Справа № 420/26859/24
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/26859/24

Перша інстанція: суддя Бжассо Н.В.,

повний текст судового рішення

складено 15.11.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Димерлія О.О.,

суддів: Шляхтицького О.І., Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №420/26859/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови

У С Т А Н О В И В:

26.08.2024 товариство з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просило суд визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Державної служби України з безпеки на транспорті ПШ №029580 від 18.06.2024 про застосування до ТОВ «Агро-Гамалія» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» не здійснювало перевезення вантажу за ТТН серії 12ААИ №302617 від 23.05.2024. Позивач не є ані власником транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, ані його орендарем. Також, водій транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

Не погоджуючись із позовними вимогами Державною службою України з безпеки на транспорті до суду першої інстанції подано відзив на адміністративний позов, у якому зазначено про здійснення перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, які передбачено ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без тахокарт за попередні 28 днів або бланка підтвердження діяльності водія. Згідно наданої водієм транспортного засобу ТТН, автомобільним перевізником є ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №420/26859/24 у задоволені адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» відмовлено повністю.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив із того, що в спірних правовідносинах автомобільним перевізником виступало саме ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції позивачем подано апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на неповне з`ясування окружним адміністративним судом обставин справи, викладено прохання скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач стверджує, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження використання транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, саме ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ». Також, водій транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення вантажу, не перебуває у трудових відносинах з ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

Скориставшись наданим, приписами чинного процесуального законодавства, правом відповідачем до апеляційного суду подано відзив на апеляційну скаргу, згідно із яким Державна служба України з безпеки на транспорті повністю погоджується з висновками суду першої інстанції, викладеними в оскаржуваному рішенні від 15.11.2024 у справі №420/26859/24. Натомість, доводи апеляційної скарги ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» уважає необґрунтованими.

В силу приписів пунктів 1, 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, у системному зв`язку із положеннями чинного, на момент виникнення спірних правовідносин, законодавства, колегією суддів установлено наступні обставини справи.

Зокрема, колегією суддів з`ясовано, що 23.05.2024 фахівцем Укртрансбезпеки у пункті контролю, розташованому на автомобільній дорозі М-05 «Київ- Одеса» 210км. + 450м., проведено перевірку транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом FRUEHAUF, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Під час проведення заходу державного нагляду водієм транспортного засобу перевіряючим надано ТТН серії 12ААИ №302617 від 23.05.2024, у якій зазначено, що автомобільним перевізником вантажу є ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

За наслідками вказаної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №АР054499 від 23.05.2024, у якому зазначено про перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, які передбачено ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме без тахокарт за попередні 28 днів або бланку підтвердження діяльності водія.

Розглянувши справу щодо порушення законодавства про автомобільний транспорт Відділом державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Державної служби України з безпеки на транспорті винесено постанову №ПШ029580 від 18.06.2024 про застосування до ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000грн.

Не погодившись із вказаним актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень звернувся до суду з даною позовною заявою.

Здійснюючи перегляд справи в апеляційному порядку колегія суддів виходить із такого.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт», відповідно до частини 12 статті 6 якого державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частини 1 та 4 статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплюють, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів для водія є - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Аналіз положень Закону України «Про автомобільний транспорт» дає підстави для висновку, що законодавцем при визначенні документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів не встановлено їх вичерпний перелік, проте зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством, які водій повинен мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам.

Згідно із частиною 2 статті 49 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема:

- мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень;

- дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

24.06.2010 Міністерством транспорту та зв`язку України видано наказ №385 «Про затвердження Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті», який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2010 за №946/18241.

Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженою наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, визначено порядок установлення, технічного обслуговування та використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільних транспортних засобах (крім таксі), які використовуються для надання послуг з перевезення пасажирів та вантажів.

Означений підзаконний нормативно-правовий акт поширюється на суб`єктів господарювання, які провадять діяльність у сфері надання послуг з перевезення пасажирів та/або вантажів автомобільними транспортними засобами (крім таксі).

Відповідно до п.1.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Тахокарта - бланк, призначений для внесення й зберігання зареєстрованих даних, який вводять в аналоговий контрольний пристрій (тахограф) та на якому маркувальні пристрої останнього здійснюють безперервну реєстрацію інформації, що підлягає фіксуванню відповідно до положень ЄУТР.

Згідно із п.2.4 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, транспортні засоби, призначені для перевезення небезпечних вантажів, обладнують тахографами з урахуванням положень пунктів 2.1 - 2.3 цього розділу та відповідно до законодавства щодо встановлення вимог до конструкцій таких транспортних засобів.

Пунктом 3.3 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, передбачено, що водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом;

- у разі несправності або пошкодження аналогового тахографа своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці тахокарти, де нанесена сітка з відповідними графічними позначками, інформує про це відповідну посадову особу перевізника, з яким водій перебуває у трудових відносинах (для найманих водіїв);

- у разі несправності або пошкодження цифрового тахографа або картки до нього своєчасно записує від руки дані щодо режиму роботи та відпочинку на зворотному боці аркуша, призначеного для роздруківки даних, що використовують у даному тахографі, та забезпечує належне зберігання таких записів.

Відповідно до п.3.5 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385 перевізники: забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запис, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії.

Пунктом 3.6 Інструкції з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 №385, встановлено, що перевізники забезпечують належну експлуатацію тахографів та транспортних засобів з установленими тахографами та згідно з вимогами ЄУТР здійснюють періодичні інспекції, які включають перевірку:

- правильності роботи тахографа та відповідності його типу згідно із законодавством (обов`язковість установлення тахографа певного типу аналоговий або цифровий, позначка затвердження типу згідно з ЄУТР;

- наявності та цілісності таблички та пломб тахографа знаком ПСТ, внесеним до Переліку;

- дотримання вимог щодо періодичності проведення перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, а також перевірки тахографа;

- дотримання вимог щодо періодів роботи та відпочинку водіїв та їх відповідність параметрам руху, зареєстрованим тахографом;

- наявності у водіїв транспортних засобів тахокарт у кількості, визначеній пунктом 3.3 цього розділу, або наявності та чинності картки для цифрового тахографа;

- строків зберігання відповідної інформації, отриманої за допомогою тахографа, протоколів перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу та повірки тахографа.

Особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку визначено Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженим наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, вимоги якого поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно із п.6.1 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Водії зберігають записи щодо режиму праці та відпочинку протягом робочої зміни та 28 днів з дня її закінчення.

Із наведених приписів слідує, що водії транспортних засобів, які обладнані цифровими тахографами, повинні надавати інспектору для контролю картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа, а автоперевізники зобов`язані здійснювати періодичний контроль за належним використанням водіями карток водія до цифрового тахографу шляхом зберігання впродовж 12 місяців роздруківок даних роботи цифрового тахографу.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - це фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Отже, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів несуть саме перевізники.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом у поставові від 09.08.2019 у справі за №806/1450/16, який в силу положень ч.5 ст.242 КАС України, суд апеляційної інстанції враховує до спірних правовідносин при виборі і застосуванні норм права.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.

Отже, товарно-транспортна накладна обов`язково повинна оформлятися, якщо перевезення вантажу здійснюється автомобільним транспортом на договірних умовах, тобто коли є послуга перевезення вантажу.

Як з`ясовано судом апеляційної інстанції, згідно ТТН серії 12ААИ №302617 від 23.05.2024, автомобільним перевізником вантажу є ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

З`ясувавши фактичні обставини справи колегія суддів зазначає, що в межах спірних правовідносин водієм транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом FRUEHAUF, державний номерний знак НОМЕР_2 , здійснювалось перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначено статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме без тахокарт за попередні 28 днів або бланку підтвердження діяльності водія.

Суд апеляційної інстанції відмічає, що ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» таких обставин не заперечує.

Відповідальність за виявлене порушення передбачено абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" та застосовується до автомобільного перевізника - ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

З огляду на вищевказане, апеляційний адміністративний суд уважає правильним висновок суду першої інстанції стосовно правомірності прийнятої Відділом державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Державної служби України з безпеки на транспорті постанови №ПШ029580 від 18.06.2024 про застосування до ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» адміністративно-господарського штрафу в розмірі 17000грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи скаржника про те, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження використання ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» транспортного засобу марки DAF, державний номерний знак НОМЕР_1 , із напівпричепом FRUEHAUF, державний номерний знак НОМЕР_2 , на законних підставах, зокрема, договору оренди транспортного засобу, реєстраційних документів на транспортні засоби, оскільки означене жодним чином не спростовує відображенні в ТТН відомості щодо автомобільного перевізника.

З аналогічних підстав колегія суддів уважає безпідставними твердження позивача про те, що водій транспортного засобу Бреславець М.М., а також ОСОБА_1 , який дозволив відпуск продукції, не є працівниками ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ».

У контексті вирішення даного спору є безпідставним посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не установлено правомірності використання ТОВ «АГРО-ГАМАЛІЯ» транспортного засобу, яким здійснювалось перевезення, т.я. такі обставини не спірними у досліджуваній ситуації.

Установлені в межах розгляду даної справи фактичні обставини у повному обсязі спростовують наведені в апеляційній скарзі доводи позивача.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а викладені позивачем в апеляційній скарзі мотиви не свідчать про порушення окружним адміністративним судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже, при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому підстав для його скасування немає.

З підстав визначених статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний адміністративний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» залишити без задоволення, а рішення рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.11.2024 у справі №420/26859/24 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ГАМАЛІЯ» до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді О.І. Шляхтицький Ю.В. Осіпов