Справа № 160/7028/25
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/7028/25

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі № 160/7028/25
за позовом:ОСОБА_1
до: третя особа: про:Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

05.03.2025р. Дніпропетровським окружним адміністративним судом зареєстровано позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі ГУ ПФУ в Хмельницькій області) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії та 07.03.2025р. судом першої інстанції за цим адміністративним позовом відкрито провадження у справі №160/7028/25, залучено до участі у розгляді справи у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що відповідач безпідставно відмовив у переведенні на пенсію у відповідності до норм Закону України «Про державну службу», не зарахувавши до стажу період роботи з 03.07.1995 року по 16.01.1997 року, з 17.01.1997 року по 07.12.1999 року, тому просив суд: - визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19 грудня 2024 № 69 про відмову у повернені пенсії, призначеної за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» ОСОБА_1 ; - зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби наступні періоди роботи на державній службі: з 03.07.1995 року по 16.01.1997 року, з 17.01.1997 року по 07.12.1999 року; - зобов`язати відповідача повернути неправомірно невиплачені грошові кошти пенсійного забезпечення за весь період невиплати призначеної за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсії, починаючи з 01.10.2024 року, та, в подальшому виплачувати нараховану пенсію у сумі 23610,00 грн.; - зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 13 грудня 2024 року про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №160/7028/25 позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19 грудня 2024 №69 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії, призначеної за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»; зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби, ОСОБА_1 періоди роботи на державній службі: з 03.07.1995 року по 16.01.1997 року, з 17.01.1997 року по 07.12.1999 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум; зобов`язано ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 грудня 2024 року про переведення з пенсії за віком на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням висновків суду; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено /а.с. 66-70/.

Відповідач, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, за якою судом апеляційної інстанції 23.06.2025р. відкрито апеляційне провадження і справу №160/7028/25 призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та порядок було повідомлено учасників справи.

Відповідач ГУ ПФУ в Хмельницькій області, посилаючись у апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного законодавства, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 06.05.2025р. та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу, заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції у цій справі ухвалено обґрунтоване рішення без порушень норм чинного законодавства просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 06.05.2025р. залишити без змін.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 , перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.12.2024р. позивач звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про переведення його з пенсії за віком, призначеної відповідно до норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-ІV(далі Закон 1058) на пенсію за віком у відповідності до норм Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII (далі Закон №889), у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках про складові заробітної плати, виданих Східним офісом Держаудитслужби від 13.12.2024: № 11-244, № 11-245, № 11-246, № 11-247.

Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області №69 від 19.12.2024р. позивачу відмовлено у призначенні пенсії державного службовця у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби у кількості 20 років на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців до 01.05.2016, у зв`язку з чим необхідно надати уточнюючу довідку чи проведена по займаній посаді класифікація посад державної служби, а тому відсутні підстави для врахування довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Позивач вважаючи рішення відповідача від 19.12.2024р. №69 протиправним звернувся до суду із цим позовом за захистом свого порушеного права.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01 травня 2016 року визначалися Законом України «Про державну службу» від 09.07.2003 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723).

01.05.2016р. набрав чинності Закон України №889, який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України №889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889 з 01.05.2016 втратив чинність Закон України №3723, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 передбачено , що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р. № 52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р. № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону №3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, за наявності в особи станом на 01.05.2016р. певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців , що відповідає висновкам щодо застосування норм права, які наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 лютого 2019 року у справі №822/524/18.

Статтею 25 Закону №3723, на яку є посилання у пунктах 10-12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889, визначені класифікація посад державних службовців з першої по сьому категорію, інших прирівняних до них посад, не перелічених у цій статті, та передбачено, що віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Пункт 4 ч.2 ст. 46 Закону №889 передбачає, що до стажу державної служби зараховуються час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до ч. 3 ст. 46 Закону №889 Кабінет Міністрів України постановою №229 від 25.03.2016р. затвердив «Порядок обчислення стажу державної служби» (далі Порядок №229), який чинний з 01.05.2016р. та визначає механізм обчислення стажу державної служби. Відповідно до п.4 Порядку №229 до стажу державної служби зараховується, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 №2493-III (далі Закон №2493) .

Згідно з п. 6 Порядку № 229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889 обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону.

Пунктом 8 розділу XIІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №889 встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Таким чином, в даному випадку необхідно керуватись «Порядком обчислення стажу державної служби», який затверджено постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994р. (далі - Порядок №283) та додатком до нього (які діяли до 01.05.2016р.), за змістом пункту 2 якого до стажу державної служби зараховується робота (служба): на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування.

До спірних правовідносин за період до 30.04.2016р. підлягає застосуванню Порядок №283 та додаток до нього (чинний до 01.05.2016р.), а з 01.05.2016р. - Порядок №229 (чинний з 01.05.2016р. ).

Як вбачається з ксерокопії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.07.1977р., позивач працював на посадах, які відносяться до державної служби у наступні періоди:

- в Синельниківській районній державній податковій інспекції з 13.01.1994 (з моменту прийняв присяги державного службовця) по 16.01.1997 (запис у трудовій книжці п.12-16 на сторінках 22-25);

- на посадах Синельниківської державної податкової адміністрації з 17.01.1997 по 07.12.1999 (запис у трудовій книжці п.17, 18 на сторінках 26-27);

- на посадах в контрольно-ревізійному відділі в Синельниківському районі з 08.12.1999 по 08.11.2011 (запис у трудовій книжці п.23-26 на сторінках 44-45);

- на посадах Контрольно-ревізійного управління в Дніпропетровській області з 09.11.2011 по 01.05.2016 (запис у трудовій книжці п.27-35 на сторінках 46-51).

13.01.1994р. позивачем прийнята присяга державного службовця, згідно ст. 17 Закону України «Про державну службу», про що був зроблений відповідний запис у трудовій книжці НОМЕР_1 п.12 на сторінках 22-23.

Крім того, періоди роботи позивача на посадах державної служби підтверджуються довідками про складові заробітної плати, які видані Східним офісом Держаудитслужби від 13.12.2024: № 11-244, № 11-245, № 11-246, № 11-247.

Таким чином колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що у зв`язку з наявністю у позивача 20-річного стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, є всі підстави для врахування довідки від 13.12.2024 №11-244, до розрахунку розміру пенсії за віком відповідно до Закону №889.

Також, суд першої інстанції зробив правильний висновок стосовно того, що стаж роботи позивача на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, складає понад 20 років та понад 30 років страхового стажу.

Крім того, на час звернення за призначенням пенсії позивач не займав посаду державної служби, тому з урахуванням положень ст. 37 Закону №3723 розмір його пенсії підлягає обчисленню із заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що для належного захисту прав позивача відповідач зобов`язаний призначити і здійснити нарахування та виплату пенсії державного службовця відповідно до статті 37 Закону №3723 - у розмірі 60 відсотків від заробітку, зазначеного в довідках, які видані Східним офісом Держаудитслужби від 13.12.2024: № 11-244, № 11-245, № 11-246, № 11-247.

За таких обставин, безпідставним є висновок відповідача про відсутність у позивача права на пенсію за віком за Законом України «Про державну службу» №889-VIII, а тому суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправним рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19 грудня 2024 № 69 та скасував це рішення.

При цьому колегія суддів вважає, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 19.12.2024р. № 69 позивачу безпідставно та необґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно із Законом України «Про державну службу», то суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати до стажу державної служби позивача періоди роботи на державній службі: з 03.07.1995 року по 16.01.1997 року, з 17.01.1997 року по 07.12.1999 року та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача повернути неправомірно невиплачені грошові кошти пенсійного забезпечення за весь період невиплати призначеної за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» пенсії, починаючи з 01.10.2024р., та, в подальшому виплачувати нараховану пенсію у сумі 23610,00 грн., колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що така вимога заявлена позивачем передчасно, тому що відповідач відмовив у проведенні такого нарахування у зв`язку з відсутністю права, у зв`язку з чим суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні цієї частини позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 06.05.2025р. в оскаржуваній частині у цій справі залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2025р. у справі №160/7028/25 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її ухвалення та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанову виготовлено та підписано 13.10.2025р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов