Справа № 240/12075/25
Суддя: Шувалова Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/12075/25

категорія 106030200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шувалової Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу в електронній формі за позовом Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 , третя особа на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України про стягнення коштів,

встановив:

Національна академія Національної гвардії України звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом, в якому просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національної академії Національної гвардії України у період з 11.08.2024 по 04.04.2025 у розмірі 282 047,41 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі сорок сім гривень 41 коп);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати на сплату судового збору в розмірі 4230,71 грн. (чотири тисячі двісті тридцять грн 71 коп).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у зв`язку із невідшкодуванням відповідачем у добровільному порядку витрат, пов`язаних із утриманням в Національній Академії Національної гвардії України на підставі його відрахування із університету за власним бажанням наявні підстави для стягнення витрат, пов`язаних з утриманням в Одеському державному університеті внутрішніх справ у розмірі 282 047,41 грн.

З метою перевірки місця реєстрації відповідача та підсудності даної адміністративної справи Житомирському окружному адміністративному суду 07 травня 2025 року був сформований запит до Державної міграційної служби України для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

У відповідь на даний запит, на адресу суду 27 травня 2025 року надійшла відповідь, якою підтверджується дійсне місце реєстрації відповідача, зазначене у позовній заяві.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29 травня 2025 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Ухвалу про відкриття провадження спрощеного позовного провадження від 29 травня 2025 року була доставлена представнику позивача Козаку М.О. в електронній кабінет 17 червня 2025 року о 08 год 38 хв.

Відповідач, не погоджуючись із позовом, надав до суду відзив за позовну заяву, у якому зазначив, що проходив військову службу (навчання) у відповідача в період з 11 серпня 2024 року по 04 квітня 2025 року на посаді курсанта 1 відділення 254 навчальної групи курсу № 7 командно-штабного факультету, військове звання солдат. Відповідно до наказу начальника Академії від 14.03.2025 № 282 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Вказує, що академія була проінформована про те, що він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 після відрахування з університету. Уважаючи подання позовної заяви передчасним, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 21.03.2025 № 10 (по особовому складу), відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з солдатом ОСОБА_1 достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважається таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період. Звертає увагу суду, що ОСОБА_1 проходить службу на солдатській посаді, а не на офіцерській. Також зазначає, що відповідач, уклавши контракт із академією на період навчання, добровільно прийняв на себе зобов`язання, зокрема, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання такого контракту через небажання продовжувати навчання. Ураховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги Національної академії Національної гвардії України в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення на нього, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 09.08.2024 № 427 «Про додаткове зарахування кандидатів з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу на навчання курсантами на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра (тактичний рівень) у 2024 році, був зарахований з числа осіб рядового, сержантського та старшинського складу Національної гвардії України та інших військових формувань як кандидат на навчання на здобуття ступеня вищої освіти бакалавра тактичного рівня підготовки за спеціальністю 251 «Державна безпека», освітня програма «Службово-бойова діяльність підрозділів НГУ із забезпечення державної безпеки» та призначений на посаду курсанта.

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 11.08.2024 № 239 (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки перемінного складу Академії та на всі види забезпечення, призначено на посаду курсанта та укладено контракт від 11.08.2024 про проходження військової служби (навчання) у Національній гвардії України курсантами Національної академії Національної гвардії України між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

За умовами контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодувати МВС України витрати, пов`язані з утриманням в академії, в якій проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання, або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

04.03.2025 солдатом ОСОБА_1 подано рапорт на ім`я начальника курсу №7 командно штабного факультету із клопотанням про відрахування його з навчання у навчальному закладі та з числа курсантів через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням) на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». В обґрунтування зазначив, що обрав професію помилково. З вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти» ознайомлений та згодний.

17.03.2025 року на засіданні вченої ради Національної академії Національної гвардії України розглядалося питання про відрахування курсантів, які не бажають продовжувати навчання у Національній академії Національної гвардії України, а саме курсанта 1 відділення 254 навчальної групи курсу №7 командно-штабного факультету солдата ОСОБА_1 , та було ухвалено рішення № 7 від 17.03.2025 про дострокове припинення (розірвання) контракту про проходження військової служби (навчання) у Національної академії Національної гвардії України.

Згідно із наказом начальника Національній академії Національної гвардії України від 14.03.2025 №282 «Про висновки службового розслідування за фактом небажання продовжувати навчання солдатом ОСОБА_1 » задоволено рапорт солдата ОСОБА_1 та прийнято рішення про подальше відрахування його з вищого військового навчального закладу відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 21.03.2025 № 10 (по особовому складу), достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) з солдатом ОСОБА_1 відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через небажання продовжувати навчання (за власним бажанням), відраховано з навчання та вважати таким, що проходить військову службу за призовом, під час мобілізації на особливий період.

Згідно з наказом начальника Національної академії Національної гвардії України від 04.04.2025 № 99 (по стройовій частині) достроково припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання), укладений між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника начальника Національної академії Національної гвардії України та ОСОБА_1 , відповідача виключено зі списків перемінного складу курсантів та всіх видів забезпечення на підставі ч. 11 ст. 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем була власноруч підписана заява зобов`язання від 03.04.2025, у якій він вказав підставу відрахування, відомості щодо подальшого проходження військової служби та відомості щодо ознайомлення його зі зведеним розрахунком фактичних видатків державного бюджету на утримання у вищому військовому навчальному закладі у розмірі 282 047,41 грн, із якою він згоден. Даною заявою відповідач також зобов`язався добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України під час проходження навчання у сумі 282 047,41 грн.

На виконання наказу начальника Академії від 04.04.2025 № 99 по стройовій частині відповідно до Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладах вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 проведено розрахунок фактичних витрат на утримання курсанта ОСОБА_1 за період з 11.08.2024 по 04.04.2025 згідно з нормами утримання курсантів та розрахунків фактичних видатків державного бюджету, що загальною сумою становить 282 047,41 грн. (двісті вісімдесят дві тисячі сорок сім гривень 41 копійка), що складається з: грошове забезпечення військовослужбовців на суму 213 764,08 грн, предмети, матеріали, обладнання та інвентар на суму 23 125,50 грн, медикаменти та перев`язувальні матеріали на суму 3 027,08 грн, продукти харчування на суму 24 923,05 грн, оплата комунальних та спожитих енергоносіїв 17 207,70 грн.

Позивачем на адресу місця проживання відповідача була направлена претензія від 10.04.2025 № 84/1/1/7-207-2025 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти у розмірі 282 047,41 грн, однак станом на дату звернення до суду відповідачем не відшкодована в добровільному порядку сума витрат, пов`язаних з утриманням у закладі вищої освіти, що і зумовило звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначені Законом України «Про національну гвардію України» від 13.03.2014 №876-VII (далі - Закон України №876-VII).

Відповідно до статті 1 Закону України №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 5 Закону України №876-VII до складу Національної гвардії України входять: з`єднання, військові частини, вищі військові навчальні заклади, навчальні військові частини (центри), бази, заклади охорони здоров`я та установи, що не входять до складу оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України.

Організаційно Національна гвардія України складається з органів військового управління (головного органу військового управління Національної гвардії України та органів військового управління оперативно-територіальних об`єднань Національної гвардії України), з`єднань, військових частин (підрозділів), вищих військових навчальних закладів, навчальних військових частин (центрів), баз, закладів охорони здоров`я та установ (частина друга статті 5 Закону України №876-VII).

Відповідно до пунктів 3, 6 Розділу І, пункту 1 Розділу VІІІІ Статуту Національної академії Національної гвардії України є вищим військовим навчальним закладом, державної форми власності, підпорядкованим Головному управлінню Національної гвардії України та знаходиться у сфері управління МВС України.

Основною метою діяльності Інституту є освітня діяльність, спрямована на підготовку курсантів (слухачів), ад`юнктів, докторантів для подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у Національній гвардії України за державним замовленням.

Фінансування Інституту здійснюється за рахунок коштів загального та спеціального фонду державного бюджету.

Відтак, курсанти, які навчаються в Національній академії Національної гвардії України перебувають на повному державному забезпеченні.

Відповідно до пункту 1 Положення про МВС України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.10.2015 №878 визначено, що МВС України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України, а тому згідно рішенням Конституційного Суду України № З-РП/99, є уповноваженим державою органом здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Крім того, п.п. 50, 55, 56 п.4, п.п 2 п.5 вказаного Положення визначено, що МВС України організовує в установленому порядку матеріально-технічне та ресурсне забезпечення діяльності апарату МВС України та територіальних органів, закладів, установ і підприємств, що належать до сфери його управління, Національної гвардії, зокрема приміщеннями, полігонами, засобами зв`язку, транспортними засобами, озброєнням, спеціальними засобами, пально-мастильними матеріалами, обмундируванням, іншими видами матеріально-технічних ресурсів, необхідних для виконання покладених на них завдань, забезпечує формування пропозицій до обсягів державного замовлення на підготовку, перепідготовку та післядипломну освіту фахівців, наукових, науково-педагогічних та робітничих кадрів для МВС України, Національної гвардії та центральних органів виконавчої влади, діяльність яких спрямовує і Координує Міністр, забезпечує на базі навчальних закладів, що належать до сфери управління МВС України, підготовку та професійне навчання кадрів для МВС України, Національної поліції та Національної гвардії.

Поряд з цим, МВС України з метою організації своєї діяльності здійснює добір кадрів в апарат МВС, територіальні органи, заклади, установи і на підприємства, що належать до сфери управління МВС, організовує роботу з підготовки та професійного навчання працівників МВС, поліцейських та військовослужбовців Національної гвардії.

