Справа № 160/3275/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/3275/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року (суддя Бондар М.В.) в справі № 160/3275/25 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України (далі Департамент) про:

визнання протиправними дій ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо зарахування йому до календарної вислуги років часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі з 1991 року по 1996 року один рік навчання за шість місяців та підготовки та направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

зобов`язання ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України зарахувати до календарної вислуги років часу навчання у цивільному вищому навчальному закладі з 1991 року по 1996 року один рік навчання за шість місяців та підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи, для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24 березня 2025 року до участі у справі залучено другого відповідача Національну поліції України (далі НП України).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року позивач задоволено частково.

Визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України щодо відмови у зарахуванні до календарної вислуги років ОСОБА_1 час навчання у цивільному вищому навчальному закладі з 01.09.1991 по 20.06.1996, як один рік навчання за шість місяців.

Зобов`язано Ліквідаційну комісію Департаменту захисту економіки Національної поліції України зарахувати до календарної вислуги років ОСОБА_1 час навчання у цивільному вищому навчальному закладі з 01.09.1991 по 20.06.1996, як один рік навчання за шість місяців.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач Департамент просить скасувати рішення з підстав порушення вимог чинного законодавства, без урахування всіх фактичних обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт звертає увагу, що зарахування часу навчання здійснюється лише до вислуги років під час призначення пенсії.

Обов`язковою передумовою обчислення вислуги років для призначення пенсії та, відповідно, зарахування до неї часу навчання поліцейського у цивільних закладах вищої освіти є наявність певної вислуги років у календарному обчисленні, що передбачена абзацом восьмим пункту "а" статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у даному випадку 23 календарних роки і більше).

Судом першої інстанції досліджено наказ Департаменту від 26.04.2017 № 149 о/с "По особовому складу", яким встановлено, що на момент звільнення зі служби в поліції, а саме станом на 10 травня 2017 року, вислуга років ОСОБА_1 у календарному обчисленні становила 16 років 03 місяці 25 днів.

Таким чином при звільненні ОСОБА_1 у Департаменту не було підстав для обчислення вислуги років для призначення пенсії та, відповідно, зарахування до неї часу його навчання, оскільки на момент звільнення не було обов`язкової передумови для такого обчислення наявності в останнього вислуги в календарному обчисленні не менше 23 років, тому суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про необхідність зарахування ОСОБА_1 періоду навчання в Державній гірничій академії України до вислуги років у календарному обчисленні.

Звертає увагу, що відповідно до диплому ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 21.06.1996 навчання в Державній гірничій академії України останній закінчив 21.06.1996 року, тоді як відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 07.07.1995 військове звання "старший лейтенант" ОСОБА_1 отримав 22.07.1993, а не 22.07.1999 року, тобто позивач спочатку в 1993 році отримав військове спеціальне звання, а навчання у вищому навчальному закладі закінчив 1996 року, а не навпаки.

Суд першої інстанції не взяв уваги та не надав правової оцінки тому факту, що відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 в підпункті б) графи 3 "Освіта" вказано, що військову освіту ОСОБА_1 здобув в Державній металургійній академії України (тобто, в іншому навчальному закладі) в 1995 році, де прийняв присягу 07.07.1995 року та отримав військово-облікову спеціальність "ВОС-02110", тоді як відповідно до вищезазначеної копії диплома повну вищу освіту позивач здобув в Державній гірничій академії України.

Враховуючи вищевикладене, отримання офіцерського звання позивачем відбулось не внаслідок закінчення навчального закладу, вказаного в дипломі, що є також визначальною умовою для реалізації приписів частини другої статті 17 Закону № 2262-XII та абзацу першого пункту 2 Постанови № 393, а в ході проходження курсу військової підготовки в Державній металургійній академії України.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1991 по 1996 проходив навчання у Державній гірничій академії України за спеціальністю: 7.050107 Економіка підприємства; спеціалізація: Економіка гірничого підприємства.

Згідно з копією диплома серії НОМЕР_1 від 21.06.1996 ОСОБА_1 закінчив Державну гірничу академію України за спеціальністю Економіка підприємства та отримав кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера-економіста.

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_2 , ОСОБА_1 отримав військове звання старший лейтенант 22.07.1993.

Матеріали справи містять копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 , в якій містяться такі записи, зокрема:

№1: 01.09.1991 20.06.1996 навчання в Дніпропетровській державній гірничій Академії України;

ДМЦ УМВС України в Дніпропетровській області

№11: 15.01.2001 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України;

№12: 06.11.2015 звільнений з органів внутрішніх справ.

