Справа № 600/4136/25-а
Суддя: Сіжук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позову без розгляду

14 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа №600/4136/25-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сіжук О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення нарахування і виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку; зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 04.08.2017 по день фактичного розрахунку.

Ухвалою судді Чернівецького окружного адміністративного суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі.

17.09.2025 від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду з цим позовом.

Вказана заява обґрунтована тим, що строк звернення з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільнені відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України має обчислюватись з дати фактичного проведення виплати. Вказує, що виплата грошового забезпечення позивачу відбулася 17.05.2021, при цьому позивач з позовом звернувся до суду 28.08.2025, тобто поза межами місячного строку.

Представник позивач надала відповідь на відзив, в якій просила поновити позивачу пропущений строк звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання зазначила, що 18.05.2021 на банківський рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 38125,32 грн, однак, позивач не був обізнаний про те, які саме суми були нараховані, оскільки про це не було зазначено в коментарях до платежу.

Зазначає, що з 2016 по 16.01.2023 позивач проходив військову службу, а тому лише 19.08.2025 звернуся до адвоката за наданням правової допомоги.

Представник позивача звертався до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом щодо надання інформації про виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №600/1411/20-а.

22.08.2025 за результатами розгляду вказаного запиту позивач одержав письмове повідомлення про суми нараховані та виплачені на виконання рішення суду. А тому, саме з 22.08.2025 слід обчислювати строк звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 01.10.2025 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На виконання указаної ухвали суду представник позивача надала клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування вказаного клопотання представник позивача зазначила, що позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 28.07.2016 до 04.08.2017, у військовій частині НОМЕР_2 з 06.08.2017 до 17.07.2020, у військовій частині НОМЕР_3 з 24.02.2022 до 16.01.2023.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду у справі № 600/1411/20 від 16.10.2020 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату належної ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 28.07.2016 року по 04.08.2017 року, компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Вказує, що 18.05.2021 на банківський рахунок позивача надійшли кошти у розмірі 38125,32 грн, однак, позивач не був обізнаний про те, які саме суми були нараховані, оскільки про це не було зазначено в коментарях до платежу.

У коментарі до виплаченої 18.05.2021 суми коштів було зазначено: V/ch 2; Hz ta kompensatsiia PDFO za 05.2021. Про те, що ці виплати зроблено на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/1411/20 від 16.10.2020 у коментарі до платежу не зазначено.

Про це позивач дізнався тільки з відповіді військової частини № НОМЕР_1 від 22.08.2025 на адвокатський запит, в якій надано копію розрахунково-платіжної відомості від 13.05.2021 про сплачені суми на користь позивача.

Крім того, звертає увагу на постанову Верховного Суду від 30.01.2025 у справі №320/26833/23, як на підставу поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

Також, як на підставу поновлення строку звернення до суду з цим позовом вказує, що запровадження воєнного стану унеможливили виконання позивачем процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Розглянувши заявлене клопотання про поновлення строку звернення до суду, перевіривши матеріали позовної заяви, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що чинне законодавство обмежує строк звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, згідно частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до правової позиції, сформованої в постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 910/4518/16, яка узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 08.02.2022 у справі №755/12623/19, за змістом приписів статей 94, 116, 117 Кодексу законів про працю України і статей 1, 2 Закону України «Про оплату праці» середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, спрямованим на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій), який нараховується у розмірі середнього заробітку та не входить до структури заробітної плати.

11.02.2021 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду у справі №240/532/20 дійшов висновку, що строк звернення до суду за вирішенням публічно-правового спору щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні охоплюється спеціальною нормою частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що предметом даного спору є вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку при звільненні.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.05.2021 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №600/1411/20-а відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 04.08.2017 у розмірі 38125,32 грн.

З огляду на вищенаведене, слід дійти висновку, що оскільки індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 04.08.2017 у розмірі 38125,32 грн на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №600/1411/20-а позивачеві виплачено відповідачем 18.05.2021, місячний строк звернення до суду з вимогами про стягнення середнього заробітку за затримку такої виплати розпочав свій відлік 19.05.2021 та сплив 19.06.2021.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 10.02.2022 у справі №300/3142/20, від 07.09.2023 у справі №160/914/23, застосування якої судом є релевантним у спірних правовідносинах.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що 18.05.2021 на виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2021 у справі №600/1411/20-а відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 28.07.2016 по 04.08.2017 у розмірі 38125,32 грн, при цьому позивач з позовом звернувся до суду 28.08.2025.

Таким чином, позивач пропустив місячний строк звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.

Суд не бере до уваги твердження представника позивача, що у виписці про зарахування на рахунок позивача грошового забезпечення у розмірі 38125,32 грн не зазначено призначення платежу, оскільки скріншот вказаної виписки є обрізаний, що унеможливлює суду встановити всі записи вказані в цій виписці.

Крім того, суд критично оцінює до твердження представника позивача, що після звільнення з військової служби та до 19.08.2025 у позивача не було можливості звернутись за наданням юридичної допомоги, у зв`язку з запровадженням воєнного стану, оскільки представником позивача не надані докази обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

Варто наголосити, що після затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, будь-яких змін в аспекті перебігу процесуальних строків на звернення до суду, та їх обчислення до КАС України не вносилось.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.

Верховний Суд наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Суд погоджується, що введений в Україні воєнний стан суттєво ускладнив (подекуди унеможливив) повноцінне функціонування, зокрема, органів державної влади (місцевого самоврядування). Між тим, сама по собі ця обставина, без належного її обґрунтування крізь призму неможливості ситуативного (в конкретних умовах) виконання процесуальних прав і обов`язків учасника справи, й підтвердження її належними й допустимими доказами, не може слугувати підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

З урахуванням викладеного суд зазначає, що обставини введення в Україні воєнного стану та проходження позивачем військової служби в період воєнного стану з 24.02.2022 по 16.03.2023 могли утруднити дотримання строку на подачу позовної заяви, втім зазначені доводи представника позивача не підтвердженні жодними доказами.

Стосовно посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 30.01.2025 у справі №320/26833/23, як на підставу поновлення строку звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

У вказаній постанові Верховний Суд дійшов висновків, що звернення позивача до відповідача із заявою про виплату середнього заробітку та отримання листа-відмови не змінює початку перебігу процесуального строку, який розпочинається саме з наступного дня, що настає за днем остаточного розрахунку.

Отримання позивачем листа від відповідача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.

Таким чином, вказані висновки Верховного Суду навпаки спростовують доводи представника позивача.

Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами. Слід зазначити, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи, а для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Крім того, встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Враховуючи вказані обставини, суд вважає за необхідне визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду та відмовити в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії розглядається за нормами КАС України, водночас клопотання про поновлення процесуального строку обґрунтовано нормами Цивільного кодексу України, що є не релевантними до даної справи.

Частиною тринадцятою статті 171 КАС України передбачено, що суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Пунктом 7 частини першої статті 240 КАС України визначено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Згідно з частиною п`ятнадцятої статті 171 КАС України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.

Відповідно до пункту 8 частини першої вказаної статті суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Водночас наслідки пропущення строку звернення до суду визначені у статті 123 КАС України, зокрема, частиною третьою цієї статті передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

З огляду на вищевикладене, оскільки позивач звернувся до суду з порушенням строку звернення до суду, при цьому судом вжито усіх належних заходів для реалізації та забезпечення права позивача на доступ до правосуддя шляхом надання можливості подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 122, 123, 171, 240 та 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про залишення позову без розгляду задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - залишити без розгляду.

Копію ухвали про залишення позову без розгляду надіслати учасникам справи.

Згідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України ухвали суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання).

Суддя Сіжук Ольга Володимирівна