Відповідно до частини десятої статті 25 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон України №2232-XII) курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів «д», «е», «є», «з», «и» пункту 1 та підпунктів «д», «е», «є», «ж», «з» пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Як встановлено судом у ході розгляду справи, відповідач був відрахований у зв`язку з власним бажанням.

Відтак, у відповідності до частини десятої статті 25 Закону України №2232-XII відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі визначає Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 (далі - Порядок № 964).

Згідно з пунктом 3, 4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом із Мінфіном, МВС, Управлінням державної охорони, СБУ та Службою зовнішньої розвідки.

Відповідно до положень пункту 7 Порядку №964, у разі відмови курсанта добровільно відшкодувати витрати, стягнення їх здійснюється у судовому порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України у розмірі 282 047,41 (двісті вісімдесят дві тисячі сорок сім) гривень 41 копійка, що підтверджується вищезазначеними письмовими доказами, доданими до матеріалів адміністративного позову. Із розрахунком зазначеної суми відповідач був ознайомлений та погодився.

Доказів оскарження встановленої позивачем суми до відшкодування позивачем не надано, як і обґрунтувань щодо незгоди з заявленою сумою в межах розгляду даної адміністративної справи.

Крім того, відповідно до п.1 Контракту, відповідачем (під час його укладання з Національною академію Національної гвардії України) було взято на себе зобов`язання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходив військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання Контракту.

Доказів того, що відповідач відшкодував витрати, пов`язані з його утриманням під час навчання у вищому навчальному закладі до суду не надано, а тому суд дійшов до висновку, що ці витрати підлягають стягненню з нього в судовому порядку, а позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем до суду не надано.

За наведених обставин суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

Щодо доводів представника позивача стосовно зупинення провадження у зв`язку із проходженням відповідачем військової служби, суд зазначає наступне.

Представником відповідача було подане клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з тим, що відповідач перебуває у складі утвореного військового формування, Військової частини НОМЕР_2 НОМЕР_3 бригаді спеціального призначення Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яке переведене на воєнний стан та забезпечує захист територіальної цілісності України. На підтвердження даної обставини надано до суду довідку від 02.06.2025 №4539, видану солдату ОСОБА_1 у тім, що він дійсно проходить військову службу під час мобілізації у Військовій частині НОМЕР_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05 квітня 2025 року по теперішній час.

Згідно з пунктом п`ятим частини першої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд зупиняє провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розгляду справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду та перебування учасників справи у стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі неодноразово строк дії воєнного часу продовжувався , який не скасовано і до теперішнього часу.

Військове командування, в межах повноважень, визначених цим Законом та Указом Президента України про введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях, затвердженим Верховною Радою України, видає обов`язкові до виконання накази і директиви з питань забезпечення оборони, громадської безпеки і порядку, здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

За приписами статі 1 Закону України "Про Національну гвардію України" Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Також суд звертає увагу на висновки Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2024 року у справі №852/2а-1/24, у якій суд зауважив на тому, що у ході вирішення питання щодо зупинення судового провадження необхідно з`ясовувати чи перебуває особа у складі Збройних Сил України безпосередньо у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та чи виконує вказана частина бойові завдання у зоні бойових дій, а також чи призвів її призов на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період до об`єктивної неможливості відповідача приймати участь у судовому провадженні.

Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 11 березня 2025 року у справі № 904/4027/22.

Між тим, надана відповідачем довідка не містить відомостей про те, що Військова частина НОМЕР_2 виконує бойові завдання у зоні бойових дій та про те, що особисто відповідач не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій.

Натомість, на бланку виданої довідки вказана адреса Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .

При цьому також варто врахувати й те, що провадження у цій справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, тобто не вимагає участі у судовому засіданні.

З урахуванням правових висновків у постановах Верховного Суду щодо застосування процесуального положення норми пункту 5 частини першої статті 236 КАС України, наразі відсутні підстави для зупинення провадження у цій справі, тож заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Національної академії Національної гвардії України (майдан Захисників України, 3, м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл., 61001. ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_4 ) , третя особа на стороні позивача: Міністерство внутрішніх справ України (вул. А. Богомольця, буд. 10, м. Київ, 01601, ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України (реквізити для сплати: реквізити для сплати: , р/р UA1015295, МФО 820172, ДКСУ м. Київ) суму заборгованості з відшкодування фактичних видатків, пов`язаних з його утриманням в Національній гвардії України у період з 11.08.2024 по 04.04.2025 у розмірі 282 047,41 грн (двісті вісімдесят дві тисячі сорок сім) гривень 41 копійку.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 жовтня 2025 р.

Суддя Т.О. Шувалова