Національна поліція України

№13: 07.11.2015 прийнятий по службу до Національної поліції України;

№14: 10.05.2017 звільнений зі служби в Національній поліції України.

Згідно з листом Департаменту захисту економіки НП України від 20.12.2019 №203зі, ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15.01.2001 по 06.11.2015, у Національній поліції України з 01.11.2015 по 10.05.2017.

На підставі наказу Департаменту захисту економіки НП України від 26.04.2017 №149 о/с По особовому складу відповідно до Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини 1 статті 77 підполковника поліції ОСОБА_1 (0094950), старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м. Дніпро) управління захисту економіки в Дніпропетровській області, з 10.05.2017 з виплатою компенсації за 10 діб щорічної чергової основної оплачуваної відпустки та 02 доби додаткової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2017 році.

Станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 16 років 03 місяці 25 днів; вислуга років на пільгових умовах 05 років 01 місяць 24 дні.

На відповідне звернення позивача до Департаменту захисту економіки НП України щодо внесення змін до наказу ДЗЕ від 26.04.2017 №149 о/с, а саме, зарахування до календарної вислуги років часу навчання в закладі освіти, після закінчення якого присвоюється офіцерське (спеціальне) звання із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби та підготовку документів для призначення пенсії за вислугу років і подання їх до органів Пенсійного фонду України, позивача листом від 19.07.2024 №13-64/39-2024 повідомлено, що статтею 17 Закону №2262-ХII передбачено, що до вислуги років поліцейським, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіни військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх страв України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`ять років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби. Період навчання та присвоєння офіцерського (спеціальне) звання необхідно підтверджувати відповідними документами. Разом з цим, згідно з пунктом а статті 12 розділу ІІ Закону №2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби та мають відповідні календарні роки вислуги (з 01 жовтня 2016 по 30 вересня 2017 і на день звільнення мають вислугу 23 календарних і більше). На момент звільнення зі служби в поліції, а саме, станом на 10 травня 2017 вислуга років позивача у календарному обчисленні становила 16 років 03 місяці 25 днів.

Встановивши, що офіцерське (спеціальне) звання ОСОБА_1 отримав 22.07.1999, тобто після закінчення навчального закладу 20.06.1996 та до вступу на службу до органів внутрішніх справ (15.01.2001), суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач має право на зарахування до календарної вислуги років періоду з 01.09.1991 по 20.06.1996 із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Оскільки позивач до Сектору з питань пенсійного забезпечення НП України як уповноваженого структурного підрозділу з відповідною заявою в установленому порядку не звертався, що підтверджується листом Сектору від 27.03.2025 №29816/48-2025, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовна вимога про зобов`язання підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті пункту а статті 12 Закону №2262-ХII є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ з 15 січня 2001 року по 06 листопада 2015 року, у Національній поліції України з 01 листопада 2015 року по 10 травня 2017 року.

Наказом Департаменту захисту економіки НП України від 26 квітня 2017 року №149о/с відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції за пунктом 7 (за власним бажанням) частини першої статті 77 підполковника поліції ОСОБА_1 (0094950), старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу №1 (м. Дніпро) управління захисту економіки в Дніпропетровській області, з 10 травня 2017 року (а.с. 15).

Станом на день звільнення: стаж служби в поліції для виплати надбавки за вислугу років та одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби в поліції складає 16 років 03 місяці 25 днів; вислуга років на пільгових умовах 05 років 01 місяць 24 дні.

На звернення позивача до Департаменту захисту економіки НП України щодо внесення змін до наказу від 26 квітня 2017 року №149о/с в частині зарахування до календарної вислуги років часу навчання в закладі освіти, після закінчення якого присвоюється офіцерське (спеціальне) звання із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби та підготовку документів для призначення пенсії за вислугу років і подання їх до органів Пенсійного фонду України листом від 19 липня 2024 року №13-64/39-2024 повідомлено про правомірність обчислення вислуги років (а.с. 16).

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 з 1991 року по 1996 рік навчався у Державній гірничій академії України за спеціальністю: 7.050107 Економіка підприємства; спеціалізація: Економіка гірничого підприємства.

Згідно з дипломом серії НОМЕР_1 від 21 червня 1996 року ОСОБА_1 закінчив Державну гірничу академію України за спеціальністю «Економіка підприємства» та отримав кваліфікацію спеціаліста гірничого інженера-економіста (а.с. 8-10).

