Справа № 380/18737/25
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

13 жовтня 2025 рокум. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича, в якій позивач просить суд:

- зобов`язати відповідача у рамках виконавчого провадження №71311877 здійснити виконавчі дії по виведенню арештованого майна, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , на реалізацію шляхом проведення електронний торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (через Державне підприємство «Сетам» або інше систему електронних торгів, діючу на час передачі майна), без отримання дозволу від органу опіки та піклування.

Ухвалою судді від 22.09.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Вирішуючи питання щодо закриття провадження у цій справі, суд виходить з такого.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 08.08.2022 у справі №461/8597/21 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позивача задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу у розмірі 1 200 000 грн, 3% річних у сумі 4241,10 грн, а також суму судового збору у розмірі 11 125,24 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича про відкриття виконавчого провадження від 15.03.2023 відкрито виконавче провадження ВП №71311877 з виконання виконавчого листа №461/8597/21, виданого 09.03.2023 Галицьким районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу у розмірі 1 200 000 грн, 3% річних у сумі 4241,10 грн, а також суму сплаченого судового збору в розмірі 11 125,24.

Постановою про опис та арешт майна (коштів) боржника від 02.08.2023 описано та накладено арешт на майно, а саме 1/6 частки квартири, загальною площею 104,2 кв.м., житлова площа 69,4 кв.м, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач (стягувач у межах виконавчого провадження №71311877) звернувся до приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича, у якому, серед іншого, просив надати інформацію щодо направлення в орган опіки і піклування запиту з проханням вирішити питання про надання дозволу на реалізацію нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 104,2 кв.м., 1/6 частки якої належить на праві приватної спільної часткової власності боржнику ОСОБА_2 , і яка відповідь на запит отримана; надати інформацію, чи була подана заявка на реалізацію арештованого майна.

Листом від 01.09.2025 №11373 відповідач повідомив позивача, що приватним виконавцем Меленчуком Володимиром Ігоровичем отримано відмову органу опіки і піклування щодо надання дозволу на реалізацію нерухомого майна і, як наслідок, подання заявки на реалізацію арештованого майна є неможливим.

Відтак, позивач звернувся до суду із цим позовом зобов`язати відповідача у рамках виконавчого провадження №71311877 здійснити виконавчі дії по виведенню арештованого майна, розташованого за адресою м. Львів, вул. Коперника, 12/4, на реалізацію шляхом проведення електронних торгів у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (через Державне підприємство «Сетам» або інше систему електронних торгів, діючу на час передачі майна), без отримання дозволу від органу опіки та піклування.

Отже, з наведеного висновується, що підставою звернення до суду із цим позовом слугувала протиправна, на переконання позивача, бездіяльність відповідача щодо не вчинення дій по виведенню майна на реалізацію.

Виконавче провадження є особливою процедурою виконання виконавчих документів, у тому числі судових рішень, що врегульована як процесуальними кодексами (ЦПК, КАС, ГПК), так і Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців.

Відповідно до статті 447-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

Згідно із ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Аналогічні норми містяться й у Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України). Зокрема, ч. 1 ст. 287 КАС України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. У позовній заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист (ч. 5 ст. 287 КАС України).

Отож, за загальними правилами процесуальних кодексів скарги на рішення, дії та бездіяльність службових осіб під час виконання судових рішень подаються за юрисдикцією того суду, який ухвалив судове рішення, що є на виконанні.

Крім загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені й Законом № 1404-VIII.

Згідно із ч. 1 ст. 74 зазначеного Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас ч. 2 ст. 74 Закону №1404-VIII закріплено, що на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця щодо виконання рішень інших органів крім судів, а також рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафів, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом, вони видані, поширюється юрисдикція адміністративних судів.

До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.

Аналізуючи зазначені норми права у поєднанні з висловленими Великою Палатою Верховного Суду принципами визначення юрисдикції спорів, пов`язаних з виконанням виконавчих документів, слід дійти таких висновків:

- оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень судів, за винятком рішень щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, здійснюється до суду, який ухвалив судове рішення;

- оскарження рішень, дій або бездіяльності державних, приватних виконавців, посадових осіб органів державної виконавчої служби в процедурі виконання рішень інших органів, у тому числі щодо виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні, здійснюється до судів адміністративної юрисдикції.

Така ж правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15.

Отож, оскільки у цій справі позивач не погоджується з бездіяльністю відповідача у виконавчому провадженні щодо виконання судового рішення, то такий спір, ураховуючи імперативну норму ч. 1 ст. 74 Закону №1404-VIII та вищенаведені правові висновки Великої Палати Верховного Суду, підлягає розгляду за юрисдикцією того суду, що ухвалив відповідне судове рішення.

Беручи до уваги те, що рішення, яке підлягає виконанню у межах виконавчого провадження ВП №71311877, ухвалене Галицьким районним судом м. Львова за правилами цивільного судочинства, то й спір у цій підлягає розгляду за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність закриття провадження по адміністративній справі №380/18737/25 у зв`язку з тим, що цей спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України, про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено повернення судового збору позивачу у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відтак, сплачений при поданні цього позову збір у розмірі 1211,20 грн підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ст. ст. 238, 239, 248, 256, 293-295 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Меленчука Володимира Ігоровича зобов`язання вчинити дії.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок судового збору, сплаченого згідно з квитанцією №W192487767 від 05.09.2025.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження у справі, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду відповідно до ст.ст. 293-297 КАС України.

СуддяСидор Наталія Теодозіївна