Справа № 520/10539/25
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 р. Справа № 520/10539/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2025, по справі № 520/10539/25

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №39 від 22.04.2025 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 01.05.2025 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2024 позовні вимоги частково задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №39 від 22.04.2025 про відмову зарахувати до стажу ОСОБА_1 період його роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016 роки згідно абз. 10 ч. 3 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, починаючи з 14.04.2025 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 1211(одна тисяча двісті одинадцять гривень) 20 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача з урахуванням стажу роботи в метрополітені, оскільки записи в трудовій книжці позивача не відповідають вимогам Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та закладах. Водночас зазначено, що за результатами атестації не підтверджено право машиністів електропоїздів (метрополітену) на пільгове забезпечення за Списком №1, і тому відповідач відмовив у зарахуванні до трудового стажу позивача періоду роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2023 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судовим розглядом, позивач з 01.11.2014 призначена пенсія відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за Списком № 1, як машиніст електропоїзда метрополітену.

ОСОБА_1 14.04.2025 звернувся з заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду його роботи на посаді машиніста електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 24.06.2016 роки згідно з абз. 10 ч.3 ст. 24 Закону №1058-ІV через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України, яка була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періоду його роботи на посаді машиніста електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 24.06.2016 роки згідно з абз. 10 ч.3 ст. 24 Закону №1058-ІV.

До заяви позивач надав уточнюючи документи: довідку від 17.03.2025 №03-16/172 про знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати; довідку №03-16/178 від 18.03.2025 за формою Додаток №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній; довідку 12.03.2025 №163/23.01-07 про відсутність наказів про знаходження в простої позивача, як машиніста електропоїзда метрополітену за період з 05.03.1988 по 02.09.2007, з 01.10.2007 по 10.11.2014, з 01.12.2014 по 28.02.2017 та з 25.09.2018 по 03.05.2019; довідку від 12.03.2025 №164/23.01-07 про відсутність наказів про встановлення неповного робочого дня позивачу, як машиніста електропоїзда метрополітену за період з 05.03.1988 по 02.09.2007, з 01.10.2007 по 10.11.2014, з 01.12.2014 по 28.02.2017 та з 25.09.2018 по 03.05.2019; довідку від 17.03.2025 №03-16/175 про те, що позивач дійсно працює на КП «Харківський метрополітен» машиністом електропоїзда з 05.03.1988 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по теперішній час; довідку від 17.03.2025 №03-16/173 про перейменування Харківського метрополітен; довідку від 17.03.2025 №03-16/174 про перейменування електродепо «Московське» на електродепо «Немишлянське»; копії карт умов праці за професією машиніст електропоїзду метрополітену за 1994, 1996, 1999, 2003, 2008, 2013 роки; копії наказів по Харківському метрополітену про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестацій робочих місць від 24.11.1994 №129, від 09.04.1997 №51, від 07.12.1999 №214, від 08.04.2004 №124, від 09.02.2009 №94, від 08.02.2014 №64.

Рішенням №39 від 22.04.2025 ГУПФУ в Донецькій області відмовлено у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу, з огляду на те, що згідно проведеними на підприємстві атестаціями робочих місць за умовами праці машиністів електропоїздів (метрополітену) у 2003, 2008, 2013, 2018, 2023 роках не було підтверджено право машиністів електропоїздів (метрополітену) на пільгове забезпечення за Списком №1.

Не погодившись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач ані у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії, ані у відзиві на позов не наводив відповідних посилань відносно свого висновку, що пільговий стаж позивача за наданими для призначення пенсії документами є недостатнім, оскільки у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зробити відповідні запити щодо атестації робочих місць тощо.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, які працюють повний робочий день на підземних роботах або на роботах із особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, або за результатами атестації робочих місць. Таке право надається після досягнення 50 років і за наявності стажу не менше 25 років у чоловіків, з яких не менше 10 років повинно бути на зазначених роботах, та не менше 20 років у жінок, з яких не менше 7 років 6 місяців повинно бути на зазначених роботах.

Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, за якими можливе отримання пільгової пенсії, були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162 та доповнені постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 №773, де було додано професію "Машиністи електропоїздів метрополітену".

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (зі змінами від 16.03.2006 №276) був затверджений Список №1, який містив професію машиністів електропоїздів метрополітену як таку, що дає право на пільгову пенсію.

Однак колегія суддів зазначає, що в Списку № 1, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, позиція "Машиністи електропоїздів метрополітену" була відсутня. У зв`язку з цим, відповідно до рішення Національної служби посередництва і примирення від 11.07.2005 №05-07-05, Кабінету Міністрів України було рекомендовано відновити професію машиністів електропоїздів метрополітену в Списку №1.

Ці зміни були внесені постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2006 №276, якою до Списку № 1 було додано професію "Машиністи електропоїздів метрополітену".

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 при обчисленні стажу, що дає право на пільгову пенсію, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383, право на пільгову пенсію визначається згідно з чинним Списком на момент роботи особи. Якщо особа працювала за професією, яка була включена до Списку №1, то весь період її роботи на відповідних посадах або професіях зараховується до пільгового стажу, незалежно від дати включення цієї професії до Списку.

