Справа № 320/22242/24
Суддя: Войтович І. І.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року Справа №320/22242/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтович І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГЕЙМ» до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГЕЙМ» з позовом до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, Державної податкової служби України, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2024 № 10475657/35829735;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 31.01.2023 датою її фактичного подання;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 31.01.2024 № 10475658/35829735;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 2 від 31.01.2023 датою її фактичного подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ним були подані до контролюючого органу спірні податкові накладні для їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, однак контролюючим органом безпідставно зупинено їх реєстрацію. Позивач вказує на протиправність оскаржуваних рішень, оскільки останні є такими, що прийняті за відсутності правових підстав.

Одночасно позивач звернув увагу на те, що після зупинення реєстрації податкових накладних ним було подано до контролюючого органу усі необхідні для реєстрації первинні документи, які не мають жодних дефектів та підтверджують факт здійснення господарських операцій, а тому спірні рішення були прийняті протиправно та мають бути скасовані.

30.05.2024 ухвалою Київського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі, справу визначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами; відповідачам запропоновано подати до суду відзиви.

Відповідачі в поданих до суду відзивах заперечували проти задоволення позову. На обґрунтування своєї позиції зазначили, зокрема, що платником податків не надано документів, які відображають зміст, обсяг господарських операцій, час та місце здійснення операцій, що підтверджують реальність господарських операцій із контрагентами, зокрема, останнє покладено в основу формування не зареєстрованих податкових накладних, наполягає на правомірності спірних рішень.

ДПС України також вказує на дискреційні повноваження контролюючого органу щодо реєстрації в ЄРПН податкових накладних.

Відповідачем ГУ ДПС у м. Києві заявлено також клопотання про розгляд справи у порядку загального позовного провадження посилаючись на п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України.

Вирішуючи клопотання відповідача суд вказує на його необґрунтованість враховуючи предмет спору та в силу норм ст. 12, ст. 257 КАС України щодо розгляду судом справ незначної складності. Застосовуючи ст. 260 КАС України під час вирішення питання про відкриття провадження суд визначив порядок розгляду даної справи за правилами спрощеного позовного провадження. Підстав для задоволення клопотання відповідача судом не встановлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, відзиви відповідачів, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГЕЙМ» () зареєстровано 07.04.2008.

Позивач є платником ПДВ, ІПН 96.

Основним видом діяльності позивача є: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Іншими видами діяльності ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» є: Діяльність спортивних клубів, Інша діяльність у сфері спорту, Неспеціалізована оптова торгівля, Інший пасажирський наземний транспорт, н.в.і.у., Інша допоміжна діяльність у сфері фінансових послуг, крім страхування та пенсійного забезпечення, Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів.

Щодо обставин, які слугували підставою для направлення позивачем на реєстрацію податкової накладної № 1 від 31.01.2023 та подальшій відмові у такій реєстрації судом встановлено наступне.

21.03.2014 між ТОВ «ГОТЕЛЬ МЕНЕДЖМЕНТ» (Орендодавець) та ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Орендар) укладено договір оренди нерухомого майна (надалі Договір), відповідно до якого Орендодавець передає, а Орендар приймає від Орендодавця у тимчасове платне користування (надалі - Оренда) Приміщення на умовах, встановлених цим Договором та чинним законодавством України. Приміщення надаються для використання, як нежитлових приміщень для діяльності, передбаченої статутом Орендаря та діючим законодавством України, в тому числі для використання приміщень для облаштування грального закладу, казино, лотерей, спортивного покеру (надалі - Дозволене використання). (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору визначено, що строк Оренди Приміщень за цим Договором складає 20 (двадцять) років.

Строк Оренди може бути продовжений або достроково припинений у відповідності до умов договору та / або чинного законодавства України.

Строк Оренди починає обчислюватися з моменту передачі Приміщень Орендодавцем Орендареві за Актом прийому-передачі Приміщень.

Статтею 4 Договору визначено розмір платежів та порядок оплати згідно укладеного Договору.

Крім того, судом встановлено, що 18.01.2021 між ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Суборендодавець) та ТОВ «БІЛЛІОНАРЕ КАЗІНО КОМПАНІ» (Суборендар) укладено договір суборенди нерухомого майна № 18-01-21 (надалі Договір суборенди № 18-01-21), згідно якого Суборендодавець зобов`язується передати за плату, а Суборендар зобов`язується прийняти у строкове оплатне користування частину групи приміщень загальною площею 506,8 (п`ятсот шість цілих та вісім десятих) квадратних метрів у нежитловому будинку (адміністративно-готельному комплексі), розташованому за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 2А (ЛІТЕРА А) (надалі - Приміщення).

Місце розташування вказаного Приміщення наведено Сторонами у плані-схемі, що додається до Договору в якості Додатку 1 (п. 1.1. Договору суборенди № 18-01-21)

Відповідно до п. 1.2. Договору суборенди № 18-01-21, Приміщення, що суборендується, належить Суборендодавцю на підставі договору оренди нерухомого майна, укладеного 21 березня 2014 року між ТОВ «ГОТЕЛЬ МЕНЕДЖМЕНТ» та ТОВ «ЄВРОГЕЙМ».

Згідно із п. 3.1. Договору суборенди № 18-01-21, передача в суборенду Приміщення та повернення Приміщення з суборенди оформляються відповідними Актами приймання-передачі, які складають невід`ємну частину цього Договору.

Крім того, пунктом 1.4. Договору суборенди № 18-01-21 визначено, що збільшення та/чи зменшення суборендованої площі Приміщення оформляється додатковими угодами Сторін до цього Договору.

Пунктом 3.1. Договору суборенди № 18-01-21 обумовлено, що Сторони домовились, що дата початку строку суборенди починається з дати підписання Сторонами Акту приймання-передачі Приміщення, а дата закінчення строку суборенди - 18 січня 2022 року включно.

Також, п. 4.1. Договору суборенди № 18-01-21 встановлено, що за користування Об`єктом суборенди з Суборендаря справляється суборендна плата, розмір якої встановлюється цим Договором.

За узгодженням Сторін розмір суборендної плати за користування Приміщенням за один календарний місяць, з урахуванням суми ПДВ (надалі Суборендна плата), визначається виходячи з розміру суборендної плати за 1 (один) квадратний метр в гривні, що еквівалентна 154,00 (сто п`ятдесят чотири) долари США станом на дату підписання даного Договору.

Виходячи з досягнутих домовленостей Суборендна плата за користування Приміщенням за один календарний місяць становить 1 824 509,39 гривень (один мільйон вісімсот двадцять чотири тисячі п`ятсот дев`ять гривень тридцять дев`ять копійок), в тому числі ПДВ 20% 364 901,88 грн (триста шістдесят чотири тисячі дев`ятсот одна гривня вісімдесят вісім копійок), з ПДВ 2 189 411,27 грн (два мільйони сто вісімдесят дев`ять тисяч чотириста одинадцять гривень двадцять сім копійок), що є еквівалентом 78 047,20 доларів США (сімдесят вісім тисяч сорок сім доларів США та двадцять центів) згідно офіційного курсу Національного банку України станом на дату підписання даного Договору (п. 4.2. Договору суборенди № 18-01-21).

Крім того, Договором суборенди передбачено збільшення суборендної плати.

Водночас, згідно із п. 6.2. Договору суборенди № 18-01-21, платежі згідно з цим Договором повинні здійснюватися в національній валюті України, у визначений в цьому Договорі строк, безпосередньо на банківський рахунок Суборендодавця. Всі платежі здійснюються Суборендодавцем та наданих Суборендарю в строки і порядку, визначені умовами цього на підставі рахунків, виставлених Договору. У випадку несвоєчасного надання оригіналу рахунку, підписаного з боку Суборендодавця акту наданих послуг і реєстрації податкової накладної Суборендар має право продовжити строк оплати на відповідну кількість днів затримки. По закінченні кожного розрахункового місяця Сторонами підписується двосторонній акт наданих послуг.

