Справа № 260/5931/25
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Ужгород№ 260/5931/25
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Калинич Я.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Берегівської окружної прокуратури (вул. І.Сечені, буд. 15, м. Берегове, Закарпатська область, 90200, код ЄДРПОУ ) до Берегівської міської ради (вул. Богдана Хмельницького, буд. 7, м. Берегово, Закарпатська область, 90202, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Закарпатського окружного адміністративного суду надійшов позов Берегівської окружної прокуратури до Берегівської міської ради, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність Берегівської міської ради щодо не приведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» та зобов`язати Берегівську міську раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив, що відповідно до Витягу з типового штатного розпису виконавчих органів Берегівської міської ради станом на 01.05.2025 року штатна чисельність Служби у справах дітей Берегівської міської ради встановлена в кількості 5 працівників: 1 посада начальник, 4 посади головні спеціалісти, на даний час працюючих - 2 працівників (начальник служби і головний спеціаліст служби), 2 головних спеціалісти перебувають у декретній відпустці. За інформацією Берегівської міської ради Закарпатської області від 05.05.2025 (лист №1408/03-17), загальна кількість дітей, які проживають на території Берегівської територіальної громади складає 10037 дітей (3355 дітей в сільській місцевості та 6682 дітей у міській місцевості). Окрім цього, на території громади проживає 64 дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, 31 дитина, що перебуває на обліку як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, та 128 дітей, яким надано статус постраждалих внаслідок воєнних дій, збройних конфліктів. Встановлене недотримання вимог Закону щодо забезпечення належної штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради Закарпатської області, невиконання Берегівською міською радою Закарпатської області діючих вимог законодавства призводить до порушення інтересів держави в частині гарантування забезпечення належного захисту прав дітей і є бездіяльністю відповідача.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

10.09.2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача, у якому останній зазначив, що Берегівською міською радою вживаються заходи на приведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей». Зокрема представник зауважив, що 06.08.2025 року призначено на посаду головного спеціаліста у службу у справах дітей Завадяк Вікторію Михайлівну. В результаті вказаної дії кількість працюючих працівників збільшилася на одну одиницю та складає три особи. Також представник відповідача посилається на те, що додатково дві особи працівників перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею три річного віку. Відтак, загальна чисельність зарахованих до штату Служби у справах дітей Берегівської міської ради досягла максимально визначеної штатної чисельності працівників у п`ять осіб. Враховуючи зазначене, представник відповідача просив приєднати до матеріалів справи копію розпорядження №77-к від 06.08.2025 року про призначення на посаду головного спеціаліста служби у справах дітей Берегівської міської ради та врахувати такий при вирішенні справи.

03.10.2025 року до Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, в якому останній вказує на те, що штатна чисельність Берегівської міської ради не змінилася. Згідно з інформацією Берегівської міської ради Закарпатської області від 05.05.2025 року (лист №1408/03-17), загальна кількість дітей, які проживають на території Берегівської територіальної громади складає 10037 дітей (3355 дітей в сільській місцевості та 6682 дітей у міській місцевості), що свідчить про те, що кількість штатних одиниць, які повинні бути в службі у справах дітей в Берегівській міській територіальній громаді відповідно до частини 7 статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» має бути 7 (сім), а не 5 (п`ять), як помилково вважає відповідач. Окрім цього, на території громади проживає 64 дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, 31 дитина, що перебуває на обліку як таких, що опинилися в складних життєвих обставинах, та 128 дітей, яким надано статус постраждалих внаслідок воєнних дій, збройних конфліктів. Враховуючи доводи, зазначені у клопотанні, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 27 липня 2025 року, а також копію адміністративного позову в електронному вигляді було надіслано відповідачу на офіційну адресу електронної пошти, та доставлено в електронний кабінет відповідно, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач відзив на позов у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Берегівська окружна прокуратура звернулася до голови Берегівської міської ради з листом від 23.04.2025 року №07.50-101-314-25/2116 вихідний номер 25 щодо надання інформації про кількість дітей, що проживають на території Берегівської територіальної громади; кількість дітей-сиріт; кількість дітей, позбавлених батьківського піклування, кількість дітей, які опинилися у складних життєвих обставинах, дітей постраждалих внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів, чи інших вразливих категорій дітей; яка штатна чисельність служби у справах дітей територіальної громади із зазначенням посади.

Листом від 05.05.2025 року №1408/03-17 у відповідь на лист від 23.04.2025 року №07.50-101-314-25/2116 вихідний номер 25 Берегівська міська рада Закарпатської області повідомила орган прокуратури про те, що на території Берегівської територіальної громади проживає 10037 дітей. 64 дитини з числа дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування; 31 дитина, що перебуває на обліку як такі, що опинилися в складних життєвих обставинах; 128 дітей, яким надано статус постраждалих внаслідок воєнних дій, збройних конфліктів; 5 штатних працівників служби у справах дітей, з них: один начальник служби, чотири головних спеціалісти служби. Представник відповідача у листі також вказав, що станом на 05.05.2025 працюючих працівників служби два (начальник служби і головний спеціаліст служби), двоє працівників перебувають у декретній відпустці.

Відповідно до розпорядження від 06.08.2025 року №77-к Берегівської міської ради Закарпатської області про призначення головного спеціаліста служби у справах дітей Берегівської міської ради Завадяк В.М., останню призначено на посаду головного спеціаліста служби у справах дітей Берегівської міської ради з 08 серпня 2025 року. Таким чином, загальна кількість штатних працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради становить п`ять осіб, що не оспорюється сторонами.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до статті 5 Закон України «Про охорону дитинства» основні засади охорони дитинства та державну політику у цій сфері визначає Верховна Рада України шляхом затвердження відповідних загальнодержавних програм.

Проведення державної політики щодо охорони дитинства, розробку і здійснення цільових загальнодержавних програм соціального захисту та поліпшення становища дітей, підтримки сімей з дітьми, координацію діяльності центральних та місцевих органів виконавчої влади у цій сфері забезпечує Кабінет Міністрів України. Щорічно Кабінет Міністрів України звітує Верховній Раді України про стан демографічної ситуації в Україні, становище дітей та тенденції його змін у ході впроваджених соціально-економічних перетворень.

Відповідно до частин 1, 5, 6 статті 23-1 Закону України «Про охорону дитинства» усі дії щодо дитини, яка перебуває у складних життєвих обставинах, спрямовуються на захист прав та інтересів дитини, усунення причин таких обставин і забезпечення безпечних умов її утримання та виховання, надання їй та її батькам комплексу необхідних послуг та соціальної допомоги.

У разі якщо повернення дитини до батьків, інших законних представників є неможливим чи суперечить її інтересам, органи опіки та піклування здійснюють заходи щодо надання дитині статусу дитини-сироти чи дитини, позбавленої батьківського піклування, захисту її житлових та майнових прав, влаштування в одну із форм виховання, яка найбільше відповідає найкращим інтересам дитини.

Порядок діяльності органів опіки та піклування з питань захисту прав дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України «Про охорону дитинства» діти, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, мають право на особливий захист і допомогу з боку держави.

Конституція України та Конвенція ООН про права дитини, а також Закон України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» визначають правові основи діяльності органів і служб у справах дітей та спеціальних установ для дітей, на які покладається здійснення соціального захисту і профілактики правопорушень серед осіб, які не досягли вісімнадцятирічного віку.

Згідно з абзацом 2 частини 1 статті 1 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» здійснення соціального захисту дітей і профілактики серед них правопорушень покладається в межах визначеної компетенції на центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері сім`ї та дітей, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері сім`ї та дітей, орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері сім`ї та дітей, відповідні структурні підрозділи обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, виконавчих органів міських і районних у містах рад.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей» штатна чисельність працівників районних, міських, районних у містах служб у справах дітей установлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, які проживають у районі, та не більше ніж на дві тисячі дітей, які проживають у місті, районі у місті. Штатна чисельність працівників служб у справах дітей виконавчих органів сільських, селищних рад відповідних територіальних громад встановлюється з розрахунку один працівник служби не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Слід також зазначити, що відповідно до підпунктів 6, 8 пункту «б» частини 1 статті 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження: забезпечення школярів із числа дітей-сиріт, дітей з інвалідністю/осіб з інвалідністю I-III групи, дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей із сімей, які отримують допомогу відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям», які навчаються в державних і комунальних навчальних закладах, безоплатними підручниками, створення умов для самоосвіти; вирішення відповідно до законодавства питань про повне державне утримання дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, у дитячих будинках сімейного типу, закладах професійної (професійно-технічної) освіти та утримання учнів спеціальних закладів освіти, про надання пільг на утримання дітей у пансіонах закладів освіти, а також щодо оплати харчування дітей у закладах освіти (групах подовженого дня).

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» безпосереднє ведення справ та координація діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, покладаються на служби у справах дітей.

Служба у справах дітей:

- бере участь у здійсненні заходів щодо соціального захисту і захисту прав та інтересів дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і несе відповідальність за їх дотримання, а також координує здійснення таких заходів;

- оформляє документи на усиновлення і застосування інших форм влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, визначених цим Законом;

- оформляє клопотання щодо переведення дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на інші форми влаштування дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює контроль за умовами влаштування і утримання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює моніторинг діяльності стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування;

- здійснює інші заходи стосовно дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Для здійснення функцій щодо опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, у складі служби у справах дітей створюється окремий підрозділ, діяльність якого визначається в установленому порядку. Штатна чисельність такого підрозділу встановлюється залежно від кількості дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, але має становити не менше двох осіб.

За частиною 1 статті 13 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» служба у справах дітей забезпечує створення і ведення банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

При цьому, штатна чисельність працівників служби у справах дітей, яка не приведена у відповідність до вимог статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», на переконання суду, унеможливлює належне виконання повноважень, покладених на органи місцевого самоврядування у сфері охорони дитинства, забезпечення соціальних та економічних прав дітей, в тому числі дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, а також дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Наведені положення законодавства, у тому числі норми Закону України «Про охорону дитинства» та Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень з урахуванням вимог законодавства до їх штатної чисельності.

Формулювання частини 7 статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», що цитується вище, передбачає правову норму, що встановлює необхідність визначення штатної чисельності працівників служб у справах дітей селищних рад з розрахунку один працівник не більше ніж на одну тисячу дітей, але не менше одного працівника на об`єднану територіальну громаду.

Затверджуючи та забезпечуючи права і свободи громадян, держава окремими і законами України встановила певні соціальні пільги, компенсації і гарантії, що є складовою конституційного права на соціальний захист, а тому згідно з ч.2 ст.19, ч.1 ст.68 Конституції України є загальнообов`язковими та однаковою мірою мають додержуватися органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими особами.

Положення Закону України «Про органи і служби у справах дітей і та спеціальні умови для дітей» зобов`язують органи місцевого самоврядування створювати служби у справах дітей для виконання відповідних повноважень законодавства з урахуванням вимог щодо їх штатної чисельності.

Судом, з наявних в матеріалів справи встановлено, що на території Берегівської територіальної громади проживає 10037 дітей; 64 дитини з числа дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування; 31 дитина, що перебуває на обліку як така, що опинилися в складних життєвих обставинах; 128 дітей, яким надано статус постраждалих внаслідок воєнних дій, збройних конфліктів. В свою чергу, загальна кількість штатних працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради становить п`ять осіб, що суперечить положенням статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей». Таким чином, доводи представника позивача щодо необхідності збільшення штату працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради, є обґрунтованими, а вказані вище обставини свідчать про невиконання відповідачем положень законодавства в частині штатного забезпечення служб у справах дітей за відсутності об`єктивних причин та перешкод для цього.

Відповідно до змісту ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в України», виключно на пленарних засіданнях міської ради вирішується питання створення у разі необхідності органів і служб для забезпечення здійснення з іншими суб`єктами комунальної власності спільних проєктів або спільного фінансування (утримання) комунальних підприємств, установ та організацій, визначення повноважень цих органів (служб).

Таким чином, незважаючи на існування відповідного, конкретно визначеного, нормативного обов`язку, наявності необхідних для його реалізації повноважень та відсутності об`єктивних перешкод, відповідачем не забезпечено виконання вимог, передбачених частиною сьомою статті 4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», що є підставою для визнання такої бездіяльності протиправною. Тому, заявлена позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Берегівської міської ради щодо неприведення штатної чисельності працівників служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей», належить до задоволення.

Відповідно до пункту 23 частини першої статті 4 КАС України, похідна позовна вимога, є вимогою, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

За правилами частини другої статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема: визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Зважаючи на попередній висновок суду про протиправність оскаржуваної бездіяльності, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення похідної позовної вимоги зобов`язального характеру.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної бездіяльності в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Питання щодо розподілу судових витрат у порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Берегівської окружної прокуратури (вул. І.Сечені, буд. 15, м. Берегове, Закарпатська область, 90200, код ЄДРПОУ ) до Берегівської міської ради (вул. Богдана Хмельницького, буд. 7, м. Берегово, Закарпатська область, 90202, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Берегівської міської ради щодо неприведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

Зобов`язати Берегівську міську раду вчинити дії, спрямовані на приведення штатної чисельності працівників Служби у справах дітей Берегівської міської ради у відповідність до вимог ст.4 Закону України «Про органи і служби у справах дітей та спеціальні установи для дітей».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяЯ. М. Калинич