У графі 4 «Військове звання» військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 міститься запис, що ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання «старший лейтенант» 22.07.1999 р. наказом командувача Південного оперативного командування.

Трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.с. 17-21) містить наступні записи:

№1: 01.09.1991 20.06.1996 навчання в Дніпропетровській державній гірничій Академії України;

ДМЦ УМВС України в Дніпропетровській області

№11: 15.01.2001 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ України;

№12: 06.11.2015 звільнений з органів внутрішніх справ.

Національна поліція України

№13: 07.11.2015 прийнятий по службу до Національної поліції України;

№14: 10.05.2017 звільнений зі служби в Національній поліції України.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання зарахування до вислуги років періоду навчання.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон № 2262-ХІІ).

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ встановлені умови призначення пенсії за вислугу років, однією з умов є наявність певної вислуги років, відповідно до пункту а) якої пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше.

Позивач звільнений зі служби в Національній поліції з 10 травня 2017 року, тобто для призначення пенсії на підставі цієї норми позивач повинен мати вислугу років 23 роки і більше.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначені види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії.

Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, особам рядового складу, молодшого, середнього, старшого та вищого начальницького складу Державного бюро розслідувань, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, особам, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми здобуття освіти) у закладах освіти (крім навчання у закладах спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю, військових навчальних закладах та навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України і державної пожежної охорони), після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Службі судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактам, начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей, абзацом першим пункту 2 якого у редакції на час звільнення позивача зі служби в поліції, передбачено, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, поліцейським, особам, зазначеним у пункті ж статті 1-2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державної інспекції техногенної безпеки та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом "а" статті 12 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців.

Отже, зарахування до вислуги років особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ часу їхнього навчання в навчальних закладах в межах до п`яти років, із розрахунку - один рік за шість місяців, можливо у разі навчання у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми навчання); навчання у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання за умови, що таке навчання було до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду.

Судом встановлено, що офіцерське (спеціальне) звання ОСОБА_1 присвоєно 22 липня 1999 року, що чітко вказано у графі 4 військового квитка позивача, а не 22.07.1993, як стверджує апелянт.

Відтак, спеціальне (офіцерське) звання позивачу присвоєно після закінчення навчального закладу 20 червня 1996 року та до вступу на службу до органів внутрішніх справ (15 січня 2001 року).

Отже, позивач має право на зарахування до календарної вислуги років періоду з 01 вересня 1991 року по 20 червня 1996 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеного у постанові від 22 січня 2020 року у справі № 200/5111/19, за яким визначальною умовою для застосування наведеного законодавчого припису (зарахування вислуги років за частиною другою статті 17 Закону № 2262-XII є присвоєння особі офіцерського (спеціального) звання у зв`язку з закінченням відповідного навчального закладу.

Відтак, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки офіцерське (спеціальне) звання ОСОБА_1 присвоєно 22 липня 1999 року, тобто після закінчення навчального закладу 20 червня 1996 року та до вступу на службу до органів внутрішніх справ (15 січня 2001 року), то позивач має право на зарахування до календарної вислуги років періоду з 01 вересня 1991 року по 20 червня 1996 року із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Суд відхиляє доводи апелянта про те, що відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_2 в підпункті б) графи 3 "Освіта" військову освіту ОСОБА_1 здобув в Державній металургійній академії України (тобто, в іншому навчальному закладі) в 1995 році, де прийняв присягу 07.07.1995 року та отримав військово-облікову спеціальність "ВОС-02110", тоді як відповідно до вищезазначеної копії диплома повну вищу освіту позивач здобув в Державній гірничій академії України, адже військова підготовка отримана позивачем у 1995 році, тобто під час навчання в Державній гірничій академії України.

Доводи апелянта про те, що при звільненні ОСОБА_1 у Департаменту не було підстав для обчислення вислуги років для призначення пенсії та, відповідно, зарахування до неї часу його навчання, оскільки на момент звільнення не було обов`язкової передумови для такого обчислення наявності в останнього вислуги в календарному обчисленні не менше 23 років, суд відхиляє, адже саме на відповідача при звільненні позивача покладено обов`язок із обчислення вислуги років безвідносно з наявністю чи відсутністю у особи права на пенсію.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту захисту економіки Національної поліції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в справі № 160/3275/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року в справі № 160/3275/25 за позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Департаменту захисту економіки Національної поліції України, Національної поліції України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 14 жовтня 2025 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов