Справа № 340/2863/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/2863/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 червня 2025 року (суддя Савонюк М.Я., повне судове рішення складено 02 червня 2025 року) в справі № 340/2863/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі ГУ ПФУ в Одеській області), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області), про:

визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Одеській області №07 від 07 січня 2025 року в частині обрахунку стажу роботи на посаді судді 17 років 8 місяців 8 днів та призначення із 27 грудня 2024 року щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді;

зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати йому до стажу роботи судді стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 1 року 6 місяців 7 днів із 31 березня 2018 року по 07 жовтня 2019 року та стаж, який зараховується до стажу роботи на посаді судді, а саме 2 роки 2 місяці 16 днів із 08 липня 2001 року по 24 вересня 2003 року роботи на посадах слідчого відділення Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області та 1 рік 1 місяць 16 днів, із яких 4 місяці 15 днів на посаді юриста Колективного підприємства «Юр-Маркетинг» Кіровоградської міської організації Спілки юристів України із 02 серпня 2004 року по 17 грудня 2004 року та 9 місяців 1 день на посаді помічника судді Кіровського районного суду міста Кіровограда із 20 грудня 2004 року по 21 вересня 2005 року;

зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області призначити та виплатити йому із 27 грудня 2024 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 54 відсотки суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, врахувавши, що стаж роботи судді, що дає право на відставку та призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, становить 22 роки 7 місяців 6 днів, виплати здійснити з урахуванням раніше отриманих сум.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №07 від 07.01.2025 в частині обрахунку ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді 17 років 8 місяців 8 днів та призначення із 27.12.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 на посаді судді, що дає право на відставку та на отримання щомісячного довічного грошового утримання: стаж роботи на посаді судді - 19 років 3 місяці 2 дні; роботу на посадах слідчого - 2 роки 2 місяці 16 днів; стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), наявність якого відповідно до вимог закону надавала право для призначення на посаду судді, а саме: стаж роботи на посаді юриста Колективного підприємства Юр-Маркетинг Кіровоградської міської організації Спілки юристів України 4 місяці 15 днів та стаж роботи на посаді помічника судді Кіровського районного суду міста Кіровограда 9 місяців 1 день.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 із 27.12.2024 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з розрахунку 54 відсотки грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, з урахуванням уже виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Апелянт вважає, що відсутні правові підстави для зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді, періодів роботи на інших посадах, оскільки з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та деяких законів України щодо діяльності органів суддівського врядування» від 16.10.2019 №193-IX та з дня ухвалення Рішення Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 №2-р/2020 визначено, зокрема, єдиний порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці, який врегульований у ст. 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII.

Із набранням чинності Законом №1402, який визначив, що грошове утримання суддям виплачується з розрахунку 50% від суддівської винагороди, у відповідача відсутні правові підстави для його обчислення позивачу на будь-яких інших умовах.

У відзиві позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 Указом Президента України від 22.09.2005 №1308/2005 призначений на посаду судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області строком на п`ять років.

Наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Кіровоградській області від 14.10.2005 №251-К позивача призначено строком на п`ять років на посаду судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області з 14.10.2005.

Указом Президента України від 13.04.2009 №237/2009 позивач переведений на роботу на посаді судді Ленінського районного суду міста Кіровограда у межах п`ятирічного строку.

Постановою Верховної Ради України від 09.09.2010 №2512-VI обраний на посаду судді зазначеного суду безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 15.02.2018 №490/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ленінського районного суду міста Кіровограда на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

30.03.2018 наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда №52-K позивача 31.03.2018 було відраховано зі штату Ленінського районного суду міста Кіровограда у зв`язку зі звільненням з посади на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України (а.с. 30).

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26.06.2018 у справі №811/1372/18, з урахуванням ухвали від 11.10.2019, визнано протиправними дії щодо винесення наказу №52-к від 30.03.2018, виданого головою Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_2 Про відрахування судді ОСОБА_1 зі штату Ленінського районного суду м. Кіровограда у зв`язку зі звільненням з посади на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України в період його непрацездатності. Зобов`язано Ленінський районний суд м. Кіровограда внести зміни до наказу №52-к від 30.03.2018 в частині дати звільнення ОСОБА_1 , зазначивши датою відрахування зі штату Ленінського районного суду м. Кіровограда 07 квітня 2018 року.

На виконання вказаного рішення суду Ленінським районним судом м. Кіровограда наказом від 15.10.2019 №208-К внесені зміни до наказу №52-к від 30.03.2018 в частині дати звільнення позивача - зазначено дату відрахування зі штату Ленінського районного суду м. Кіровограда 07.04.2018.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27.02.2019 у справі №9901/485/18 визнано протиправним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 15.02.2018 №490/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ленінського районного суду міста Кіровограда на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України".

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №9901/485/18 рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27.02.2019 залишено без змін.

Наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда №205-К від 07.10.2019 позивача зараховано до штату Ленінського районного суду м. Кіровограда, як суддю цього суду із 07.10.2019.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 у справі №340/301/20, яке залишене без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020, стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 суму доплат за вислугу років за період з 22.06.2017 по 30.03.2018 в розмірі 47619,30 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 суму доплат за вислугу років за період із 07.10.2019 по 31.10.2019 в розмірі 9430,36 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів. Стягнуто з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 суму суддівської винагороди (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу за період із 09.04.2018 по 04.10.2019 в розмірі 605981,32 грн з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11.12.2020 у справі №340/301/20 встановлено спосіб і порядок виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.06.2020 у справі №340/301/20 шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів на користь ОСОБА_1 з рахунка Державної судової адміністрації України за бюджетною програмою 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів у порядку, передбаченому ст. 3 Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень та постановою КМУ від 03.08.2011 №845 Про затвердження Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників».

Згідно з листами Державної судової адміністрації України від 01.03.2021 №11-3958/21 та від 09.03.2021 №11-4582/21 на виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та ухвали від 11.12.2020 у справі №340/301/20 визначено виплатити позивачу 512939,88 грн, сплатити податок з доходів фізичних осіб у сумі 119345,58 грн та військовий збір у сумі 9945,46 грн, шляхом їх безспірного списання Державною казначейською службою України з рахунку Державної судової адміністрації України.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 16.09.2021 рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 у справі №340/301/20 в частині задоволення позовних вимог про стягнення з ТУ ДСА України в Кіровоградській області на користь позивача суму доплат за вислугу років за період з 22.06.2017 по 30.03.2018 в розмірі 47619,30 грн та за період з 07.10.2019 по 31.10.2019 в розмірі 9430,36 грн скасовано та ухвалено в цій частині нову постанову про відмову у задоволенні позову. Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 в частині задоволення позовних вимог про стягнення суддівської винагороди (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу за період із 09.04.2018 по 04.10.2019 року в розмірі 605981,32 грн, з подальшим вирахуванням обов`язкових податків та зборів скасовано. Справу №340/301/20 в цій частині вимог направити на новий розгляд до суду першої інстанції. В іншій частині рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 09.07.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04.11.2020 залишено без змін.

Ухвалою суду від 29.12.2021 у справі №340/301/20 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Кіровоградській області, Ленінського районного суду м. Кіровограда, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Державна Казначейська служба України у Кіровоградській області про стягнення суддівської винагороди (середнього заробітку) за час вимушеного прогулу залишено без розгляду.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24.12.2024 №3726/0/15-24 позивач звільнений з посади судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у зв`язку із поданням заяви про відставку. Загальний стаж роботи судді, що дає право на відставку встановлено 22 роки 7 місяців 4 дні.

На підставі вищевказаного рішення наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2024 №260/К ОСОБА_1 відрахований зі штату суду 26.12.2024.

30.12.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Вказана заява розглянута, за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області №07 від 07.01.2025 призначено ОСОБА_1 з 27.12.2024 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, з урахуванням страхового стажу 31 рік 6 днів, у тому числі, судді - 17 років 8 місяців 8 днів.

Листами від 14.02.2025 №1408-1073/5-02/8-1100/25 та від 07.04.2025 №2978-2813/5-02/8-1100/25 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивачу, що обчислений згідно з наданими документами та відомостями, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, страховий стаж склав 31 рік 6 днів (порахований по 26.12.2024), з яких 17 років 8 місяців 8 днів на посаді судді (з 14.10.2005 по 29.04.2009 на посаді судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, з 30.04.2009 по 31.03.2018 та з 07.10.2019 26.12.2024 на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда). При цьому до спеціального стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, не зараховано період роботи на посаді слідчого відділення Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з 08.07.2001 по 24.09.2003, на посаді юриста КП "Юр-Маркетинг" з 02.08.2004 по 17.12.2004 та на посаді помічника судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з 20.12.2004 по 13.10.2005, оскільки зарахування вказаних посад до стажу роботи на посаді судді не передбачено чинним законодавством (а.с. 24, 28).

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 16.04.2025 №10502-10008/Б-02/8-1500/25 повідомило позивачу, що рішенням №07 від 07.01.2025 йому з 27.12.2024 призначено щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно виходячи з розрахунку стажу на посаді судді - 17 років, що становить 50% суддівської винагороди, у розмірі 52614,75 грн (104049,00 грн х 50%), де: основний розмір пенсії від середнього заробітку - 52054,50 грн; підвищення учасникам бойових дій (25% від 2361 грн) - 590,25 грн. Вказало, що до стажу роботи на посаді судді не зараховано період служби в органах УМВС України в Кіровоградській області з 15.04.2001 по 24.09.2003, період роботи на посаді юриста в КП "ЮрМаркетинг" Кіровоградської міської організації Спілки юристів України з 02.08.2004 по 17.12.2004 та період роботи на посаді помічника судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з 20.12.2004 по 13.10.2005, оскільки для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до частини 3 статті 142 Закону застосування норм статті 137 Закону не передбачено.

Суд першої інстанції вважав, що стаж роботи ОСОБА_1 на посаді судді на дату ухвалення рішення Вищою радою правосуддя про звільнення з посади судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у зв`язку з поданням зави про відставку від 24.12.2024 №3726/0/15-24 становить 22 роки 7 місяців 4 дні (з 22.09.2005 до 24.12.2024).

Врахувавши, що на час призначення ОСОБА_1 на посаду судді (22.09.2005) питання визначення стажу, який давав право на відставку судді, регулювалося Законом України від 15.12.1992 №2862-XII "Про статус суддів" у відповідній редакції, згідно з абзацом другим частини четвертої статті 43 якого передбачено зарахування до стажу, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання періоду роботи на посаді слідчого, а згідно з архівною довідкою Управління внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 10.12.2024 №309/05/11-2024 позивач з 08.07.2001 по 27.03.2002 працював слідчим за рахунок посади старшого слідчого відділення Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області, а з 27.03.2002 по 24.09.2003 - слідчим відділення Кіровоградського міського відділу УМВС України в Кіровоградській області (2 роки 2 місяці 16 днів), суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначений період роботи на посадах слідчого відповідно до статті 43 Закону №2862-ХІІ підлягає зарахуванню до стажу роботи ОСОБА_1 , що дає йому право на відставку.

Також врахувавши приписи частини 2 статті 137 Закону №1402-VIII (у редакції, яка діє з 05.08.2018), якою встановлено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково 3 роки роботи в галузі права - з 02.08.2004 по 17.12.2004 на посаді юриста Колективного підприємства Юр-Маркетинг Кіровоградської міської організації Спілки юристів України (4 місяці 15 днів) та з 20.12.2004 по 21.09.2005 помічником судді Кіровського районного суду міста Кіровограда (9 місяців 1 день).

Щодо неврахування відповідачем до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, стаж роботи позивача на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда із 31.03.2018 по 07.10.2019, судом першої інстанції вказано, що з урахуванням визнання протиправним рішення Вищої ради правосуддя від 15.02.2018 №490/0/15-18 про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ленінського районного суду міста Кіровограда з моменту його прийняття, тобто з 15.02.2018, ОСОБА_1 є таким, який знаходився у вимушеному прогулі і цей період часу охоплюється дією пункту 1 частини першої статті 137 №1402-VIII у разі визначення його стажу роботи на посаді судді судів України, суд першої інстанції вважав, що відповідач дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для зарахування позивачу до стажу роботи, який дає судді право на відставку, періоду з 01.04.2018 по 06.10.2024.

Стосовно питання правильності розрахунку щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 , виходячи зі стажу судді 22 роки 7 місяців 4 дні, суд першої інстанції, виходячи з приписів частини третьої статті 142 Закону №1402-VII, вважав, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці для позивача складає 54% (50% + (2 роки х 2%).

Наведене слугувало підставою для часткового задоволення позову.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14 жовтня 2005 року по 29 квітня 2009 року працював на посаді судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області, з 30 квітня 2009 року по 31 березня 2018 року - на посаді судді Ленінського районного суду міста Кіровограда.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 15 лютого 2018 року №490/0/15-18 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ленінського районного суду міста Кіровограда на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України.

На виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 26 червня 2018 року у справі №811/1372/18 Ленінським районним судом м. Кіровограда наказом від 15.10.2019 №208-К внесені зміни до наказу №52-к від 30.03.2018 в частині дати звільнення позивача - зазначено дату відрахування зі штату Ленінського районного суду м. Кіровограда 07.04.2018.

Рішенням Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 27 лютого 2019 року у справі №9901/485/18, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року, визнано протиправним та скасовано рішення Вищої ради правосуддя від 15.02.2018 №490/0/15-18 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Ленінського районного суду міста Кіровограда на підставі пункту 3 частини 6 статті 126 Конституції України.

Наказом голови Ленінського районного суду м. Кіровограда №205-К від 07 жовтня 2019 року позивача зараховано до штату Ленінського районного суду м. Кіровограда, як суддю цього суду із 07 жовтня 2019 року.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 24 грудня 2024 року №3726/0/15-24 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Ленінського районного суду м. Кіровограда у зв`язку із поданням заяви про відставку. Загальний стаж роботи судді, що дає право на відставку встановлено 22 роки 7 місяців 4 дні.

Наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.12.2024 №260/К ОСОБА_1 відрахований зі штату суду 26.12.2024.

Позивач 30 грудня 2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Рішенням ГУ ПФУ в Одеській області, яким заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності,?№07 від 07 січня 2025 року призначено ОСОБА_1 з 27 грудня 2024 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 50% суддівської винагороди судді, з урахуванням страхового стажу 31 рік 6 днів, у тому числі, судді - 17 років 8 місяців 8 днів.

Відповідачем не зараховано роботи до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, період роботи на посаді слідчого відділення Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з 08 липня 2001 року по 24 вересня 2003 року, 3 роки стажу (досвіду) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді відповідно до ч. 2 ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», - на посаді юриста КП «Юр-Маркетинг» з 02 серпня 2004 року по 17 грудня 2004 року та на посаді помічника судді Кіровського районного суду м. Кіровограда з 20 грудня 2004 року по 13 жовтня 2005 року, а також стаж роботи на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда 1 року 6 місяців 7 днів із 31 березня 2018 року по 07 жовтня 2019 року.

Спірним під час апеляційного перегляду справи є питання визначення стажу, який враховується при призначенні щомісячного довічного грошового утримання судді.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII (далі Закон №1402-VIII) до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Абзацом 4 пункту 34 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1402-VIII визначено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

За приписами частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року за №2453-VI до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Відповідно до абзацу другого частини четвертої статті 43 Закону «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року №2862-XII у редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, (далі - Закон № 2862-XII) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» № 2453-VI від 07 липня 2010 року (далі - Закон № 2453-VI), який діяв на час роботи позивача суддею, також містить бланкетну норму стосовно визначення стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону №2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується період роботи на посаді слідчого відділення Кіровоградського міського відділу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області з 08 липня 2001 року по 24 вересня 2003 року.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права викладена у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2018 року (адміністративне провадження № П/9901/382/18) та у постанові від 01 жовтня 2018 року у справі №541/503/17.

Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (далі - Закон № 2509-VIII) статтю 137 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту:

«До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.».

Разом з цим, при призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Означена позиція підтримується Вищою радою правосуддя, Верховним Судом, Вищою кваліфікаційною комісією суддів України, Державною судовою адміністрацією України, Національною школою суддів України, викладеною у спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05 листопада 2018 року №41783/0/9-18.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про статус суддів» від 15 грудня 1992 року № 2862-XII суддею міг стати громадянин України, який має, серед іншого стаж роботи за юридичною спеціальністю не менше двох років.

Частиною третьою статті 127 Конституції України в редакції, чинній на час призначення позивача на посаду судді, визначено, що на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну освіту і стаж роботи у галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Таким чином, до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, має зараховуватися період роботи позивача в галузі права у розмірі 3 роки.

Таке правозастосування узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 24 жовтня 2019 року (справа № 9901/2/19), від 30 травня 2019 року (справа № 9901/805/18).

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 до призначення на посаду судді він з 02 серпня 2004 року по 17 грудня 2004 року працював юристом у Колективному підприємстві «Юр-Маркетинг» Кіровоградської міської організації Спілки юристів України (4 місяці 15 днів), з 20 грудня 2004 року по 21 вересня 2005 року - помічником судді Кіровського районного суду міста Кіровограда (9 місяців 1 день).

Оскільки на час призначення позивача на посаду судді законодавством пред`являлась вимога про наявність такого стажу у кількості 3 роки, а частиною другою статті 137 Закону 1402-VIIІ чітко визначено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, тому до стажу роботи на посаді судді позивача має бути зараховано три роки (досвіду) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, а саме

Також судом встановлено, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу судді позивача робота на посаді судді Ленінського районного суду м. Кіровограда із 31 березня 2018 року по 07 жовтня 2019 року, який є фактично періодом вимушеного прогулу.

Відповідачем не приведено доводів у спростування висновку суду першої інстанції щодо протиправності незарахування цього періоду до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, тому судом не надається оцінка висновкам суду першої інстанції в цій частині.

Враховуючи, що до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховуються зазначені періоди, то стаж позивача на посаді судді становить повних 22 роки (22 роки 07 місяців 4 дні).

Частиною третьою статті 142 Закону №1402-VIII установлено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Відповідно, розмір довічного грошового утримання позивача повинен обчислюватися, виходячи з стажу його роботи як судді 22 роки, що обумовлює правильність рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача, виходячи розміру щомісячного довічного грошового утримання 54% суддівської винагороди (50% + 2 х 2).

Доводи апелянта зводяться до відсутності підстав для зарахування до стажу судді, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання, спірних періодів та спростовані приведеними вище висновками суду.

Суд відхиляє посилання апелянта на приведені в апеляційній скарзі висновки Верховного суду та Верховного суду України як нерелевантні до обставин цієї справи.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання щомісячного довічного грошового утримання судді, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім передбачених випадків цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 червня 2025 року в справі № 340/2863/25 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 червня 2025 року в справі № 340/2863/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 13 жовтня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених у цьому пункті.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко