Справа № 420/31277/25
Суддя: Бутенко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Бутенка А.В., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Миколаївська 30, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67701, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий зміст позовних вимог.

Військова частина НОМЕР_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тирнового Максима Вікторовича №ВП78606760 від 05.09.2025р. про накладання штрафу.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що старшим державним виконавцем Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладання штрафу за невиконання у встановлений строк виконавчого листу № 420/29107/24 від 25.06.2025 року виданого Одеським окружним адміністративним судом на виконання рішення №420/29107/24. На виконання вищевказаного рішення боржником в добровільному порядку було проведено розрахунок належних до виплати сум, підготовлено клопотання до розпорядника коштів командування Сил підтримки на погодження сум для виконання рішення суду, направлено заявки на фінансування за цією статтею витрат до Департаменту соціального забезпечення МОУ, проте виділення коштів на виконання рішення суду виділено не проведено.

03.10.2025 року від Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшов відзив на позовну заяву в обґрунтування якого зазначено, що на адресу Відділу з моменту відкриття, а саме з 16.07.2025 р., та на момент завершення виконавчого провадження від 05.09.2025 р., жодних повідомлень про виконання рішення не надходило, окрім позовних заяв про оскарження рішень, дій або бездіяльності органів державної виконавчої служби, а саме визнати незаконною та скасувати постанову старшого державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби у Білгород-Дністровському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Тирнового Максима Вікторовича ВП № 78606760 від 18.08.2025р. про накладання штрафу, яке надійшло на адресу Відділу 26.08.2025 року та оскарження постанови ВП № 78606760 від 05.09.2025р. про накладення штрафу, яке надійшло на адресу Відділу 13.09.2025 року від Військової частини НОМЕР_3 . На даний час на адресу Відділу від Військової частини НОМЕР_3 не надходило жодного повідомлення про розгляд вищезазначеної заявки та виділення коштів на виконання рішення суду. Отже, Військова частина НОМЕР_1 знехтувала своїм обов`язком як сторони виконавчого провадження і не повідомило державного виконавця про наявність обставин, які перешкоджають виконанню рішення суду в повному обсязі та які є поважними.

Заяви чи клопотання від сторін не надходили.

Процесуальні дії вчинені судом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.09.2025 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, за окремою категорію термінових адміністративних справ передбачених статтею 287 КАС України.

Обставини справи.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року по справі № 420/29107/24 зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ) за період з 29.01.2020 р. по 10.12.2021 р. грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р. (2102,00 грн.), Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 р. (2270,00 грн.), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

25.06.2025 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 420/29107/24, яким зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ) за період з 29.01.2020 р. по 10.12.2021 р. грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р. (2102,00 грн.), Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 р. (2270,00 грн.), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум.

14.07.2025 року на адресу Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) надійшла заява ОСОБА_1 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 420/29107/24 від 25.06.2025 року.

16.07.2025 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 78606760 за виконавчим листом № 420/29107/24 виданим 25.06.2025 року.

Цією постановою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

Копію зазначеної постанови боржник отримав 18.07.2025 року, про що свідчить відповідні підпис та відмітки на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Державним виконавцем 18.08.2025 року складено Акт державного виконавця, за змістом якого ним зафіксовано, що станом на 18.08.2025 року рішення суду у справі №420/29107/24, оскільки боржник - Військова частина НОМЕР_1 не подала жодних документів, які б підтверджували виконання рішення суду.

Надалі постановою старшого державного виконавця Білгород-Дністровського ВДВС Південного МРУ від 18.08.2025 року ВП № 78606760 на військову частину НОМЕР_1 на підставі статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладено штраф в розмірі 5100,00 грн за невиконання рішення суду.

Постанова мотивована тим, що рішення суду станом на 18.08.2025 року боржником не виконано, про що складено акт державного виконавця.

29.08.2025 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) складено Акт державного виконавця про невиконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду у справі №420/29107/24.

05.09.2025 року старшим державним виконавцем Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про накладання штрафу у розмірі 10200,00 грн. за не виконання без поважних причин рішення суду.

Не погоджуючись із вказаною постановою про накладання штрафу, військова частина звернулася до суду із цим позовом.

Джерела права й акти їх застосування.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон № 1404)

Відповідно до статті 1 Закону №1404 виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404 виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону № 1404 визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей (частина п`ята), за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (частина шоста).

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404).

Згідно з частиною третьою статті 63 Закону № 1404 виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404 рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Частинами першою та другою статті 75 Закону № 1404 визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Висновки суду.

Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження. Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

З вищевикладеного слідує, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, на час винесення спірної постанови про накладання штрафу ВП №78606760 від 05.09.2025 року, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року по справі № 420/29107/24 в частині зобов`язання військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ) за період з 29.01.2020 р. по 10.12.2021 р. грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" на 01.01.2020 р. (2102,00 грн.), Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" на 01.01.2021 р. (2270,00 грн.), на відповідні тарифні коефіцієнти згідно додатків 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 р. № 704, з урахуванням раніше виплачених сум, не виконано.

Судом встановлено, що позивачем рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 року по справі № 420/29107/24 у встановлений державним виконавцем строк не виконано.

Суд зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 є бюджетною установою, виконує функції оборони держави, визначені Законом України «Про Збройні Сили України». Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів, знаходиться на казначейському обслуговуванні та фінансується з державного бюджету.

Згідно із статтею 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.

Відповідно до пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України, порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України. Вказані виплати здійснюються виключно за рахунок коштів Державного бюджету України з відповідним бюджетним призначенням. Виділення коштів на фінансування даної бюджетної програми (та, відповідно, можливість проведення виплат заборгованості за рішенням суду) не залежить від бажання військової частини, та відповідач не має можливості провести відповідні виплати без відповідного бюджетного призначення.

Отже, невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу, у такому випадку, жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Даний висновок узгоджується з практикою Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18).

Суд звертає увагу, що задля виконання рішення суду боржник здійснив відповідний розрахунок грошового забезпечення та листом № 657/4895 від 07.05.2025 звернувся до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України з проханням забезпечити кошторисними призначеннями по фінансуванню видатків за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення» в розмірі 2 383 171,67 грн, а також склав і надіслав «Розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки за напрямом грошове забезпечення на липень 2025 року», в якому визначив потребу у видатках на виконання рішень судів в розмірі 2559993,00 грн, у тому числі ОСОБА_1 в сумі 113904,22 грн.

Листом №220/13/22345 від 27.06.2025 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив військову частину НОМЕР_1 про те, що: «…Міністерством оборони України фінансування видатків на виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» здійснюється відповідно до наданих розпорядниками коштів нижчого рівня заявок на кошти в межах наявного фінансового ресурсу. У 2024 році видатки Міністерства оборони України на виконання рішень судів становили лише 30% від заявленої потреби. Станом на 26 червня 2025 року наявна заборгованість для забезпечення виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» в сумі 1,4 млрд гривень. Міністерством оборони України з метою своєчасного забезпечення виконання рішень судів порушено питання перед Кабінетом Міністрів України щодо збільшення видатків на виконання судових рішень. Прем`єр-міністром України доручено Міністерству економіки України підготувати проєкт відповідного рішення щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету на безповоротній основі та розглянути на черговому засіданні Кабінету Міністрів України питання їх виділення з метою забезпечення фінансування потреби Міноборони для виконання судових рішень (доручення від 23.12.2024 № 41883/1/1-24). Також, Міноборони повторно звернулось до Міністерства фінансів України з пропозицією щодо перерозподілу бюджетних асигнувань загального фонду державного бюджету в частині збільшення видатків за КЕКВ 2800 за рахунок зменшення фінансового ресурсу, передбаченого для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям, з подальшим його відновленням при внесенні змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» (листи Міноборони від 02.04.2025 № 220/5650 та від 08.04.2025 № 220/6115). Водночас, Міністерство фінансів України листом від 22.04.2025 № 10010-01-5/11595 повідомило, що пропозиція Міністерства оборони України щодо перерозподілу видатків за бюджетною програмою 2101020 в частині збільшення видатків за кодом КЕКВ 2800 за рахунок зменшення за КЕКВ 2112 «Грошове забезпечення військовослужбовців» не підтримана, оскільки Міністерство оборони України заявило додаткову потребу в коштах на виплату грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України в сумі 400,0 млрд гривень, джерел покриття якої на цей час не вишукано. Виходячи з вищезазначеного, фінансування видатків на виконання судових рішень в 2025 році в Міноборони здійснюється в межах наявного фінансового ресурсу та затвердженого помісячного плану асигнувань, пропорційно до заявленої військовими частинами потреби».

Також військова частина листом від 23.05.2025 звернулася до командира ВЧ НОМЕР_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) із клопотанням від 22.05.2025 № 657/5448 щодо погодження суми коштів, необхідних для виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.12.2024 у справі № 420/29107/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання здійснити нарахування індексації грошового забезпечення.

Листом № 343/13286 від 09.06.2025 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомило військову частину НОМЕР_1 про те, що фінансово-економічним відділом ІНФОРМАЦІЯ_1 опрацьовано та погоджується клопотання згідно наданих розрахунків в сумі 113 904,22 грн.

У серпні Військова частина НОМЕР_1 повторно звернулася до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України щодо виділення бюджетних асигнувань для виконання рішень судів.

Листом № 220/13/24273 від 25.08.2025 року Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив Військову частину НОМЕР_1 , що Міністерством оборони України фінансування видатків на виконання судових рішень по КЕКВ 2800 Інші поточні видатки здійснюється відповідно до наданих розпорядниками коштів нижчого рівня заявок на кошти в межах наявного фінансового ресурсу. У 2024 році видатки Міністерства оборони України на виконання рішень судів становили лише 30 % від заявленої потреби. Міноборони поінформувало Комітет Верховної Ради України з питань бюджету, Комітет Верховної Ради України з питань національної безпеки, оборони та розвідки, Апарат Ради національної безпеки і оборони України, а також Кабінет Міністрів України про наявний дефіцит фінансового ресурсу на 2025 рік для забезпечення нагальних потреб Збройних Сил України, в тому числі на виконання судових рішень, які набрали законної сили за соціальним напрямом, а також наголошено на необхідності невідкладно розпочати підготовку змін до Закону України Про Державний бюджет України на 2025 рік у частині збільшення видатків для Міноборони. Виходячи з вищезазначеного, виконання рішень судів чи судових наказів у Міноборони організовано відповідно до процесуального законодавства України, Закону України Про виконавче провадження та інших нормативно-правових актів, а фінансування видатків на виконання судових рішень в 2025 році в Міноборони здійснюється в межах наявного фінансового ресурсу та затвердженого помісячного плану асигнувань. Після збільшення відповідних бюджетних призначень Міністерству оборони України будуть підготовлені пропозиції щодо відкриття асигнувань розпорядникам коштів нижчого рівня.

Однак, вжиті позивачем заходи не призвели до надходження коштів на виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення в розмірі 113904,22 грн.

Таким чином, рішення суду в частині виплати заборгованості не виконано боржником з поважних та незалежних від нього причин, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як накладення державним виконавцем штрафу за невиконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що невиконання рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 в частині виплати грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, одноразової грошової допомоги при звільненні за період з 29.01.2020 року по 10.12.2021 рік, через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Таким чином, з огляду вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №78606760 від 05.09.2025 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. винесена передчасно, а також без встановлення та з`ясування всіх фактичних обставин.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.242 КАС України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Військової частини НОМЕР_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.ст.6, 72-73, 77, 132, 139, 143, 241-246, 250-251 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Миколаївська 30, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 67701, ) про визнання протиправною та скасування постанови ВП №78606760 від 05.09.2025 р. про накладання штрафу задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) ВП №78606760 від 05.09.2025 року про накладення штрафу в розмірі 10200 грн.

3. Стягнути з Білгород-Дністровський відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) () на користь Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн.

Порядок і строки оскарження рішення визначаються ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя А.В. Бутенко