Оскільки робота машиністом електропоїзду метрополітену була віднесена до Списку №1 постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами, внесеними постановою від 16.03.2006 №276), суд вважає, що позивач працював на відповідній професії та в умовах, що підпадають під Список №1.

Однак постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, яка набрала чинності з 24.06.2018, професія машиніст електропоїзда метрополітену була виключена зі Списку №1, що призводить до втрати пільгових умов пенсійного забезпечення з цієї дати.

Згідно з даними трудової книжки, позивач працює машиністом електропоїзда (метрополітену) в КП "Харківський метрополітен" з 05.03.1988 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по теперішній час.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж, є трудова книжка. Порядок підтвердження стажу у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1 і 2 Порядку підтвердження трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, основним документом для підтвердження трудового стажу є трудова книжка. Якщо трудова книжка або відповідні записи відсутні, трудовий стаж може бути підтверджений іншими документами, виданими на місці роботи, служби, навчання або архівними установами. У разі, якщо такі документи не збереглися, трудовий стаж підтверджується на підставі свідчень.

Згідно з п.20 цього Порядку, якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки від підприємств, установ чи організацій, або їх правонаступників. У разі коли ці підприємства або їх правонаступники розташовані на тимчасово окупованій території чи в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може бути підтверджений даними з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Крім того, відповідно до п.17 цього Порядку, у разі відсутності документів про трудовий стаж і неможливості їх отримання через воєнні дії, стихійне лихо, аварії чи інші надзвичайні ситуації, трудовий стаж може бути підтверджений свідченнями не менше двох осіб, які працювали разом із заявником на тому ж підприємстві чи в одній організації.

Отже, згідно з цією нормою, уточнюючі довідки або інші документи для підтвердження спеціального трудового стажу надаються лише у разі, коли відповідні відомості відсутні в трудовій книжці. Якщо документи про стаж не збереглися, трудовий стаж може бути підтверджений свідченнями.

З копії трудової книжки НОМЕР_1 позивача вбачається, що в ній є записи про те, що позивач працював, зокрема, з 05.03.1988 по 10.11.2014 і з 01.12.2014 до теперішнього часу на посаді машиніста електропоїзда (метрополітену). Зазначене підтверджує наявність відповідних відомостей у трудовій книжці позивача щодо його трудового стажу на зазначених посадах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, а також підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається колективним договором підприємства і має проводитися не рідше одного разу на п`ять років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

За результатами атестацій робочих місць, проведених на КП "Харківський метрополітен", у 2003, 2008, 2013 та 2018 роках машиністам електропоїздів метрополітену не було підтверджено пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1.

Атестація робочих місць на КП "Харківський метрополітен" проводилася з 1994 року, після чого було видано наказ від 24.11.1994 року №129 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці".

Далі атестація проводилася в 1996-1997 роках, що призвело до видання наказу Харківського метрополітену №51 від 09.04.1997 року "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці", яким були внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 року №129.

Наступна атестація робочих місць була проведена в 1999 році, за результатами якої було видано наказ Харківського метрополітену №214 від 07.12.1999 року "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році".

Зазначимо, що атестація робочих місць є обов`язковою для підприємств, організацій та установ незалежно від форми власності та організаційно-правової форми. Вона проводиться відповідно до Порядку, а також методичних рекомендацій, затверджених постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року №41, для забезпечення належних умов праці на робочих місцях.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій, періодичність проведення атестації робочих місць визначається колективним договором підприємства і має відбуватися не рідше ніж один раз на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства або організації.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731), результати атестації робочих місць, як первинної, так і чергової, застосовуються при обчисленні пільгового стажу для пенсії впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо за цей період не відбулося докорінних змін у умовах і характері праці, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Якщо умови праці зазнали докорінних змін (наприклад, зміна технологій, засобів виробництва чи матеріалів), повинна бути проведена позачергова атестація.

Згідно з Роз`ясненнями про проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 21.08.2000 №205, в окремих випадках, якщо підприємство має фінансово-економічні труднощі, при цьому умови праці не змінилися через впровадження нових технологій чи змін у виробничих процесах, можливе використання результатів попередньої атестації, якщо вжиті технічні та організаційні заходи для поліпшення умов праці.

Отже, атестація має проводитися у встановлені строки, визначені пунктом 4 Порядку, а відповідальність за її проведення лежить на керівництві підприємства чи організації. Якщо чергова атестація не була проведена вчасно, а працівник до її проведення працював на умовах, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період роботи має бути зарахований до пільгового стажу відповідно до результатів попередньої атестації.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеної у постановах від 21.02.2018 по справі №352/547/16-а, від 10.07.2018 по справі №227/545/17 та від 10.06.2019 по справі №559/150/17.

Судовим розглядом встановлено, що первинна атестація робочого місця позивача проводилась в 1994 році, за наслідками чого видано наказ Харківського метрополітену від 24.11.1994 № 129 "Про затвердження пільг та компенсацій робітникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці".

В подальшому атестація проводилась в 1996-1997 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену № 51 від 09.04.1997 "Про затвердження пільг та компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці", яким внесені зміни та доповнення до наказу від 24.11.1994 №129.

Також, повторна атестація робочих місць проводилась в 1999 році, за її наслідками видано наказ Харківського метрополітену №214 від 07.12.1999 "Про затвердження пільг і компенсацій працівникам метрополітену за результатами атестації робочих місць, проведеної в 1999 році".

Головне управління праці та соціального захисту населення Харківської обласної державної адміністрації в листі від 25.06.2011 року № 04-22/05/4190 до КП "Харківський метрополітен" зазначило, що згідно чинного законодавства, зазначена категорія працівників користується правом пільгового пенсійного забезпечення за вислугу років відповідно ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Машиністи електропоїздів (метрополітену) передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, зайнятість на яких повний робочий день дає право на пенсію за віком па пільгових умовах затверджених Постановою КМУ від 16.03.2003 № 36 і можуть користуватися правом пільгового забезпечення відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за результатами атестації робочих місць та за умовами праці.

Крім того, у вказаному листі, з посиланням на листи Міністерства інфраструктури України від 11.05.2011 року №3796/45/10-11 та Міністерства праці та соціальної політики України від 12.03.2011 №25/010/82-11, вказано, що недоцільним є віднесення машиністів електропоїздів (метрополітену) та помічників машиністів електропоїздів (метрополітену) до Списку № 2 пільгового пенсійного забезпечення.

Згідно карток умов праці за 2003, 2008, 2013 робоче місце позивача відноситься до Списку № 1, характер виконуваних робіт не змінювався.

Наказом ДП "Харківський метрополітен" (правонаступник КП "Харківський метрополітен") від 08.04.2004 року №124 затверджені пільги і компенсації машиністам електропоїздів метрополітену за результатами атестації робочих місць проведеної у 2003 році, а саме збережено за машиністами електропоїздів метрополітену діючі пільги і компенсації за роботу у несприятливих умовах праці: доплати до тарифних ставок - 16%, додаткові відпустки за особливий характер роботи - 7 календарних днів, скорочений робочий час - 36 годин за тиждень. Позивачу надавалися пільги та компенсації, які надаються працівникам, що працюють в особливо шкідливих умовах праці, робота в яких дає право на призначення пенсії за Списком №1, а саме виплачувалася надбавка за умови праці 16% та надавалися додаткові дні відпустки (7 днів).

Колегія суддів звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162, Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.1994 року № 773, Постановою Кабінету Міністрів №36 від 16.01.2003 (зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2006 року №276) робота машиністом електропоїзду (метрополітену) віднесена до Списку № 1.

Отже, відповідно до законодавства України та карток умов праці позивач працював за професією та в умовах праці, що віднесені до Списку №1.

Таким чином, періоди з 17.01.2003 по 10.11.2014, з 01.12.2014 по 24.06.2016 мають бути зараховані до пільгового стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за Списком №1.

Наказами ДП «Харківський метрополітен» від 24.11.1994 №129, від 09.04.1997 №51, від 07.12.1999 №214, від 08.04.2004 №124, від 09.02.2009 №94, від 08.02.2014 №64 затверджені пільги і компенсації працівників метрополітену за результатами атестації робочих місць за умовами праці.

Судовим розглядом встановлено, що позивач з 05.03.1988 працює в особливо шкідливих умовах праці, повний робочий день, за професією машиніста електропоїзда (метрополітену), яка надавала право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.

На підставі попередньо проведених атестацій та досліджень умов праці по теперішній час позивач отримує доплату до тарифних ставок або посадових окладів та додаткову відпустку за роботу в особливо шкідливих умовах праці, що дають право на призначення пенсії за Списком №1.

Отже, колегією суддів встановлено факт перебування ОСОБА_1 на посаді повний робочий день та виконання ним робіт, що містяться у Списку № 1 повний робочий день, а також зайнятість позивача за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яка полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці, які не змінювались з моменту проведення останньої атестації.

Отже, відповідачем протиправно у спірному рішенні про відмову у призначенні пенсії не наведено відповідних посилань щодо висновку, що пільговий стаж позивача за наданими для призначення пенсії документами є недостатнім, оскільки у даному випадку відповідач повинен був керуватися положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також пунктами 1, 2, 17, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, та перевірити наявність пільгового стажу на підставі записів у трудовій книжці, показань свідків, даних, наявних у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, зробити відповідні запити щодо атестації робочих місць тощо.

За таких обставин колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № 39 від 22.04.2025 року про відмову у перерахунку пенсії з врахуванням пільгового стажу відповідно до п.1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV підлягає скасуванню, як протиправне.

Водночас, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи машиністом електропоїзда метрополітену на КП «Харківський метрополітен» з 17.01.2003 по 10.11.2014 та з 01.12.2014 по 24.06.2016.

Доводи апеляційної скарги з наведених вище підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 27.06.2025 по справі № 520/10539/25 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді З.Г. Подобайло В.В. Катунов