Справа № 640/29355/21
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 жовтня 2025 року Справа № 640/29355/21 провадження № ЗП/280/798/25 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Іорової К.Я.,

за участі

представника позивача Яровий А.А.

представника відповідача Ліщук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Метапромсервіс (пр. Повітрофлотський, буд. 66, м. Київ, 03151, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ 116, 04116, ) про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариств з обмеженою відповідальністю Метапромсервіс звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління ДПС у м. Києві, у якій, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд визнати протиправним та скасувати наказ відповідача від 12.02.2021 № 1324-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Метапромсервіс», податкові повідомлення - рішення від 15.04.2021 № 1 та № 1, а також визнати протиправним та скасувати податкову вимогу відповідача від 12.07.2021 № 0-2658.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у відповідача не було жодних із перелічених підстав, передбачених у п. 200.11 ст. 200 ПК України, для проведення документальної позапланової перевірки позивача, а тому оскаржуваний наказ є протиправним та підлягає скасуванню. Окрім того, зазначає про реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «ЕК «Сіленд», ТОВ «Стивідор ТРАСН» та Metachim AG. Вважає необгрунтованим твердження відповідача про те, що позивачем до перевірки не було надано документи на підтвердження здійснення господарських операцій. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Шевченко Н.М.) від 22.10.2021 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Шевченко Н.М.) від 01.11.2021 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва (суддя Шевченко Н.М.) від 02.11.2021 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну предмета спору.

Відповідачем 07 грудня 2021 року подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що він не погоджується із заявленими позовними вимогами, оскільки станом на дату завершення перевірки позивачем до перевірки не було надано документи, які б підтверджували декларування відємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року, яке визначене з урахуванням відємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року. За результатами проведеної перевірки було встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3211311 грн., завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 2006369 грн. та порушення п. 44.1, п.44.6 ст. 44 ПК України, а саме посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки. Відповідач вважає, що перевірка була проведена із дотриманням вимог законодавства, а оскаржуваний наказ прийнято правомірно. Також вказує на те, що позивачем в ході перевірки не надано первинних документів, а тому не є можливим підтвердити формування задекларованих показників в Деклараціях з ПДВ, декларування відємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року. Вважає прийняті податкові повідомлення-рішення та вимогу правомірними та просить у задоволенні позову відмовити.

22.12.2021 до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, де вказано про безпідставність доводів відповідача та вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано.

З урахуванням пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX, Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу №640/33072/20 передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

01.04.2025 справа №640/29355/21 надійшла до Запорізького окружного адміністративного суду, після повторного автоматизованого розподілу справи між суддями, проведеного в порядку Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), справу передано на розгляд судді Запорізького окружного адміністративного суду Сіпаці Андрію Васильовичу.

Ухвалою судді Запорізького окружного адміністративного суду від 02.04.2025 прийнято адміністративну справу до провадження, призначено підготовче засідання на 30.04.2025.

Ухвалою від 30.04.2025 у задоволенні заяви представника відповідача про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

Ухвалою від 30.04.2025 строк підготовчого провадження продовжено, відкладено підготовче засідання на 26.06.2025.

Ухвалою від 02.06.2025 заяву представника Головного управління ДПС у м. Києві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволено.

Ухвалою від 26.06.2025 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 12.08.2025.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2025 розгляд справи відкладено на 10.09.2025.

Ухвалою від 19.08.2025 заяву представника Головного управління ДПС у м. Києві про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів задоволено.

Ухвалою суду від 10.09.2025 у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено.

Протокольною ухвалою суду від 10.09.2025 розгляд справи відкладено на 06.10.2025.

В судовому засіданні 06.10.2025 представник позивача на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.10.2025 проти задоволення позовних вимог заперечив та просив у їх задоволенні відмовити.

Суд, заслухавши думку представника позивача, представника відповідача, на підставі наданих сторонами письмових доказів, встановив такі обставини.

Судом встановлено, що згідно із наказом ГУ ДПС у м. Києві від 02.02.2021 № 843-п, на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, у звязку з поданням ТОВ «Метапромсервіс» декларації з податку на додану вартість з відємним значенням, яке становить 100 тис. грн. за грудень 2020 року, вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Метапромсервіс» з 09.02.2021 по дату завершення перевірки з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року.

10.02.2021 відповідачем складено Акт № 534/26-15-07-01-05/35965602 неможливості проведення перевірки ТОВ «Метапромсервіс» у терміни, зазначені в наказі та направленнях, відповідно до змісту якого посадовими особами відповідача 09.02.2021 здійснено виїзд на податкову адресу субєкта господарювання за адресою: 03151, м. Київ, пр-т Повітрофлотський, буд. 66, де було встановлено, що підприємство за податковою адресою не знаходиться, посадові особи відсутні. Відповідно до вищезгаданого Акту № 534/26-15-07-01-05/35965602 вручити копію наказу ГУ ДПС у м. Києві від 02.02.2021 № 843-п та предявити направлення на проведення перевірки посадовим особам ТОВ «Метапромсервіс» від 09.02.2021 № 1833/26-15-07-01-05 не є можливим. Проведення документальної позапланової виїзної перевірки позивача не є можливим.

12.02.2021 ГУ ДПС у м. Києві видано наказ № 1324-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Метапромсервіс», якимна підставі п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 79.1 ст. 79 ПК України, у звязку з поданням ТОВ «Метапромсервіс» декларації з податку на додану вартість з відємним значенням, яке становить 100 тис. грн. за грудень 2020 року, вирішено провести документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Метапромсервіс» з 18.02.2021 по дату завершення перевірки з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року.

Згідно із матеріалами справи відповідачем копія наказу № 1324-п від 12.02.2021 та повідомлення від 15.02.2021 № 157/10/26-15-07-01-05 було направлено на податкову адресу ТОВ «Метапромсервіс» засобами поштового звязку та відповідно до корінця поштового відправлення згадані документи повернулись на адресу відповідача 17.03.2021 із зазначенням причини не вручення «за закінченням терміну зберігання».

ГУ ДПС у м. Києві 24.02.2021 було складено Акт № 934-Ж6/26-15-07-01-05 «Щодо ненадання документів до перевірки», в якому зазначено, що станом на дату завершення перевірки посадовими особами ТОВ «Метапромсервіс» до перевірки не надано документи, які б підтверджували декларування від`ємного значення з податку на додану вартість за грудень 2020 року, яке визначене з урахуванням від`ємного значення з податку на додану вартість, задекларованого у попередніх звітних періодах за квітень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2020 року.

Судом встановлено, що в період з 18.02.2021 по 24.02.2021 відповідачем було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «Метапромсервіс» в приміщенні ГУ ДПС у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Смілянська, 6, з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн. за грудень 2020 року, за результатами якої складено Акт від 03.03.2021 № 17531/26-15-07-01/35965602 та встановлено наступні порушення ТОВ «Метапромсервіс»: п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 ПК України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3211311 грн.; завищено суму відємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 2006369 грн., а саме за грудень 2020 року на загальну суму 2006369 грн.; п. 44.1, п.44.6 ст. 44 ПК України, а саме посадовим особам контролюючого органу не надано документів під час перевірки.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом 15.04.2021 було прийнято:

податкове повідомлення-рішення № 1, яким ТОВ «Метапромсервіс» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 4 014 138,75 грн.,з яких 3 211 311 грн. - за податковими зобов`язаннями та 802 827,75 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями;

податкове повідомлення-рішення № 1, яким ТОВ «Метапромсервіс» завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на загальну суму 2 006 369 грн.

Не погоджуючись із оскаржуваними рішенням та вважаючи їх протиправними позивач звернувся до суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з положеннями підпунктів 21.1.1 та 21.1.4 пункту 21.1 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Глава 8 розділу II Податкового кодексу України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи Податкового кодексу України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.

Положення статті 79 Податкового кодексу України визначають особливості проведення документальної невиїзної перевірки.

Так, згідно з пунктом 79.2 статті 79 ПК України документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

У застосуванні положень пункту 79.2 статті 79 ПК України Верховний Суд дотримується усталеної позиції (постанова від 12 серпня 2020 року у справі № 160/2116/19), що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що абзацом другим пункту 79.2 статті 79 ПК України передбачено, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

У спірних правовідносинах перевірка позивача проводилась з питань достовірності нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість. Тобто податковий орган провів перевірку за пунктом 200.11 статті 200 ПК України, отже в даному випадку вимоги пункту 79.2 статті 79 ПК України щодо початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу не підлягають застосуванню.

Проте зазначений вище виняток щодо недотримання тридцятиденного строку між датою надсилання наказу про призначення перевірки та її початком, який діє для перевірок, пов`язаних із достовірністю нарахування від`ємного значення з податку на додану вартість, не звільняє податковий орган від загального обов`язку, передбаченого абзацом першим пункту 79.2 статті 79 ПК України. Так, контролюючий орган все одно зобов`язаний вручити платнику податків копію наказу про призначення перевірки перед її початком, але без необхідності очікування 30 днів між надсиланням та початком перевірки.

З огляду на викладене, суд зазначає, що для правильного вирішення справи необхідно вирішити питання щодо дотримання контролюючим органом вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у взаємозв`язку із пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України щодо виконання відповідачем обов`язку (обов`язкової вимоги чинного податкового законодавства) з вручення позивачу відповідної копії наказу та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки до початку її проведення.

Положеннями підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПК України визначено, що платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, та за власною ініціативою пояснення з питань, що не запитувалися контролюючим органом, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

З аналізу наведених вище положень ПК України слідує, що, оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку та звернутися до податкового органу із заявою про проведення виїзної перевірки.

Верховний Суд України у постанові від 25 січня 2015 року у справі 21-425а14 зробив правовий висновок, відповідно до якого з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

За правовим висновком, сформульованим Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у справі №826/17123/18 (постанова від 21 лютого 2020 року), «оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства про проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства».

У ще одній справі (постанова від 22 вересня 2020 року у справі №520/8836/18) Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є достатніми для висновку про протиправність такого рішення, а тому відсутня необхідність перевірки підстав для донарахування сум грошових зобов`язань».

Головним критерієм, покладеним в основу визнання правових актів органу державної влади незаконними з процесуальних підстав, є порушення адміністративних процедур, покликаних забезпечувати платникам податків реалізацію й захист їх прав.

Аналізуючи положення ПК України в аспекті дотримання процедури проведення податкових перевірок, Верховний Суд у справі №160/2116/19 (рішення від 12 серпня 2020 року) зазначив, що завчасне (до початку перевірки) повідомлення про час та місце її проведення перевірки є гарантією права платника податку на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку, а також необхідних пояснень з питань, що слугували призначенню податкової перевірки. Так, вимога, яку ПК України ставить до контролюючого органу, щодо необхідності пересвідчитись, чи вручено платнику податків у визначений законодавством спосіб копію наказу про проведення невиїзної документальної перевірки, кореспондує із зазначеними в статті 17 ПК України правами платника податків.

З урахуванням наведеного обставини дотримання контролюючим органом процедури проведення перевірки входять до предмету доказування для цілей вирішення цього спору, й підлягають першочерговому дослідженню.

Так, відповідно до пунктів 42.2 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно із п. 42.5 ПК України у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За змістом наведених положень платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.

Як з`ясовано судом в ході розгляду справи копія наказу № 1324-п від 12.02.2021 та повідомлення від 15.02.2021 № 157/10/26-15-07-01-05 про дату початку та місце проведення перевірки та надання документів, надіслано на поштову адресу ТОВ «Метапромсервіс» рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення платнику податків лист повернуто на адресу відповідача 17.03.2021 із зазначенням причини не вручення «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, фактично позивача не було повідомлено про дату початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та місце її проведення, оскільки повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки та копію наказу про проведення перевірки було направлено позивачу засобами поштового зв`язку 15 лютого 2021 року, поштове відправлення з відміткою «за закінченням терміну зберігання» повернулося до контролюючого органу лише 17 березня 2021 року, а перевірку було проведено в період з 18 по 24 лютого 2021 року, що позбавило ТОВ «Метапромсервіс» можливості реалізації свого права на ознайомлення з ними до початку здійснення контрольного заходу та подання відповідних пояснень і документів для здійснення об`єктивної та повної перевірки.

Суд зазначає, що невиконання вимог щодо повідомлення платника податків про перевірку до початку її проведення призводить не лише до визнання незаконною перевірки, але й відсутності правових наслідків такої. Такий висновок повною мірою відповідає правозастосуванню, сформованому Верховним Судом.

Встановлена судом протиправність наслідків перевірки внаслідок порушення процедури її проведення є достатньою самостійною підставою до скасування прийнятих за результатами її проведення податкових повідомлень-рішень та вимоги, що унеможливлює перехід до суті покладених в їх основу податкових правопорушень, з огляду на що до аналізу решти доводів позовної заяви суд не вдається.

Суд також зазначає, що відповідно до п. 85.2 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Пунктом 85.4 статті 85 ПК України передбачено, що при проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Згідно з пунктом 85.7 статті 85 ПК України отримання копій документів оформляється описом. Копія опису, складеного посадовими (службовими) особами контролюючого органу, вручається під підпис платнику податків або його законному представнику. Якщо платник податків або його законний представник відмовляється від засвідчення опису або від підпису про отримання копії опису, то посадові (службові) особи контролюючого органу, які отримують копії, роблять відмітку про відмову від підпису.

З аналізу наведених положень ПК України встановлено, що, дійсно, надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. При цьому на момент повернення до контролюючого органу 17 березня 2021 року вищевказаного запита від 15.02.2021 та оскаржуваного наказу перевірка вже була завершена та за її результатами складено Акт.

Таким чином, посилання контролюючого органу на неподання позивачем документів під час проведення перевірки є необґрунтованим з огляду на відсутність у позивача запиту про надання документів у період проведення такої перевірки. Сам вид перевірки (позапланова невиїзна), без надання платнику податків права на подання відповідних пояснень та документів, що стосуються предмету перевірки, позбавляє податковий орган можливості об`єктивно здійснити аналіз законності діяльності такого платника й дійти обґрунтованих висновків стосовно податкового правопорушення.

Посилання ГУ ДПС у м. Києві на те, що позивач був обізнаний з приводу проведення перевірки, однак в порушення пункту 85.2 статті 85 ПК України не надав жодних документів є необґрунтованими та безпідставними, оскільки як вбачається з вище викладеного, позивач був позбавлений можливості надати відповідь на вказаний запит контролюючого органу, а також надати відповідні документи.

Наведені вище обставини свідчать про те, що протиправна поведінка відповідача у спірних правовідносинах із позивачем призвела до того, що останній був позбавлений можливості надати до перевірки документи, що витребовувалися контролюючим органом і таким чином підтвердити дотримання ним вимог податкового законодавства.

Отже, з урахуванням того, що при оскарженні рішень контролюючого органу, прийнятих за наслідками податкової перевірки, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких рішень, і таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, суд вважає, що встановлені обставини щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й були прийняті спірні у цій справі податкові повідомлення-рішення та вимога, є достатніми для висновку про їх протиправність.

Стосовно визнання протиправним та скасування наказу відповідача від 12.02.2021 № 1324-п «Про проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «Метапромсервіс» суд зазначає, що в задоволенні цієї позовної вимоги слід відмовити, оскільки аналізованими нормами ПК з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів установлено умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Отже, у разі якщо контролюючий орган був допущений до проведення перевірки на підставі наказу про її проведення, то цей наказ як акт індивідуальної дії реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права.

Неправомірність дій контролюючого органу при призначенні і проведенні перевірки не може бути предметом окремого позову, але може бути підставами позову про визнання протиправними рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки.

При цьому підставами для скасування таких рішень є не будь-які порушення, допущені під час призначення і проведення такої перевірки, а лише ті, що вплинули або об`єктивно могли вплинути на правильність висновків контролюючого органу за результатами такої перевірки та відповідно на обґрунтованість і законність прийнятого за результатами перевірки рішення.

Вказана позиція викладена у Постанові ВП ВС від 08.09.2021 у справі № 816/228/17.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та вимоги контролюючий орган діяв на підставі, у межах та у спосіб, визначені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги задоволено, на користь позивача належить стягнути сплачений ним судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві.

Згідно з положеннями абзацу 6 пункту 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №2825-IX, судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255, 263, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Метапромсервіс (пр. Повітрофлотський, буд. 66, м. Київ, 03151) до Головного управління ДПС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ 116, 04116) про визнання протиправними та скасування рішень задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у м. Києві 15.04.2021 № 1 та від 15.04.2021 № 1.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу ГУ ДПС у м. Києві від 12.07.2021 № 0-2658.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (04116, вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Метапромсервіс (пр. Повітрофлотський, буд. 66, м. Київ, 03151) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 22700 грн. (двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10.10.2025.

Суддя А.В. Сіпака