У відповідності до п. 6.4. Договору суборенди № 18-01-21, Суборендодавець щомісячно надає Суборендарю акти здачі-приймання робіт (надання послуг). Суборендар зобов`язаний впродовж п`яти календарних днів з моменту надання акту підписати його або надати письмову обґрунтовану відмову від його підписання. Якщо протягом семи календарних днів з моменту надання акту Суборендодавець не одержить підписаний Суборендарем акт чи обґрунтовану відмову від його підписання, акт вважатиметься підписаним Суборендарем.

Акти датується останнім числом місяця, в якому були надані послуги оренди. В Актах зазначається звітний період та вартість наданих послуг суборенди за звітний період. Акти відправляється на адресу місцезнаходження юридичної особи Суборендаря щомісяця до 10 числа місяця наступного за місяцем, в якому були надані послуги суборенди за Договором (п. 6.5 Договору суборенди № 18-01-21).

Пунктом 10.1. Договору суборенди № 18-01-21 встановлено, що Суборендар вступає у користування Приміщенням згідно його мети у день підписання Сторонами Акта приймання-передачі Приміщення. Акт приймання-передачі Приміщення підписується у вказаний в п. 3.1. цього Договору день - дату початку строку суборенди.

Також, судом встановлено, що до Договору суборенди № 18-01-21 сторонами укладено ряд додаткових угод.

Водночас, у додатковій угоді від 31.01.2023 до Договору суборенди № 18-01-21 від 18.01.2021 встановлено, що Сторони дійшли згоди тимчасово змінити розмір суборендної плати за Договором на період з 01.01.2023 по 31.01.2023 та встановити її в наступних розмірах:

за період з 01.01.2023 по 31.01.2023 суборендна плата за Договором становить 3 656 328,00 грн, в т.ч. ПДВ - 609 388,00 грн.

До складу вказаної суми суборендної плати входить вартість спожитих Субарендарем комунальних послуг, а також вартість послуг з сервісного обслуговування Приміщення, передбаченого розділом 7 Договору.

31.01.2023 Сторонами був підписаний акт надання послуг № 1 від 31.01.2023 на загальну суму 3 656 328,00 грн, у тому числі ПДВ 609 388,00 грн.

На виконання п. 187.1 ст. 187 ПК України, за правилом першої події (надання послуг) позивачем складена та направлена на реєстрацію податкова накладна № 1 від 31.01.2023 на загальну суму 3 656 328,00 грн, у тому числі ПДВ 609 388,00 грн, з номенклатурою: Суборенда нежилого приміщення за адресою: 01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, буд. 2А 506,8 кв.м. за січень 2023 року.

Відповідно до отриманої квитанції від 14.02.2023 підставою для зупинення реєстрації виписаної позивачем податкової накладної від № 1 від 31.01.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено відповідність платника податків ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» - пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

25.01.2024 позивачем були направлені пояснення і копії документів щодо постачання послуг, зазначених у податковій накладній від 31.01.2023 № 1 (кількість додатків 19).

Водночас комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у місті Києві прийнято рішення від 31.01.2024 № 10475657/35829735 яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.01.2023 № 1.

Підставою прийняття зазначеного рішення вказано «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив таке в адміністративному порядку до Комісії з питань розгляду скарг ДПС України та надав первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Ці документи наявні у справі та досліджено судом.

Рішенням від 21.02.2024 № 10322/35829735/2 Комісією з питань розгляду скарг ДПС України залишено скарги позивача без задоволення, а рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Стосовно обставин, які слугували підставою для направлення позивачем на реєстрацію податкової накладної від 31.01.2023 № 2 та подальшій відмові у такій реєстрації судом встановлено наступне.

07.05.2021 між ТОВ «ГОТЕЛЬ МЕНЕДЖМЕНТ» (Орендодавець) та ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Орендар) укладено договір оренди паркувального місця № О-05-21 (надалі Договір № О-05-21), відповідно до якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у тимчасове платне користування (оренду) 2 (два) паркувальних місця (надалі - Об`єкт оренди, паркувальне місце), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ», (-3) мінус третій поверх відповідно до умов визначених даним Договором (п. 1.1. Договору № О-05-21).

Пунктом 2.1. Договору № О-05-21 визначено, що строк оренди Об`єкта оренди: з 07 травня 2021 р. (але не раніше передачі Об`єкта оренди за Актом приймання-передачі) до 30 квітня 2023 року.

Відповідно до п. 2.2 Договору № О-05-21, дія Договору може бути достроково припинена за ініціативою однієї зі Сторін за умови направлення письмового повідомлення іншій Стороні за 30 (тридцять) календарних днів до дати розірвання.

Згідно із п. 2.4 Договору № О-05-21, факт приймання-передачі Об`єкта оренди підтверджується Актом приймання передачі, що підписується уповноваженими представниками Сторін. Акт приймання-передачі Об`єкта оренди є невід`ємною частиною Договору.

Розмір Орендної плати складає 6 000,00 грн (шість тисяч грн 00 коп.) з ПДВ за 1 (одне) паркувальне місце (п. 3.2 Договору № О-05-21).

Також, судом встановлено, що 01.09.2021 між ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Суборендодавець) та ТОВ» БІЛЛІОНАРЕ КАЗІНО КОМПАНІ» (Суборендар) укладено договір суборенди паркувальних місць № О-09-21 (надалі Договір суборенди № О-09-21), відповідно до якого Суборендодавець зобов`язується передати, а Суборендар прийняти у тимчасове платне користування (оренду) 2 (два) паркувальних місця (надалі - Об`єкт суборенди, паркувальне місце), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ», (-3) мінус третій поверх відповідно до умов, визначених даним Договором (п. 1.1 Договору суборенди № О-09-21).

Відповідно до п. 1.2 Договору суборенди № О-09-21, Суборендодавець гарантує, шо має усі права та повноваження здавати в суборенду Об`єкт суборенди (як передбачено Договором) суборендареві, що дає йому право укласти Договір на викладених в ньому умовах. Об`єкт суборенди належить суборендодавцю на підставі договору оренди паркувального місця № О-05-21 від 07 травня 2021 року. Суборендар гарантує, що має усі права та повноваження суборендувати Об`єкт суборенди в Суборендодавця, що дає йому право укласти Договір на викладених в ньому умовах.

Згідно із п. 2.1 Договору суборенди № О-09-21, строк суборенди Об`єкта суборенди: з 01 вересня 2021 р. (але не раніше передачі Об`єкта суборенди за Актом приймання-передачі) до 30 квітня 2023 р.

У відповідності до п. 3.1 Договору суборенди № О-09-21, Суборендар сплачує за Об`єкт суборенди суборендну плату в розмірах і в строки, визначені цим Договором (надалі Суборендна плата).

Розмір Суборендної плати складає 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень з ПДВ за 1 (одне) паркувальне місце (п. 3.2 Договору суборенди № О-09-21).

Пунктом 3.3. Договору суборенди № О-09-21 визначено, що всього за 2 (два) паркувальних місця розмір Суборендної плати за календарний місяць складає 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, у тому числі ПДВ.

Відповідно до акта приймання-передачі від 01.09.2021 до Договору суборенди паркувального місця від 01 вересня 2021 року № О-09-21 Суборендодавець передав, а Суборендар прийняв у тимчасове платне користування (оренду) 2 (два) паркувальних місця, розташовані за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ», (-3) мінус третій поверх.

Вподальшому, після розірвання Договору оренди паркувального місця № О-05-21 від 07.05.2021, ТОВ «ГОТЕЛЬ МЕНЕДЖМЕНТ» (Орендодавець) та ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Орендар) укладено договір оренди паркувального місця № О-07-22 від 03.10.2022 (надалі Договір № О-07-22), відповідно до якого Орендодавець зобов`язується передати, а Орендар прийняти у тимчасове платне користування (оренду) 1 (одне) паркувальних місця (надалі - Об`єкт оренди, паркувальне місце), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ», (-3) мінус третій поверх відповідно до умов визначених даним Договором (п. 1.1. Договору № О-07-22).

Пунктом 2.1. Договору № О-07-22 визначено, що строк оренди Об`єкта оренди: з 03 жовтня 2022 р. (але не раніше передачі Об`єкта оренди за Актом приймання-передачі) до 30 вересня 2023 року.

Згідно із п. 2.4 Договору № О-07-22, факт приймання-передачі Об`єкта оренди підтверджується Актом приймання передачі, що підписується уповноваженими представниками Сторін. Акт приймання-передачі Об`єкта оренди є невід`ємною частиною Договору.

Розмір Орендної плати складає 3 000,00 грн (три тисячі гривень 00 копійок), у тому числі ПДВ 20% - 500 грн. (п. 3.2 Договору № О-07-22).

Відповідно до акта приймання-передачі від 03.10.2022 до Договору оренди паркувального місця від 03 жовтня 2022 року № О-07-22, Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове платне користування (оренду) 1 (одне) паркувальне місце, розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 24, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ», (-3) мінус третій поверх.

Між сторонами також укладено додаткову угоду № 1 до Договору оренди паркувального місця від 03 жовтня 2022 року № О-07-22, якою внесено до Договору № О-07-22 зміни, зокрема, викладено п. 2.1 Договору № О-07-22 в наступній редакції: « 2.1. Строк оренди Об`єкта оренди: з 03 жовтня 2022 року (але не раніше передачі Об`єкта оренди за актом приймання-передачі до 31 грудня 2023 року (включно).».

У зв`язку із розірванням Договору оренди паркувального місця № О-05-21 від 07.05.2021 та укладенням договору оренди паркувального місця № О-07-22 від 03.10.2022, між ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» (Суборендодавець) та ТОВ «БІЛЛІОНАРЕ КАЗІНО КОМПАНІ» (Суборендар) 01.11.2022 укладено Додаткову угоду № 1 до Договору суборенди паркувальних місць № О-09-21 від 01.09.2021 (надалі Додаткова угода № 1), відповідно до якої Сторони погодили внести зміни до п. 1.1. Договору, виклавши його у наступній редакції: « 1.1. Суборендодавець зобов`язується передати, а Суборендар прийняти у тимчасове платне користування (оренду) 1 (одне) паркувальне місце (надалі «Об`єкт суборенди» або «паркувальне місце»), розташоване за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 2А, адміністративно-готельний комплекс «ІнтерКонтиненталь Київ, (-3) мінус третій поверх відповідно до умов, визначених даним Договором.».

Також, пунктом 3 Додаткової угоди № 1 обумовлено, що Сторони погодили внести зміни до п. 3.2. Договору, виклавши його у наступній редакції: « 3.2. Розмір Суборендної плати складає 7500 (сім тисяч п`ятсот) гривень, в тому числі ПДВ 1250,00 гривень, за один календарний місяць».

Таким чином, Договір суборенди паркувальних місць № О-09-21 від 01.09.2021 продовжив свою дію на підставі нового Договору оренди паркувального місця № О-07-22 від 03.10.2022, укладеного між ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» та ТОВ «ГОТЕЛЬ МЕНЕДЖМЕНТ».

31.01.2023 Сторонами був підписаний акт надання послуг № 2 від 31.01.2023 на загальну суму 7 500,00 грн, у тому числі ПДВ 1 250,00 грн, відповідно до якого, виконавцем були надані наступні роботи (надані такі послуги): Оренда паркувального місця за січень 2023 року Згідно Договору № О-09-21 від 01.09.2021.

На виконання п. 187.1 ст. 187 ПК України, за правилом першої події (надання послуг) позивачем складена та направлена на реєстрацію податкова накладна № 2 від 31.01.2023 на загальну суму 7 500,00 грн, у тому числі ПДВ 1 250,00 грн, з номенклатурою: Оренда паркувального місця за січень 2023 року Згідно Договору № О-09-21 від 01.09.2021.

Відповідно до отриманої квитанції від 14.02.2023 підставою для зупинення реєстрації виписаної позивачем податкової накладної від № 2 від 31.01.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено відповідність платника податків ТОВ «ЄВРОГЕЙМ» - пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

25.01.2024 позивачем були направлені пояснення і копії документів щодо постачання послуг, зазначених у податковій накладній від 31.01.2023 № 2 (кількість додатків 11).

Водночас комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у місті Києві прийнято рішення від 31.01.2024 № 10475658/35829735 яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 31.01.2023 № 2.

Підставою прийняття зазначеного рішення вказано «надання платником податку копій документів, складених / оформлених із порушенням законодавства».

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач оскаржив таке в адміністративному порядку до Комісії з питань розгляду скарг ДПС України та надав первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції.

Ці документи наявні у справі та досліджено судом.

Рішенням від 22.02.2024 № 10619/35829735/2 Комісією з питань розгляду скарг ДПС України залишено скарги позивача без задоволення, а рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних - без змін з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

Не погоджуючись із спірними рішеннями комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкових накладних, якими, на думку позивача, порушено його права та інтереси, останній звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зокрема, в силу ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Предметом розгляду у цій справі є рішення Комісії Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 31.01.2024 № 10475657/35829735, від 31.01.2024 № 10475658/35829735 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 1 від 31.01.2023, № 2 від 31.01.2023.

У зв`язку з викладеним, судом підлягає перевірка по встановленню наявності факту законності чи протиправності прийняття спірних рішень суб`єктом владних повноважень, на відповідність останніх вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права, обов`язки платників податків та зборів, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (в редакції, чинній на час виникнення між сторонами спірних відносин).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (надалі - ПК України, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з абзацами 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Відповідно до абзаців 9-10 пункту 201.10 статті 201 ПК України датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України (абзац 15 пункту 201.10 статті 201 ПК України).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (надалі - Порядок № 1246, в редакції, яка була чинна на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 8 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування складаються та реєструються постачальником (продавцем) - платником податку, крім випадків, визначених пунктом 9 цього Порядку.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (надалі - квитанція).

Пунктом 14 Порядку № 1246 визначено, що квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДПС.

При цьому пунктом 3 Порядку № 1246 закріплено, що операційний день триває в робочі дні з 8 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо граничні строки реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1246 у квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

У разі зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування формується квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Така квитанція одночасно надсилається постачальнику (продавцю) та отримувачу (покупцю) - платнику податку (п.17 Порядку № 1246).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (надалі - Порядок № 1165).

Згідно з пунктом 5 Порядку № 1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Відповідно до пунктів 7-8 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Платник податку отримує інформацію щодо податкових накладних/ розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, через електронний кабінет.

Пунктами 10-11 Порядку № 1165 визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.

Отже, з вищенаведених норм вбачається, що після надсилання платником податку складеної ним податкової накладної (розрахунку коригування) до контролюючого органу, в автоматизованому режимі (тобто без участі працівників контролюючого органу) проводиться перевірка відповідності цієї податкової накладної (розрахунку коригування) критеріям ризиковості платника податку, ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Судом встановлено, що підставами для зупинення реєстрації поданих позивачем податкових накладних було відповідність платника податку пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, запропоновано надати пояснення та/або копії документів щодо підтвердження інформації зазначеної в ПК/РК.

Згідно пункту 8 Додатку 1 до Порядку №1165 визначено, що до критеріїв ризиковості здійснення операцій належить: у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданій для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Таким чином, аналіз пункту 8 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того, аби віднести господарські операції позивача до ризикових необхідно мати належну податкову інформацію яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання контролюючим органом завдань та функцій, у зв`язку з чим, встановити наявність у господарської операції такої ознаки мають бути відповідні передумови для таких тверджень, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтовані доводи та надати належні докази.

Водночас, суд зазначає, що належної мотивації підстав та причин віднесення ГУ ДПС у м. Києві за наслідками поданої позивачем податкових накладних до категорії ризиковості здійснення операцій ГУ ДПС у м. Києві ані у спірних рішень не зазначено, ані до суду таких належних і достатніх доказів не надано.

Як зазначено вище, у квитанціях контролюючий орган зазначив, що позивач відповідає п. 8 Критеріям ризиковості платника податку та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтверджених інформації зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд зазначає, що позивачем надано до контролюючого органу первинні документи на підтвердження здійснених господарських операцій, та у квитанціях не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація податкових накладних стала можливою, що на переконання суду свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам до таких, що визначені пунктом 11 Порядку № 1165.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів. При цьому, у разі зупинення реєстрації податкової накладної на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку, контролюючий орган повинен вимагати від платника документи на спростування наявної у органу ДПС інформації, пов`язаної з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях, чого зроблено не було.

