Справа № 260/1096/25
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/1096/25 пров. № А/857/12050/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Матковської З.М.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області,

на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року (суддя Маєцька Н.Д., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Ужгород, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №260/1096/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 ,

визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

У лютому 2025 року позивач Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинця В.О. про накладення штрафу від 31.01.2025 року у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №76810708.

Відповідач подав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 у задоволенні позовної заяви - відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим, винесеним без урахування усіх обставин справи, що мають значення для прийняття законного рішення, і таким, що завдає істотної шкоди законним інтересам Головного управління, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що після набрання рішенням суду від 14.06.2024 по справі №260/1380/24 законної сили Головним управлінням виконано це рішення суду в добровільному порядку, а саме, здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення. При цьому, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 вже перевищував максимальний розмір пенсії, розмір пенсії до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів, у зв`язку із чим доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня. Таким чином, Головним управлінням виконано рішення суду у повному обсязі згідно норм чинного законодавства України в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених на Головне управління зобов`язань у судовій справ №260/1380/24. Вказує апелянт, що у листі від 29.01.2025 №0700-0404-5/5400 Головне управління надавало вичерпні роз`яснення відповідачу щодо виконання рішення суду по справі №260/1380/24, зокрема, причини відсутньої доплати різниці в пенсії стягувача за минулий час після перерахунку. Боржник в особі Головного управління вжив конкретні заходи з метою виконання рішення суду по справі № 260/1380/24. За умови дотримання Головним управлінням встановленого порядку виконання судового рішення вважає скаржник, що постанова про накладення штрафу на Управління є необґрунтованою, безпідставною та винесена без з`ясування усіх обставин справи.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду та постановити нове рішення про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Ухвалами суду апеляційної інстанції від 08.09.2025 року відкрито апеляційне провадження у цій справі за апеляційною скаргою ГУ ПФУ в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.09.2025 року.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 17.09.2025 року залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_1 та відкладено апеляційний розгляд справи на 08.10.2025 року.

Третя особа ОСОБА_1 направив апеляційному суду письмові пояснення, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно задоволити.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року в адміністративній справі №260/1380/24 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-12 та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат.

02 грудня 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист в справі №260/1380/24 про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення, відповідно до вимог ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-12 та з урахуванням положень Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", з урахуванням раніше проведених виплат (а.с.24).

20 січня 2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. відкрито виконавче провадження ВП №76810708 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 02.12.2024 року у справі № 260/1380/24 (а.с.26).

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач ГУ ПФУ в Закарпатській області надіслав лист від 29 січня 2025 року № 109/5-25, в якому повідомив, що стягувачу здійснено перерахунок та виплату пенсії з 01 лютого 2021 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 року. При цьому, оскільки розмір пенсії ОСОБА_1 вже перевищував максимальний розмір пенсії, встановлений статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, розмір до виплати не змінився та був залишений у розмірах, які встановилися після виконання перерахунків пенсії на виконання попередніх рішень судів, у зв`язку з чим доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня. Відтак, виконання рішення суду здійснено Головним управлінням згідно норм чинного законодавства в сфері пенсійного забезпечення та в межах покладених на Головне управління зобов`язань у судовій справі № 260/1380/24 (а.с.27).

31 січня 2025 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ Білинцем В.О. винесено постанову про накладення на ГУ ПФУ в Закарпатській області штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП №76810708 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії (а.с.29).

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції не погоджується висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з частинами 2, 4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Частинами другою та третьою статті 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Частинами другою, четвертою статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені в Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Стаття 18 Закону №1404-VIII покладає на виконавця обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Згідно з частинами першою, шістнадцятою цієї статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до вказаного Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частинами четвертою, п`ятою статті 19 Закону №1404-VIII встановлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Згідно абзацу 1 ч.6 ст.26 Закону №1404-VIII, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 вказаного Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів також зазначає, що згідно з частиною 1 статті 75 Закону №1404-VIII, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Виходячи із зазначених вище норм Закону №1404-VІІІ, підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання без поважних причин боржником рішення, яким його зобов`язано особисто вчинити певні дії.

Спірна постанова відповідача від 31.01.2025 у виконавчому провадженні №76810708 про накладення на Головне управління ПФУ в Закарпатській області штрафу 5100 грн. прийнята у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Надаючи правову оцінку оскаржуваній постанові відповідача на відповідність критеріям, наведеним у частині другій статті 2 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною другою статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом статті 18 Закону №1404-VІІІ, виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Умовами для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є: невиконання ним виконавчого документа (судового рішення); відсутність поважних причин невиконання виконавчого документа (судового рішення).

Отже, лише невиконання боржником рішення суду і саме без поважних на те причин тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України Про виконавче провадження.

На час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлено, по-перше, факт невиконання боржником судового рішення і, по-друге, відсутність поважних причин невиконання. Поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це об`єктивно перешкодило виконати судове рішення.

Поважними, в розумінні норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Судом встановлено, що після набрання рішенням суду від 14.06.2024 по справі №260/1380/24 законної сили, Головним управлінням вжито заходів щодо виконання цього рішення суду в добровільному порядку, а саме, здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 лютого 2021 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення.

28 січня 2025 року на адресу Головного управління надійшла постанова старшого державного виконавця ВПВР УЗПВР у Закарпатській області Західного МРУ МЮ про відкриття виконавчого провадження від 20.01.2025 ВП №76810708 з примусового виконання виконавчого листа №260/1380/24, виданого Закарпатським окружним адміністративним судом 02.12.2024, про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення.

Листом від 29.01.2025 року №0700-0404-5/5400 Головне управління повідомляло відповідача, що рішення суду від 14.06.2024 по справі №260/1380/24 виконано в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів звертає увагу на те, що матеріалами справи підтверджується, що оскаржена постанова від 31.01.2025 року у ВП № 76810708 про накладення штрафу в розмірі 5100 грн була винесена після проведеного позивачем перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2021 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення.

Оскаржувана постанова обґрунтована тим, що оскільки доплата різниці в пенсії за минулий час відсутня, рішення суду боржником не виконано.

Суд апеляційної інстанції враховує, що Головне управління у листі від 29.01.2025 №0700-0404-5/5400 надавало роз`яснення відповідачу щодо виконання рішення суду по справі №260/1380/24, зокрема, причини відсутньої доплати різниці в пенсії за минулий час після перерахунку. Жодних додаткових пояснень чи розрахунків пенсії відповідач не витребовував.

З урахуванням встановленого суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу у виконавчому провадженні №76810708 не обґрунтована по суті щодо невиконання боржником рішення суду. Державним виконавцем не з`ясовано поважність/не поважність причин невиконання судового рішення.

При цьому, спірна постанова старшого державного виконавця від 31.01.2025 року у ВП № 76810708 про накладення штрафу не містить обґрунтувань того, в якій саме частині є невиконаним вищевказане рішення суду про зобов`язання ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , а саме, чи в частині перерахунку пенсії, чи в частині виплати (або неповної виплати) пенсії, чи в частині періоду перерахунку пенсії (з 01 лютого 2021), чи в частині неврахування довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 №ПМ/2021 ХР9956 від 11.01.2024 про розмір грошового забезпечення, чи в якійсь іншій частині.

А отже, оскаржувана постанова не відповідає критеріям обґрунтованості, винесена без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття цієї постанови.

На підставі встановлених у справі обставин справи колегія суддів приходить до висновку, що відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови від 31.01.2025 року у виконавчому провадженні №76810708 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області у розмірі 5100,00 грн..

Доводи апеляційної скарги позивача щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, а тому можуть бути підставою для його скасування.

У відповідності до ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Отже, рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позовні вимоги задоволити.

Керуючись ст.ст. 243, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволити.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11 березня 2025 року в адміністративній справі №260/1096/25 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції визнання протиправною та скасування постанови скасувати та ухвалити нову постанову.

Позовні вимоги Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області задоволити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного МРУ МЮ про накладення штрафу від 31.01.2025 року у розмірі 5100 грн. у виконавчому провадженні №76810708.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
З. М. Матковська
Повний текст постанови суду складено 14.10.2025 року