дій щодо надання запитів або отримання відомостей з інформаційних систем та баз даних; - визнати протиправним і скасувати протокол №8 від 21 березня 2025 року Комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 з надання та оформлення відстрочок від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним згідно статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в частині відмови у наданні відстрочки на підставі абз. 3 частини 1 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається протиправну відмову у наданні йому відстрочки, відповідно до 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Зазначає, що він надіслав заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації із додатками, але не отримав відповідь про прийняте рішення. У наступному, на відповідний адвокатський запит він отримав відповідь про відмову в наданні відстрочки. Позивач вважає, що ним дотримано процедуру подання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Посилається на те, що Порядком № 1487 не передбачено обов`язку особистого відвідування ного центру комплектування та соціальної підтримки. Позивач вважає, що з метою отримання відстрочки він надав достатній перелік документів, який надає можливість реалізувати його право на відстрочку відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 200/2608/25 у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що обов`язок «особисто повідомити» та «особисто прибути» не є тотожнім у спірних правовідносинах. При цьому, відповідачем не ставиться під сумнів, що заява позивача була направлена ним особисто.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України НОМЕР_1 , виданого 06.11.2001.

Позивач надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву від 17.03.2025, якою повідомив про наявність у нього права на відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та просив оформити йому довідку про відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до переліку додатків до вказаної заяви позивачем додані: свідоцтво про шлюб, свідоцтва про народження дітей, судовий наказ у справі № 440/1380/18, копія паспорту, копія РНОКПП, копії квитанцій про сплату аліментів.

На адвокатський запит від 25.03.2025 № 23/3 ІНФОРМАЦІЯ_3 супровідним листом від 01.04.2025 № 09/3775 надано повідомлення № 09/3532 від 22.03.2025 і витяг з протоколу засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період № 8 від 21.03.2025.

У повідомленні відповідча-1 № 09/3532 від 22.03.2025 зазначено, що протоколом від 21.03.2025 комісія ухвалила рішення про відмову в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації. Указано, що позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на загальних підставах. Причини відмови: заява військовозобов`язаного подана засобами поштового зв`язку (не особисто подано), що унеможливлює здійснення перевірки підстав для надання військовозобов`язаному відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення, яка здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки відповідно до частини 7 статті 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

З витягу з протоколу № 8 від 21.03.2025 засідання комісії для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призиву на військову службу під час мобілізації, на особливий період випливає, що ОСОБА_1 відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з відсутністю особистого подання заяви та документів, що підтверджують право на відстрочку, або копій таких документів, засвідчених у встановленому порядку, що унеможливлює здійснення перевірки підстав для надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення.

До суду позивач надав до суду копії: - його військового квитка НОМЕР_2 , виданого 11.05.2005; - листа Костянтинівського відділу Державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 14.04.2025 № 19.11-23/20701 про відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо ОСОБА_1 .

Спірні правовідносини виникли з приводу наявності підстав для розгляду заяви про відстрочку, яка подана засобами поштового зв`язку.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 31 частини 11 статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України Про правовий режим воєнного стану Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні. Військовий стан триває на момент виникнення спірних правовідносин.

Пунктом 8 ч. 1 статті 23 Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації Закону України від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію (далі Закон № 3543-XII) передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Частиною 7 ст. 23 Закон № 3543-XII установлено, що перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації може оформлюватися за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів на підставі даних, отриманих з інших державних реєстрів або баз даних, які підтверджують, що військовозобов`язаний має право на одну з вищезазначених відстрочок. Порядок оформлення відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації за допомогою цього реєстру визначається Кабінетом Міністрів України, про що зазначено в ч. 8 ст. 23 Закон № 3543-XII.

Пунктами 56 і 57 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 (далі Порядок № 560), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі: голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу); члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

Згідно з п. 58 Порядку № 560 установлено, що наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (військовозобов`язані СБУ чи розвідувальних органів - голові Комісії в Центральному управлінні або регіональному органі СБУ чи відповідному розвідувальному органі) за місцем перебування на військовому обліку заяву за формою згідно з додатком 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5.

Під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації в день її подання.

Відповідно до п. 60 Порядку № 560 комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів. Орган державної влади, інший державний орган здійснює розгляд відповідного запиту протягом п`яти робочих днів з дати його отримання.

Підтвердження достовірності та/або перевірка відомостей, зазначених у заяві, здійснюються шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими державними реєстрами або базами (банками) даних.

Комісія зобов`язана розглянути отримані заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи календарних днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом дня, наступного за днем отримання інформації на запити до органів державної влади, інших державних органів.

На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.

У разі коли комісія надіслала відповідні запити до органів державної влади, інших державних органів для отримання інформації, строк розгляду заяви та документів, що підтверджують право військовозобов`язаного на відстрочку, не перевищує 15 календарних днів. У разі неотримання від органу державної влади, іншого державного органу відповіді на запит комісія не пізніше ніж на п`ятнадцятий день з дати реєстрації заяви приймає рішення на підставі поданих заявником документів. Про відсутність відповіді від органу державної влади, іншого державного органу на запит зазначається в протоколі.

Про прийняте комісією рішення заявникові повідомляється у спосіб, зазначений військовозобов`язаним у заяві про надання відстрочки, засобами телефонного, електронного або поштового зв`язку не пізніше ніж на наступний день після ухвалення такого рішення.

У разі позитивного рішення військовозобов`язаному видається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою згідно з додатком 6.

Про відмову у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляється письмово із зазначенням причини відмови за формою згідно з додатком 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.

Спірним є питання правомірності відмови в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з не дотриманням (на думку відповідачів) позивачем порядку подання відповідної заяви, а саме чи може вважатися подання письмової заяви засобами поштового зв`язку особистим поданням заяви.

Суд звертає увагу на п. 36 Порядку № 560, за яким за адресою місця проживання або адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання резервісти та військовозобов`язані можуть бути оповіщені, зокрема, представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки особисто або засобами зв`язку.

Отже безпосередньо Порядок № 560 розмежовує вчинення дій особисто або через засоби зв`язку.

Додатково суд звертає увагу на приписи ст. 5 Закону України від 2 жовтня 1996 року № 393/96-ВР Про звернення громадян, відповідно до яких звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У межах цієї справи суд не досліджує питання застосування Закону Про звернення громадян у спірних правовідносинах. Проте суд звертає увагу на те, що, за загальним правилом, законодавець розрізняє порядок звернення особи шляхом надсилання поштою та шляхом особистої передачі.

Суд зазначає, що в спірних відносинах підлягають застосуванню саме норми Закону № 3543-XII, Порядку № 560.

За змістом п. 58 Порядку № 560 заява за формою, визначеною у додатку 4, подається шляхом особистої передачі до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу, а не шляхом надсилання поштою, кур`єром, через представника тощо.

Наведене також підтверджується другим абзацом п. 58 Порядку № 560, яким установлено, що під час подання заяви військовозобов`язаний пред`являє військово-обліковий документ (військово-обліковий документ в електронній формі). Суд звертає увагу, що військовозобов`язаний має саме пред`явити військово-обліковий документ, а не надати його копію або додати його копію до відповідної заяви.

Судом установлено, що заява від 17.03.2025 з додатками була надіслана через Нову Пошту ( з м. Слов`янськ). Суд погоджується з доводами відповідача-1 про те, що під час надіслання такого відправлення не перевіряються документи, що встановлюють особу відправника.

Судом установлено, що, до прийняття комісією спірного рішення, позивач взагалі не пред`являв і не додавав до заяви від 17.03.2025 військово-обліковий документ.

У відповіді на відзив зазначено, що військовий квиток було надіслано поштовим відправленням 25.03.2025, тобто після прийняття спірного рішення, що лише підтверджує недодержання позивачем установленого порядку подання заяви про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач-1 (відповідна комісія) не був зобов`язаний задовольняти заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, оскільки позивачем не дотриману встановленого порядку подання цієї заяви.

Суд зазначає, що позивач не позбавлений можливості звернутися із заявою щодо оформлення довідки про відстрочку у встановленому законодавством порядку.

Щодо посилання позивача на не надання відповіді на його заяву від 17.03.2025 та не вчинення жодних дій щодо надання запитів або отримання відомостей з інформаційних систем та баз даних, суд зазначає наступне.

З огляду на підстави відмови в задоволенні заяви позивача від 17.03.2025 у комісії була відсутня необхідність у поданні запитів або в отриманні відомостей з інформаційних систем та баз даних.

У заяві від 17.03.2025 позивач вказав свою адресу тільки в м. Костянтинівка. Також указав, що не має адреси електронної пошти.

Водночас у відповіді на відзив позивач сам зазначив, що м. Костянтинівка віднесена до території активних бойових дій і 4 березня керівництвом Укрпошти в координації з головою військово-цивільної адміністрації було схвалено рішення щодо тимчасового призупинення прийому посилок і доставки листів та газет до м. Костянтинівка.

При цьому, листом від 01.04.2025 № 09/3775 відповідач-1 надав адвокату позивача відповідне повідомлення і спірне рішення. Суд звертає увагу на те, що в адвокатському запиті від 25.03.2025 зазначається про можливість отримання відповіді на електронну пошту адвоката або власноруч.

Позивач був повідомлений про прийняте рішення за наслідками розгляду комісією його заяви від 17.03.2025 і на момент звернення до суду відсутня протиправна бездіяльність щодо повідомлення позивача про результат розгляду його заяви.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 200/2608/25 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року у справі № 200/2608/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв