Справа № 679/1276/25
Суддя: Гавриленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/679/26/2025
Справа № 679/1276/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м.Нетішин

Нетішинський міський суд Хмельницької області в складі:

судді Гавриленко О.М.,

секретар судового засідання Дмітрієва О.В.,

номер справи 679/1276/25,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі: начальник відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нетішин адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

за участю представників учасників справи:

представника позивача Машука В.В.,

представника відповідача Чеберяка І.М.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Нетішинського міського суду Хмельницької області з вищезазначеним позовом.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що 29.08.2025 було складено протокол про адміністративне правопорушення та в подальшому винесена постанова про накладення адміністративного стягнення №005271Е від 29.08.2025 про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.202 КУпАП та накладено стягнення на нього у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

В оскарженій постанові зазначено, що ОСОБА_1 в МАПП «Устилуг» порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснював фото відео зйомку на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, такими своїми діями порушив п. 2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Зазначає, що з самого початку був не згідний з оскарженою постановою і про це зазначив у ній, але прикордонник вихопив у нього цю постанову та розірвав у всіх на очах, а потім надав йому окремий бланк для надання пояснень, де він написав про свою незгоду з приводу притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки він, на його переконання, нічого протиправного не вчиняв. В подальшому йому надали копію нового складеного протоколу, яку неможливо було прочитати із-за поганої якості копії. Зауважив ОСОБА_1 на тому, що в нього не вилучали телефон при розгляді справи і не знайомились зі змістом того, що він на нього знімав, тим самим, на думку позивача, прикордонники не бажали встановити істину у справі.

Проаналізувавши постанову та протокол вважає, що постанова є незаконною та такою, що винесена з грубими порушеннями норм чинного законодавства, не ґрунтується на фактичних обставинах справи, а тому підлягає скасуванню. Зокрема вона підписана іншою особою, ніж та що її складала, справу було розглянуто без належного розгляду, як то передбачено приписами КУпАП. Також зауважує ОСОБА_1 на тому, що при винесенні постанови йому не надали необхідного часу для захисту, не з`ясовували у нього чи він згоден на розгляд справи в день складення протоколу, таким чином не надали йому можливості скористатись своїм правом на захист.

Окрім того, на нього було складено ще протокол про адміністративне затримання про злісну непокору, проводився особистий огляд під час затримання, однак нічого у нього не вилучалось, зміст його телефону ніхто не оглядав. ОСОБА_1 вважає, що він не вчиняв злісної непокори, і що до нього прикордонниками вчинено протиправні дії, в тому числі застосовані безпідставно спеціальні засоби кайданки, в результаті чого йому було завдано тілесних ушкоджень, по факту нанесення яких він звернувся із заявою до ТК ДБР, розташоване в м.Львів для проведення розслідування.

Таким чином позивач вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП не доведена жодними доказами і ґрунтується лише на припущеннях та не дотримано його права на захист, а також не зазначено, як саме виявлено проведення аудіо та відео документування, яким чином він перешкоджав виконувати службові обов`язки. Враховуючи наведене, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 10.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено судове засідання та витребувано докази.

Ухвалою від 17.09.2025 залучено другого відповідача у справі - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Будь-яких інших процесуальних дій суд не вчиняв.

16.09.2025 представник ІНФОРМАЦІЯ_4 на виконання ухвали від 10.09.2025 надіслав до суду докази.

22.09.2025 представник ІНФОРМАЦІЯ_4 надіслав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив, що режим у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» встановлений наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №15-ОД від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 » зі змінами, внесеними згідно із наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону N283-ОД від 22.08.2022) (далі - Наказ №15-ОД). Який опубліковано на офіційному сайті Державної прикордонної служби України.

Згідно абзаців 14-15 пункту 2.7 Наказу №15-ОД під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон, забороняється вести фото (кіно) - відео зйомку здійснення перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації з використанням будь-яких технічних засобів; вести приховану фото (кіно) - відео зйомку та використовувати засоби для негласного зняття інформації (за винятком випадків, передбачених законодавством України).

Враховуючи вимоги пункту 2.7.1 Наказу №15-ОД та Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. №1147, в пунктах пропуску, які знаходяться в межах прикордонної смуги, фото (кіно) - відео зйомка проводиться тільки з дозволу начальника прикордонного загону та у супроводі відповідних посадових осіб.

Пунктами 2.7.1 та 2.7.2 Наказу №15-ОД передбачено, що «враховуючи вимоги пункту 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. №1147, в пунктах пропуску, які знаходяться в межах прикордонної смуги, фото (кіно) - відео зйомка проводиться тільки з дозволу начальника прикордонного загону та у супроводі відповідних посадових осіб.

У разі потреби отримання відповідного дозволу на проведення фото (кіно) - відео зйомки в пункті пропуску, зацікавлена особа звертається до начальника прикордонного загону, шляхом подання письмової заяви, із зазначенням обґрунтованої мети, терміну перебування, прізвища, ім`я та по-батькові та паспортні дані осіб, які будуть її здійснювати. Інформування здійснюється не пізніше ніж за 24 години до початку провадження такої діяльності, зокрема за допомогою факсимільного зв`язку або електронної пошти.»

Пунктом 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998 передбачено, зокрема, що відео-. кіно- та фотознімання місцевості, проводяться з дозволу, наданого згідно з пунктом 40 цього Положення, та після інформування органу Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) осіб, що провадитимуть діяльність або організовуватимуть масові заходи, інформації про документи дозвільного характеру на провадження зазначеної в цьому пункті діяльності або масових заходів.

Представник відповідача у відзиві зазначає, що зважаючи на вищезазначене, слід зробити висновок, що здійснення фото (кіно) - відео зйомки без належно отриманого дозволу та без завчасного інформування органу Державної прикордонної служби, не пізніше, ніж за 24 години до початку проведення згаданих дій, є порушенням режиму у пункті пропуску і прикордонного режиму, а саме порушенням вимог Наказу №15-ОД, Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. №1147, відповідні дії слід кваліфікувати як правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 202 КУпАП. Таким чином, на переконання представника відповідача, оскільки позивач здійснював відео фіксацію на режимному об`єкті всупереч вищезазначеним нормам і не зважаючи на попередження про заборону таких дій, тому він правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 202 КУпАП.

З огляду на зазначене представник відповідача просила у позові ОСОБА_1 відмовити.

Будь-яких інших заяв та клопотань по суті від учасників справи до суду не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник адвокат Машук В.В. позов підтримали в повному обсязі, просили такий задовольнити з підстав зазначених у позові. Додатково представник вказав, що в оскарженій постанові не конкретизовано, що саме позивач порушив, що має важливе значення при розгляді справи, а саме вказано, що останній порушив п.2.7.наказу № 15-ОД, проте такий пункт містить кілька дій, які заборонені в пунктах пропуску. Окрім того представник звернув увагу на те, що ОСОБА_1 вручено оскаржену постанову і лише тоді йому було надано можливість надати письмові пояснення. Також представник зауважив, що під час розгляду справи щодо позивача, останнього позбавили права на захист, зокрема не дали можливості йому забезпечити присутність захисника. Представник позивача наголосив, що ОСОБА_1 дійсно здійснював відео зйомку на прикордонному пункті, однак він знімав на відео не предмети чи об`єкти, які заборонено знімати, а протиправні дії працівника прикордонної служби, що дозволено йому чинним законодавством для захисту своїх конституційних прав.

Позивач також додатково вказав, що під час проходу прикордонного пункту пропуску він надав усі необхідні документи для інспектора, які надавали йому та його знайомому, який є особою з інвалідністю право на перетин кордону, проте прикордонник звернувся до нього в грубій формі на що він почав здійснювати відеозйомку на телефон, так як він вважав, що відносно нього здійснюються неправомірні дії. Заперечив ОСОБА_1 те, що він здійснював злісну непокору розпорядженню прикордонника залишити прикордонний пункт, він лише хотів повідомити керівника про те, що відносно нього вчиняються протиправні дії і неправомірно відмовляють у перетині кордону особі, яка важко хвора. Проте його силою повалили на землю та наділи кайданки, завдавши при цьому йому сильного фізичного болю та нанести йому тілесні ушкодження, з приводу чого потім він лікувався в медичному закладі. Також позивач зауважив, що ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення його з ним не знайомив, а відразу запросив свідків щоб ті засвідчили його відмову від ознайомлення з протоколом. Також позивач звернув увагу на те, що протокол про його адміністративне затримання прикордонники склали лише через чотири години. Підтвердив позивач і те, що під час розгляду справи не досліджувались жодні докази, зокрема зміст відео, яке містилось на його телефоні, хоча саме проведення забороненої відеозйомки йому ставилось в провину. Підтвердив ОСОБА_1 і той факт, що він мав потребу при розгляді справи скористатись правничою допомогою, повідомляв про це прикордонників про це, одночасно телефонувавши до адвоката, однак справу щодо нього розглянули без участі захисника, чим порушили його право на захист.

Представник відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_4 Чеберяк І.М. в судовому засіданні просив у позові ОСОБА_1 відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Окремо вказав, що ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення наказу №5-ОД, а саме за здійснення відеозйомки службового приміщення, де перебували документи, території прикордонного пункту, прикордонників. Вказав, що доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП є відеозаписи, які сам позивач і надав до суду, а також протокол, пояснення та рапорти працівників прикордонного пропускного пункту. Також представник відповідача в судовому засіданні заперечив факт нанесення позивачу прикордонником ОСОБА_4 ударів по руках, вказуючи на відсутність доказів такого.

Начальник відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старший лейтенант ОСОБА_2 у судовому засіданні просила у позові ОСОБА_1 відмовити з підстав його необґрунтованості. Додатково вказала, що при несенні нею служби їй стало відомо, що при перевірці документів прикордонником ОСОБА_4 виявлено, що в особи з інвалідністю, яка мала намір перетнути кордон в посвідченні особи з інвалідність відсутня вказівка на групу інвалідності, що стало підставою запрошення цієї особи на співбесіду. ОСОБА_1 супроводжував цю особу з інвалідністю та був не згідний з тим, що не пропускають цю особу, вимагав щоб покликали керівництво пункту пропуску, а тому відмовлявся своїм транспортним засобом залишити полосу пропуску транспортних засобів і таким чином своїми протиправними діями ОСОБА_1 перешкоджав іншим транспортним засобам рухатись по прикордонному пункту пропуску. В той час ОСОБА_1 почав здійснювати відео зйомку інспектора прикордонної служби, який є військовослужбовцем, на що йому було зроблено попередження проте, що він вчиняє правопорушення, передбачене ст. 202 КУпАП. Ствердила ОСОБА_2 , що саме вона розглядала справу щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 202 КУпАП та вона підписувала оскаржену постанову, але таку складав ОСОБА_3 . Перед винесенням оскарженої постанови вона ознайомлювала ОСОБА_1 з поясненнями та рапортом наряду. ОСОБА_2 пояснила, що не мала змоги надати відеодоказів вчинення ОСОБА_1 протиправних дій, так як відео, яке було у розпорядженні прикордонної служби має термін зберігання лише 15 днів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 про накладення адміністративного стягнення №005271Е від 29.08.2025 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн. за те що, він 29.08.2025 на території МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснював фото відео зйомку на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, такими своїми діями порушив п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.202 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою позивач звернувся із даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 202 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб від ста до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Статтею 222-1 КУпАП встановлено, що органи Державної прикордонної служби України розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду, порушенням іноземцями та особами без громадянства законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, невиконанням рішення про заборону в`їзду в Україну, порушенням порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України або виїзду з неї, а також з порушенням порядку в`їзду до району проведення антитерористичної операції або виїзду з нього (статті 202-203-1 (щодо порушень, виявлених у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, контрольному пункті в`їзду-виїзду або контрольованому прикордонному районі), статті 204-2, 204-4).

Порядок оформлення, розгляду та обліку матеріалів справ про адміністративні правопорушення, передбачено Інструкцією з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 вересня 2013 року №898 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2023 року №678) (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції складати протоколи про адміністративні правопорушення та протоколи про адміністративні затримання за вчинення правопорушень, протидію яким відповідно до статті 222-1, пункту 1 частини першої та пункту 16 частини другої статті 255 КУпАП віднесено до компетенції Держприкордонслужби, мають право: військовослужбовці та працівники Держприкордонслужби під час безпосереднього виконання ними визначених законодавством України завдань; військовослужбовці Держприкордонслужби, які залучаються та беруть безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції визначено, що від імені Держприкордонслужби розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 222-1 КУпАП, та накладати адміністративні стягнення, серед інших, мають право: начальники відділів прикордонної служби, прикордонних застав та їх перші заступники.

Згідно із пунктом 1 розділу ІV Інструкції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, уповноважена її розглядати, зобов`язана дотримуватися вимог статті 38 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення може бути накладено за вчинення правопорушень, передбачених: статтями 202, 203-1, 204-4 КУпАП не пізніше ніж через два місяці з дня вчинення правопорушення.

Перелік доказів, якими доводиться вина особи у справах про адміністративні правопорушення, визначений ч. 1 ст. 251 КУпАП. Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Даючи оцінку твердженням позивача про порушення процедури розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено ст. 279 КУпАП, а саме розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як визначено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка в силу приписів ст. 285 КУпАП, оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а її копія вручається під розписку.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІІ Інструкції щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому віднесено до компетенції Держприкордонслужби, невідкладно, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України, або контрольному пункті в`їзду-виїзду, або контрольованому прикордонному районі, а під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану на блокпостах та поза їх межами особи, яка вчинила правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, за винятком випадків, передбачених статтею 258 КУпАП.

Згідно з пунктами 5, 6 Розділу ІІІ Інструкції уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, стосовно якої складається протокол, її права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка в протоколі, яка засвідчується підписом зазначеної особи.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Письмові пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у протоколі.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надати письмові пояснення про це робиться відповідний запис у протоколі.

Відповідно до пунктів 8, 9 Розділу ІІІ Інструкції протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, потерпілими (за їх наявності).

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від отримання чи підписання протоколу уповноважена посадова особа робить про це відповідний запис на останній сторінці протоколу, який засвідчує своїм підписом та підписами двох свідків.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, де може викласти мотиви своєї відмови від його підписання чи отримання. Пояснення та зауваження додаються до протоколу.

До протоколу за наявності долучаються матеріали, що підтверджують факт учинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами пунктів 3, 5 Розділу IV Інструкції справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення та постанова про закриття справи про адміністративне правопорушення оформлюються відповідно до вимог, установлених статтею 283 КУпАП.

Зважаючи на вказані вище норми, суд вважає, що наявні в матеріалах справи докази вказують на неналежну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

З дослідженого в судовому засіданні звукозапису убачається, що розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 202 КУпАП щодо ОСОБА_1 здійснювався особою не уповноваженою на розгляд такої справи, а саме справу фактично розглядав прикордонник ОСОБА_5 , а не ОСОБА_2 , яка відповідно до своєї посади була уповноважена здійснювати розгляд справи про адміністративне правопорушення. Остання, як убачається з копії оскарженої постанови, лише поставила свій підпис на ній у графі де зазначається особа, яка складала постанову. Означене не заперечував в судовому засіданні і представник відповідача зазначивши, що на його думку головне хто підписує документ, і такий документ вважається завершений, коли підписаний відповідною особою. Поряд з цим суд не може погодитись з таким твердженням представника відповідача, оскільки законодавством передбачено, що саме уповноважена особа здійснює розгляд справи у відповідності до вимог ст. 279 КУпАП, а саме розгляд справи розпочавши з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу, оголошення, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Однак в супереч вказаним приписам процес розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 був фактично відсутній, що підтверджується тим самим звукозаписом, що був наданий позивачем при зверненні до суду. Процес розгляду справи обмежився лише складанням протоколу про адміністративне правопорушення, надання можливості написати позивачу письмові пояснення, так як останній на цьому наполягав, та врученням постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, стосовно якої складається протокол, її права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка в протоколі. Поряд з цим такі права позивачу роз`яснені не були, що є, на переконання суду, порушенням права на захист. Порушенням вказаного права є і те, що ОСОБА_1 не надали можливості підготуватись до розгляду справи, скористатись належним чином правничою допомогою, тим більше розгляд справи фактично відбувався відразу після надання останньому медичної допомоги у зв`язку з його поганим самопочуттям, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених вище положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Доказів надання позивачу можливості в повному обсязі скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та того, що права при розгляді справи про адміністративне правопорушення були роз`яснені позивачеві під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, відповідачем суду не надано. Оскаржувана постанова не містить вказаних відомостей.

Також суд зауважує, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не було досліджено жодного доказу на підставі яких особу притягнено до адміністративної відповідальності, не долучено такий доказ і до протоколу про адміністративне правопорушення. У зв`язку з чим суд погоджується доводами сторони позивача з даного приводу.

Відтак встановлено, що прийняттям оскарженої постанови відповідачем було порушено, гарантоване статтями 280,251 КпАП України, право позивача на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, за захистом якого особа звернулася до суду. А тому вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства та ставить під сумнів правомірність оскарженої постанови.

Слід також зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Також суд звертає увагу, що відповідно до статті 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 202 КУпАП, розглядаються в п`ятнадцятиденний строк із дня одержання справи особою, уповноваженою її розглядати. З огляду на вказані приписи уповноважена особа на розгляд даної справи має достатньо часу щоб розглянути таку справу належним чином, зокрема зібрати усі необхідні докази на підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та надати можливість останній підготуватись до розгляду справи, в тому числі звернутись за потреби за правничою допомогою.

Судом відхиляються аргументи сторони відповідача щодо того, що ОСОБА_1 відмовився від ознайомлення з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки такі аргументи спростовуються дослідженим в судовому засіданні звукозаписом, на якому чітко убачається, що останній виявив бажання отримати протокол про адміністративне правопорушення, однак йому такої змоги ОСОБА_5 , який фактично складав протокол про адміністративне правопорушення не надав, запросивши відразу понятих для засвідчення відмови ОСОБА_1 від отримання вказаного протоколу. Таким чином ОСОБА_5 зробив запис про відмову особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , від підписання протоколу на останній сторінці протоколу, який засвідчив підписами двох свідків за відсутності такої відмови позивача, при цьому не засвідчивши таку відмову підписом уповноваженої особи.

Окрім того, підставою для притягнення будь-якої особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, який в свою чергу складається з чотирьох обов`язкових елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

За фактичними обставинами даної справи про адміністративне правопорушення, позивачу інкриміновано порушення режиму в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснення фото відео зйомки на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, порушивши п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 ».

Відповідно до змісту оскарженої постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП, а саме, за порушення режиму в пунктах пропуску через державний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого цією статтею, полягає у порушенні прикордонного режиму або режиму у пунктах пропуску через державний кордон України.

Матеріалами справи встановлено, що 29.08.2025 щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне затримання з якого вбачається, що останнього було затримано о 10 год 29.08.2025 на території МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на в`їзному напрямку прикордонним нарядом «Перевірка документів» за те, що він вчинив злісну непокору законному розпорядженню військовослужбовця ДПС України під час виконання ним службових обов`язків пов`язаних з охороною державного кордону, а саме прослідувати на транспортному засобі на в`їзний напрямок для вивчення законних підстав для перетину державного кордону України під час дії військового режиму воєнного стану, а також поводився некоректно в бік складу прикордонного наряду, чим порушив п.12, 14 ст. 20 Закону України «Державну прикордонну службу України».

29.08.2025 начальником групи ІПК ОСОБА_6 ОСОБА_7 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №008325Е, згідно якого ОСОБА_1 29.08.2025 на території МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснював фото відео зйомку на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, такими своїми діями порушив п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП.

На підставі зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення 29.08.2025 начальником відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшим лейтенантом ОСОБА_2 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №005271Е, згідно якої ОСОБА_1 29.08.2025 на території МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснював фото відео зйомку на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, такими своїми діями порушив п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП. У постанові зазначено мітиться запис про те, що від підпису постанови ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Крім того, як установлено в судовому засіданні щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення про вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-10 КУпАП (злісна непокора законній вимозі військовослужбовця), який скеровано прикордонним загоном Державної прикордонної служби України до відповідного суду для розгляд по суті.

Представником відповідача в судовому засіданні стверджувалась, що даний протокол про адміністративне правопорушення був складений у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 злісної непокори за невиконання законного розпорядження військовослужбовця ДПС України щодо припинення вчинення ним правопорушення, а саме припинення здійснення відеозйомки території пропускного пункту, службових документів, службових приміщень та працівників прикордонного пункту, однак такі твердження представника відповідача не відповідають змісту вказаного вище протоколу про адміністративне затримання.

Рапортом ОСОБА_8 встановлено, що в період з 09.00 год 28.08.2025 по 09.00 год 29.08.2025 він виконував наказ на охорону Державного кордону України в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» в прикордонному наряді «Перевірка документів» на напрямку виїзд з України. О 08.20 год на виїзд з України прибув на транспортному засобі ОСОБА_1 , який супроводжував особу з інвалідністю. ОСОБА_4 було запрошено дану особу на співбесіду з метою виявлення правових підстав виїзду за кордон, на що ОСОБА_1 обурився та почав здійснювати фото-, відео зйомку на виїзному напрямку, чим порушив режим в пункті пропуску, а саме вимоги п.2.7 наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №15-ОД від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП. Вподальшому ОСОБА_1 було повторно запрошено на співбесіду, з метою складання адміністративно-процесуальних документів, однак останній продовжував обурюватись, кричати, погрожувати, а тому його було попереджено про адміністративну відповідальність за невиконання законних вимог прикордонника та застосування фізичної сили. Оскільки ОСОБА_1 продовжував не виконувати законних вимог було викликано групу реагування, його затримано та проведено до службового приміщення для складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Відповідно до наданих суду письмових пояснень інспектора прикордонної служби ОСОБА_9 від 29.08.2025 щодо факту правопорушення зазначено наступне. При несенні ним служби в прикордонному наряді «Огляд транспортних засобів» прикордонним нарядом «Перевірка документів» майстер - сержантом ОСОБА_4 було подано команду « ІНФОРМАЦІЯ_7 », піднято чергові сили в пункті пропуску, особу було затримано та проведено до службового приміщення для складення протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 185-10 КУпАП.

Аналогічного змісту рапорта ОСОБА_8 щодо факту правопорушення суду надано письмові пояснення відповідача ОСОБА_2 .

Як зазначено вище режим у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» встановлений наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону 15-ОД від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 » (зі змінами, внесеними згідно із наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону №283-ОД від 22.08.2022).

Згідно абзаців 14-15 пункту 2.7 Наказу №15-ОД під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон, забороняється вести фото (кіно) - відео зйомку здійснення перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації з використанням будь-яких технічних засобів; вести приховану фото (кіно) - відео зйомку та використовувати засоби для негласного зняття інформації (за винятком випадків, передбачених законодавством України).

Пунктами 2.7.1 та 2.7.2 Наказу №15-ОД передбачено: «Враховуючи вимоги пункту 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.07.1998 №1147, в пунктах пропуску, які знаходяться в межах прикордонної смуги, фото (кіно) відео зйомка проводиться тільки з дозволу начальника прикордонного загону та у супроводі відповідних посадових осіб.

У разі потреби отримання відповідного дозволу на проведення фото (кіно) відео зйомки в пункті пропуску, зацікавлена особа звертається до начальника прикордонного загону, шляхом подання письмової заяви, із зазначенням обґрунтованої мети, терміну перебування, прізвища, ім`я та по-батькові та паспортні дані осіб, які будуть її здійснювати».

Пунктом 17 Положення про прикордонний режим, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1147 від 27.07.1998 передбачено, зокрема, що відео-. кіно- та фотознімання місцевості, проводяться з дозволу, наданого згідно з пунктом 40 цього Положення, та після інформування органу Державної прикордонної служби, у зоні відповідальності якого провадиться така діяльність, із зазначенням початку і строку її провадження, прізвища, власного імені, по батькові (за наявності) осіб, що провадитимуть діяльність або організовуватимуть масові заходи, інформації про документи дозвільного характеру на провадження зазначеної в цьому пункті діяльності або масових заходів.

В оскарженій постанові зазначено, що ОСОБА_1 29.08.2025 о 08 год 45 хв в МАПП «Устилуг» порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, а саме здійснював фото відео зйомку на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону, такими своїми діями порушив п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 », чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Представник позивача вказав, як на підставу для скасування оскарженої постанови, те, що в ній не конкретизовано, що саме позивач порушив, що має важливе значення при розгляді справи, а саме вказано, що останній порушив п. 2.7 наказу №15-ОД, проте такий пункт містить кілька дій, які заборонені в пунктах пропуску. Зокрема абзац 5 пункту 2.7 визначає, що під час перебування в пунктах пропуску особами, які перетинають державний кордон, забороняється вести фото (кіно) відео зйомку здійснення перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації з використання будь-яких технічних засобів, однак саме таке порушення, як здійснення відеозйомки перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації не інкримінується позивачу в оскарженій постанові. В постанові зазначено суть правопорушення, яке інкримінується позивачу, як «здійснення фото відео зйомки на території пункту пропуску без дозволу начальника прикордонного загону», проте відповідальність за таке не визначена п.2.7 наказу 6 прикордонного закону від 21.01.2022 «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_5 ». На переконання суду, формулювання суті правопорушення, яке ставиться у вину особі має бути чітко сформульовано, відповідати тій нормі, порушення якої ставиться їй в провину, а не відсилати до загальних положень нормативно правового акту.

У зв`язку з чим суд також погоджується з аргументами сторони позивача з даного приводу.

Таким чином, суд вважає, що по - перше розгляд справи відносно ОСОБА_1 та винесення оскарженої постанови проведено з порушенням процесуальних норм, що підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами, протилежне сторона відповідача не довела.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 26.04.2018 у справі №338/855/17 (провадження №К/9901/18195/18) вказав, що аналіз положень статей КУпАП дозволяє дійти висновку, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

З огляду на зазначене вище оскаржена постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є необґрунтованою, оскільки при її винесенні не виконано усі вимоги чинного законодавства, та не повно з`ясовано обставин справи.

По - друге в оскарженій постанові суть правопорушення зазначена не у відповідності до положень, передбачених п.2.7 Наказу №15-ОД, а тому, на думку суду, не формує об`єктивну сторону адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП.

Поряд з цим суд зауважує, що в матеріалах справи не містяться і позивачем не надано переконливих доказів того, що відносно нього ОСОБА_4 були вчинені протиправні дії, які полягали у висловлюванні в його сторону слів нецензурної лайки, погроз та нанесенні позивачу двох ударів по руках.

Також судом не надається оцінка діям працівникам прикордонного загону при здійсненні адміністративного затримання позивача, оскільки такі дії не є предметом розгляду даної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поряд з цим частиною 2 цієї ж статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим та не може базуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність належних, допустимих та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 дій, відповідальність за які передбачена ст. 202 КУпАП за обставин, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №008325Е та в оскарженій постанові від 29.08.2025.

Щодо визнання дій прикордонників протиправними, то слід зауважити, що вимоги ч.3 ст. 286 КАС України передбачають, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому не підлягає задоволенню позовна вимоги про визнання дій прикордонників протиправними.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що слід скасувати постанову №005271Е від 29 серпня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 202 КУпАП та в силу положень п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, слід закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки одна позовна вимога позивача задоволена, а в іншій - відмовлено, то суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень 605 гривень 60 копійок.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-244, 246, 268, 286 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову №005271Е від 29 серпня 2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 202 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У позові ОСОБА_1 до начальника відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання дій прикордонників протиправними - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ,проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачі:

- начальник відділення інспекторів прикордонної служби (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) старшого лейтенанта ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

- ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 14.10.2025.

Суддя О.М.Гавриленко