Суд зазначає, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Верховний Суд у постановах від 30.07.2019 у справі № 200/14026/18-а та від 23.10.2019 у справі № 826/8693/18, при розгляді аналогічних справ зазначив, що первинним об`єктом судового дослідження у даній справі є обставини, за яких відповідачі вчинили дії щодо зупинення реєстрації податкових накладних та приймали рішення про відмову у їх реєстрації. Підставою для таких дій мають бути: чіткі критерії оцінки ступеня ризиків відповідних господарських операцій; конкретний перелік документів, встановлений податковим законодавством, який підлягав наданню контролюючому органу для дослідження при прийнятті ним оспорюваних рішень.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 6 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно, суд зазначає, що за загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його оформлення (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт Критеріїв, без наведення відповідної підстави і розрахованих показників за критерієм, якому відповідає платник податку, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Наведене узгоджується із правовою позицією, що викладена Верховним Судом у постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі № 821/1173/17, від 18.06.2019 у справі № 0740/804/18, від 22.07.2019 у справі № 815/2985/18 та від 27.01.2022 у справі № 380/2365/21.

Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначає Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року № 520 (надалі - Порядок № 520).

Пунктом 2 Порядку № 520 встановлено, що прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (надалі - комісія регіонального рівня).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 520 комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/ розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Пунктом 7 Порядку № 520 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня (пункт 9 Порядку № 520).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком до цього Порядку (пункт 10 Порядку № 520).

Згідно з пунктом 11 Порядку № 520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі;

- та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 12 вказаного Порядку № 520 рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі набирає чинності в день прийняття відповідного рішення.

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

З матеріалів справи вбачається, що у спірних рішеннях фактично викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкових накладних, а також без повідомлення причин, за яких надані позивачем документи не були враховані.

Також, під час розгляду справи судом встановлено, що позивачем направлено відповідачу пояснення та копії усіх можливих первинних документів для підтвердження підстав подання вказаних у справі податкових накладних, з метою їх реєстрації в ЄРПН, якими підтверджується реальність здійснення операцій між позивачем та його контрагентами.

Судом встановлено та досліджено первинні документи надані позивачем до матеріалів справи та які були надіслані на адресу відповідної комісії, органу ДПС України, до вказаних документів контролюючі органи зауважень не мали та додаткових пояснень чи тих же зауважень до суду не надали.

Суд зауважує, що в якості недостатності наданих платником податку документів для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування слід розуміти надання таким платником не всіх документів, передбачених пунктом 5 Порядку № 520.

Також, суд зазначає, що віднесення платника податків до Критеріїв ризиковості не є підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, за не доведення в свою чергу контролюючим органом вчинення платником податків ризикових господарських операцій, та не є такою підставою для не конкретизації яких саме документів не надано платником на підтвердження права подання на реєстрацію в ЄРПН податкової накладної.

Верховний Суд у постанові від 30.05.2023 у справі № 500/889/21 зазначив, що при розгляді таких спорів судами, крім іншого, має бути встановлено настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкові накладні та зареєструвати їх в ЄРПН.

Так, відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", незалежно від дати накладення електронного підпису.

За вказаною справою, відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, керуючись правилом першої та другої подій виникнення податкових зобов`язань, позивач виписав на адресу своїх контрагентів спірні податкові накладні № 1 від 31.01.2023 та № 2 від 31.01.2023.

Слід зазначити, що приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій платника податку на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20 та від 01.02.2023 у справі № 2240/2900/18.

Платником податків надано до податкового органу первинні документи, які є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій.

Крім того у постанові від 23.02.2023 у справі № 420/9924/20 Верховний Суд зауважив, що в межах справ подібних категорій та характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами на стадії реєстрації податкових накладних, надання судами оцінки щодо товарності або безтоварності господарських операцій є передчасною подією. Такі обставини можуть бути встановлені контролюючим органом на підставі здійсненої належної перевірки, з прийняттям ППР, та в подальшому підтверджені судом.

Також Верховний Суд звернув увагу на те, що у випадку загальної вказівки щодо необхідності подати документи у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний саме в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття необґрунтованого рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.

Верховний Суд у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 за наслідками аналізу положень Порядку № 520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Верховний Суд звернув увагу на те, що невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії має наслідком визнання його протиправним.

Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлювалась Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.05.2019 у справі № 0940/1240/18, від 10.04.2020 у справі № 819/330/18 та від 18.06.2020 у справі № 824/245/19-а.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 05.01.2021 у справі № 640/11321/20 зазначив, що незважаючи на те, що затверджена Порядком №1165 форма рішення, яка не передбачає конкретизації підстав у разі відповідності пунктам 1-8 критеріїв ризиковості платника податку, не скасовує обов`язок податкового органу необхідності доказування, передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем було надано до контролюючого органу первинні документи які, на його переконання, є належними та достатніми для підтвердження здійснення ним господарських операцій.

Водночас квитанції про зупинення реєстрації спірних податкових накладних не відповідають вимогам, що встановлені до них Порядком № 1165, в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (їх) зупинено реєстрацію податкової накладної в Реєстрі, із розрахованим показником за цим критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанціях не конкретизовано, які саме документи слід надати позивачу та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, аби реєстрація спірних податкових накладних стала можливою.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем документи для реєстрації спірної податкових накладних підтверджують зазначені у ній дані та є достатніми для прийняття рішення про їх реєстрацію в ЄРПН.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління…".

Однак під час розгляду справи відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду належних і достатніх доказів, які спростовували б твердження позивача, не навели мотивів прийняття спірних рішень, неврахування наданих позивачем Комісії Головного управління ДПС у м. Києві документів, а отже, не довели правомірність своїх рішень.

З урахуванням наведеного, суд зазначає, що дії Комісії ДПС по прийняттю спірних рішень, в яких не наведені мотиви його ухвалення та не зазначені підстави неврахування наданих позивачем документів та пояснень, свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977, свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою діяльність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що враховуючи наявність у позивача передбачених чинним законодавством України документів, які свідчать про реальність проведення господарських операцій, та приймаючи до уваги те, що такі документи були надані відповідачам, останні не мали правових підстав для прийняття спірних рішень про відмову в реєстрації податкових накладних.

У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати оскаржувані рішення Комісії Головного управління ДПС у місті Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 31.01.2024 № 10475657/35829735, від 31.01.2024 № 10475658/35829735 про відмову у реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 1 від 31.01.2023 та № 2 від 31.01.2023.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних спірні податкові накладні датою їх фактичного подання для реєстрації в ЄРПН, суд зазначає таке.

Згідно з частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 24.04.2017 № 1395/5, дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта. Він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але і не має права виходити за її межі.

Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.

Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановленні у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

Згідно з пунктом 19 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, у день набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію податкової накладної в Реєстрі Державною податковою службою України вчиняються відповідні дії по реєстрації, при цьому датою реєстрації є день набрання законної сили рішенням суду, якщо у судовому рішенні не зазначена інша дата. Отже, суд може зазначити у судовому рішенні конкретну дату, яку контролюючому органу необхідно відобразити в якості дати реєстрації податкової накладної в Реєстрі.

У зв`язку з цим, податкові накладні № 1 від 31.01.2023 та № 2 від 31.01.2023 підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного подання.

Визначений вказаний належний спосіб захисту встановленого судом порушеного права позивача, є гарантією, що спір між сторонами буде остаточно вирішений та належним чином будуть поновлені права позивача, що узгоджується із висновками Верховного Суду вкладеними у постановах від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20, від 27.10.2022 у справі № 360/3253/20, від 25.11.2022 у справі № 320/3484/21.

Таким чином, позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір на суму 6 056 грн 00 коп.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору на суму 6 056 грн 00 коп. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Головного управління ДПС у місті Києві.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління Державної податкової служби у місті Києві від 31.01.2024 № 10475657/35829735 та від 31.01.2024 № 10475658/35829735.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, буд. 8, м. Київ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.01.2023 № 1 та від 31.01.2023 № 2, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГЕЙМ» (), датою їх фактичного подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОГЕЙМ» (, місцезнаходження: 01025, місто Київ, вулиця Велика Житомирська, будинок 2а) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 056,00 грн (шість тисяч п`ятдесят шість гривень 00 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Войтович І. І.