Справа № 460/4084/24
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 460/4084/24 пров. № А/857/19175/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізка І.М.,

суддів Затолочного В.С.

Судової-Хомюк Н.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року (головуючий суддя Гресько О.Р., ухвалене у м.Рівне, в порядку спрощеного позовного провадження) у справі № 460/4084/24 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

встановив:

у квітні 2024, Головне управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС, позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 (далі відповідач) податкову заборгованість в сумі 18592,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у відповідача виникла заборгованість у зв`язку з несплатою останнім узгоджених грошових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями податкового органу.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто до бюджету з ОСОБА_1 заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 18592,60 грн.

Суд зазначив, що відповідно до приписів статті 56 ПК України грошові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями (ППР) №0-1716-UA0086729 від 19.06.2023, №0-1716 від 07.09.2022, №0-1716-UA0086729 від 19.06.2023, є узгодженим та підлягали до сплати відповідачем у строк, встановлений пунктом 57.3 статті 57 ПК України.

Разом з тим, відповідачем узгоджені суми грошових зобов`язань у встановлений строк сплачені не були. Суд відхилив як безпідставні твердження представника відповідача про подання позивачем позовної заяви з тим самим предметом і з тих самих підстав, що зазначені у справі № 460/5256/23, оскільки предметом спору у такій справі було стягнення податкового боргу, який виник внаслідок несплати сум податкових / грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з земельного податку з фізичних осіб та пені на підставі інших ППР.

Позивачем було сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» №394-17 від 19 червня 2002 на загальну суму податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями 5529,07 грн. Вказана вимога у встановленому законом порядку останнім не оскаржувалася. На момент вирішення даної справи, у суду відсутні докази сплати відповідачем податкового боргу в сумі 18592,60 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 у справі № 460/5256/23, позов ГУ ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задоволено повністю. На сьогоднішній день вказане рішення суду виконано позивачем в повному обсязі, про що свідчить постанова про закриття виконавчого провадження від 05.03.2024 за ВП № 72929088. Вказані обставини відповідач також повідомила суду першої інстанції, однак було проігноровано з невідомих на це причин. Зазначає, що суд першої інстанції дослідив лише один єдиний доказ, а саме корінець податкової вимоги від 19 червня 2020 на суму 5529,07 грн, та не надав відповіді про заборгованість в розмірі 18592,60 грн. Інших доказів суд не досліджував за їх відсутності. Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення, яке доводить, що ОСОБА_1 не отримувала ніяких повідомлень чи рішень від ГУ ДПС у Рівненській області, оскільки, по-перше, в листі вказана адреса отримувача: м. Рівне, вул. Калинова, 9, в той час як адресою відповідача є: АДРЕСА_1 , крім того, вказане повідомлення пусте та не містить відмітки про те, що ОСОБА_1 отримала дане рішення.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено з матеріалів справи, що за даними ГУ ДПС у Рівненській області станом на 28.03.2024 за відповідачем рахується податкова заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 18592,60 грн.

Дана заборгованість виникла на думку позивача на підставі ППР за №0-1716-UA0086729 від 19.06.2023, №0-1716 від 07.09.2022, №0-1716-UA0086729 від 19.06.2023, а також нарахованої, на підставі ст. 129 ПК України, пені за несвоєчасну сплату податкових платежів.

Оскільки відповідач суму податкового боргу в добровільному порядку не сплатив, тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.16.1.4. ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Положеннями ст.19-1 ПК України визначено функції податкового органу, до яких, зокрема, відноситься здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування і сплати податків та зборів, своєчасністю подання податкової звітності, здійснення контролю за погашенням податкового боргу з податків та зборів платників податків, у тому числі тих, майно яких перебуває у податковій заставі, організовує роботу та здійснює контроль за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку, здійснює інші функції, визначені цим Кодексом та законами України.

За змістом пп.14.1.39 п.14.1 ст.14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПКУ податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з пп.«е» п.176.1 ст.176 ПК України платники податку зобов`язані своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих органом державної податкової служби, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати грошового зобов`язання після його узгодження. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом.

За змістом п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий?борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному?для надсилання (вручення) податкового повідомлення рішення. У разі якщо у платника?податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується?(зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що?існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума?податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі,?податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

В зв`язку із несплатою узгодженої суми податкових зобов`язань в добровільному порядку протягом строків, встановлених пунктом 57.3 статті 57 ПКУ року вказана заборгованість набуває статусу податкового боргу.

У даній справі, судом першої інстанції не взято до уваги, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 15 травня 2023 у справі № 460/5256/23, задоволено позов ГУ ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, яким з відповідача стягнено до бюджету суму податкового боргу у загальному розмірі 23062 грн 54 коп., у тому числі: 238 грн 81 коп. - земельний податок з фізичних осіб та 4927 грн 04 коп. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки і 17896 грн 69 коп. - податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник внаслідок несплати сум податкових /грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з земельного податку з фізичних осіб та пені на підставі податкових повідомлень-рішень (далі як і раніше - ППР): від 29.08.2021 за №0-1716 - 4927,04 грн, від 06.08.2018 за №0-1712 - 2167,20 грн, від 27.07.2019 за №0-1712 - 3361,87 грн, від 29.08.2020 за №0-1716 - 4492,29 грн, від 29.08.2020 за №0-1716 - 3768,22 грн, від 28.10.2020 - пеня - 197,65 грн, від 29.08.2021 за №0-1716 - 3909,46 грн, від 03.09.2020 за №9956-5005-1716 - 67,09 грн, від 29.08.2021 за №-1716 - 81,77 грн, від 14.11.2022 за №8-1712 - 89,95 грн.

Також, під час розгляду справи № 460/5256/23 досліджувалась податкова вимога форми «Ф» від 19.06.2020 за №394-17 на суму 5529,07 грн.

Колегія суддів зазначає, що контролюючим органом не надано доказів, що після рішення суду у справі № 460/5256/23, де досліджувалась вимога Ф» від 19.06.2020 №394-17, було виставлено нову вимогу форми «Ф» № 0-1700 від 28.03.2023 по податкових повідомленнях-рішеннях у даній справі, і на яке покликається позивач у відзиві на апеляційну скаргу.

Разом з тим, до даного позову долучено податкова вимога форми «Ф» від 19.06.2020 за №394-17 на суму 5529,07 грн. (а.с. 5)

Колегією суддів не встановлено, а в матеріалах справи відсутні дані про скерування відповідачці податкової вимоги форми «Ф» № 0-1700 від 28.03.2023 та її отримання.

Частиною 1 статті 45 ПК передбачено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

За правилами частини 3 статті 63 ПК з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку).

Згідно із частиною 5 статті 63 ПК всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Як передбачено у пункті 58.3 статті 58 ПК, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно із приписами пунктів 42.1, 42.2 статті 42 ПК податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті ПК, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як зазначено у пункті 2 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 за № 124/28254 (далі - Порядок №1204), податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу.

Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення (пункт 4 розділу IV Порядку №1204).

Водночас відповідно до пункту 6 розділу IV Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.07.2017 за № 902/30770, податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону України «Про електронні довірчі послуги».

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Відповідно до даних ЄДРФО адреса реєстрації відповідача, а отже і податковою адресою є: вул. Нова, 9 м. Рівне.

Колегія суддів також обумовлює і ту обставину, що податкове повідомлення-рішення від 07.09.2022 № 0-1716, в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення містить адресу відповідача вул. Калинова, 9 м. Рівне (а.с. 10 зворот), що не відповідає адресі відповідача і є неврученим, а, відтак, узгодженим.

У спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт доведеності підстав виникнення боргу, узгодження суми боргу з платником.

Відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Суд звертає увагу, що обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у податкового органу права на звернення до суду із даним позовом, є: наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); сума заборгованості платника податків на момент звернення податкової служби до суду із позовом про її стягнення має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку.

Щоб певну суму назвати податковим боргом, така сума повинна бути безперечно доведена до боржника, про наявність суми несплаченого податку, платник податків повинен бути повідомлений.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення податкового боргу в загальному розмірі 18592 грн. 60 коп., через що у задоволенні заявленого позову слід відмовити.

В порядку ст.139 КАС України належить стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Рівненській області судові витрати за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 3633 грн. 60 коп. сплаченого судового збору (а.с.57, 66).

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового вирішення справи, через що постанова суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 червня 2024 року у справі № 460/4084/24, скасувати.

Прийняти нове, яким в задоволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12,м. Рівне, Рівненська обл., 33023. ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 3633 (три тисячі шістсот тридцять три) грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді В. С. Затолочний
Н. М. Судова-Хомюк