Справа № 420/40621/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Одеса

Зала судових засідань №22

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.

За участю секретаря Поліщука О.В.

За участю сторін:

Від позивача: Бєлоусов М.А., Хавич Т.Г.

Від відповідача: Урсул О.П.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

ВСТАНОВИВ:

30 грудня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна позовна заява Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 , у якій позивач просить суд стягнути з Фізичної особи- платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), суму заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості 46903,35грн., на бюджетний рахунок UА 0015746 банк отримувача Казначейство України (ЕАП), , отримувач коштів ГУК в Од.обл./м.Подільськ/18010300.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалою суду:

- від 13.01.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України);

- від 17.02.2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень повернуто позивачеві;

- від 14.03.2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху;

- від 07.04.2025 року прийнято до провадження до спільного розгляду з первісним позовом зустрічний позов Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; позовні вимоги ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу та позовні вимоги ФО-ПП ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень об`єднано в одне провадження в межах справи; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 29.04.2025 року.

В обґрунтування позовних вимог за первісним позовом представник позивача Головного управління ДПС в Одеській області зазначив, що Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 є платником податків у Головному управлінні ДПС в Одеській області та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на дату подання цієї заяви, відповідно до довідки - розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), наявна податкова заборгованість/недоїмка у ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом складає - 46 903,35 гри. з яких: заборгованість перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (к/б 18010300) становить - 46 903,35 грн., яка виникла в результаті, а саме: - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №0-1504-UА000444451 від 30.04.2024 року у сумі - 39 154,80 грн. (основний платіж); - податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №0-1504-UА000444451 від 30.04.2024 року у сумі-7748,55 грн. (основний платіж). В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №5660-55 від 13.11.2018 року яку було направлено платнику податків рекомендованим листом на податкову адресу ФО-ПП ОСОБА_1 з повідомленням про вручення. Податкова вимога форми «Ф» №5660-55 від 13.11.2018 року, відповідачем не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною, а тому - є узгодженою. Податковий борг відповідача з моменту винесення податкової вимоги від 13.11.2018 року не переривався і не був повністю погашений. Таким чином у позивача виникло право на стягнення заявленого податкового боргу з відповідача з моменту узгодження податкового зобов`язання.

В обґрунтування позовних вимог за зустрічним позовом позивач ОСОБА_1 зазначив, що про факт існування вказаної податкової заборгованості та вищевказаних податкових повідомлень - рішень йому стало відомо тільки після надходження копії позовної заяви від 27.12.2024 року з відповідними додатками. ГУ ДПС в Одеській області додано до позовної заяви копії рекомендованих поштових відправлень, якими нібито підтверджується факти вручення йому податкових повідомлень-рішень. Однак, це не відповідає дійсності. Позивач не отримував вказаних повідомлень рішень, а якщо б отримав то оскаржив би їх в порядку діючого законодавства. Як вже оскаржував аналогічні повідомлення- рішення ГУ ДПС в Одеської області які виносилися за період 2017-2019 років (справа № 420/20219/23). Також, податкова адреса платника податків не вказана на рекомендованому повідомленні про вручення, яке додано нібито як підтвердження отримання вказаних податкових повідомлень-рішень. Даний факт свідчить про те, що вказані податкові повідомлення-рішення не направлялися і не надходили на його адресу, як того вимагає діюче законодавство. Було зазначено місто Подільськ. а його місце реєстрації Подільський район с. Липецьке). Підписи на рекомендованих повідомленнях про вручення, які додані до позовної заяви від 27.12.2024 року взагалі відсутні. У відповідності до змісту позовної заяви позивач за первісним позовом вимагає стягнути з ОСОБА_1 , суму заборгованості перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, а саме: - податкове повідомлення - рішення №-1504- від 30.04.2024 року в сумі 39154,80грн. (основний платіж). Однак, ГУ ДПС в Одеській області не враховано, що об`єктом оподаткування на якій був нарахований вказаний податок став об`єкт нерухомості (теплиця площею 1168,8 кв. м.) призначений для сільськогосподарського використання, а отже на підставі абзацу «ж», підпункту 266.2.2., пункту 266.2 статті 266 ПК України ОСОБА_1 не є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Вказана теплиця, площею 1168,8кв.м., знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 , 67-к, раніше використовувалася ним виключно за призначенням, та ніколи не здавалася в оренду, лізинг або позичку. Згідно рішення Виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 28.05.2019 року № 169 було затверджено наданий комісією акт про визначення технічного стану нежитлової будівлі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №67-к, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 67-к, визнано нежитловий будинок таким, що знаходиться в незадовільному технічному стані, не відповідає санітарно-технічним нормам та непридатним для експлуатації, вирішено списати та виключити із обліку нежитлову будівлю, яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2008 р. та записів по-господарських книг сільської ради загальною площею 1168,8 кв. м., виключити із обліку державного реєстру речових прав на нерухоме майно за вказаною поштовою адресою та внести відповідні зміни в по-господарську книгу. У відповідності до позиції ГУ ДПС в Одеської області, база оподаткування об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом виключно на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності. З 2019 року ОСОБА_1 неодноразово намагався виключити з Державного реєстру речових прав відомості про нежитлову будівлю (Теплицю), у зв`язку з її фактичним знищенням. Однак через об`єктивні причини: карантин встановлений на території України в період з 19.12.2020 до 30.06.2023, збройна агресія росії та інші обставини, процес виключення відповідних відомостей з Державного реєстру речових прав затягнувся. У відповідності до витягу з Державного реєстру речових прав, 26.03.2024 речове право на вищезазначену нежитлову будівлю, припинено. Навіть враховуючи відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про факт володіння, в період до 26.03.2024, ОСОБА_1 нежитловим приміщенням, цей факт спростовується актом списання нерухомого майна від 31.10.2016, актом технічного стану об`єкта від 16.10.2016 та рішення Виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 28.05.2019 року № 169. У вказаних письмових доказах зафіксований факт фізичної відсутності нежитлового приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , 67-к. Отже, ГУ ДПС в Одеської області не мала правових підстав для нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки тільки на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, а повинно було врахувати данні відображені в акті списання нерухомого майна від 31.10.2016, акті технічного стану об`єкта від 16.10.2016 та рішення Виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 28.05.2019 року № 169, щодо фактичної відсутності об`єкту оподаткування. Таким чином, наведене дає підстави вважати, що належні ОСОБА_1 нежитлові будівлі та споруди виробничого комплексу за своїми характеристиками та цільовим використанням відповідає категорії будівель сільськогосподарського призначення на які поширюється дія пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, а отже таке нерухоме майно не може бути об`єктом оподаткування. З урахуванням встановлених обставин, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняте податковим органом неправомірно.

19.04.2025 року ГУ ДПС в Одеській області подало відзив на зустрічний позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне. Головним управлінням ДПС в Одеській області на ім`я ОСОБА_1 в автоматичному режимі згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС сформовано податкові повідомлення рішення за податковий період 2023 р. за об`єкти нерухомого майна: - №0-1504-UA000444451 від 30.04.2024 року у сумі 7748,55 гривень; - №0-1504-UA000444451 від 30.04.2024 року у сумі 39154,80 гривень. Податкові повідомлення-рішення направлено платнику податку на податкову адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до ст.42 ПКУ, однак вищевказані податкові повідомлення-рішення були повернуті 30.05.2024 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Заява щодо неможливості виконання податкових зобов`язань відповідно до Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.07.2022 № 225, ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області не надавалась. На підставі вищевикладеного податкові повідомлення рішення прийнято законно та обґрунтовано.

Підготовче засідання, призначене на 29.04.2025 року було перенесено у зв`язку з перебуванням головуючого судді Аракелян М.М. у відпустці та призначено на 20.05.2025 року.

14.05.2025 року ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, у якій зазначив, що не погоджується з доводами ГУ ДПС в Одеській області та наголошує про те, що у відзиві на зустрічний позов податковий орган не спростував аргументи позивача стосовно суті зустрічних позовних вимог. Податковим органом у відзиві наводяться аргументи та факти, які не відповідають дійсним обставинам. Жодні додаткові обставини або посилання на додаткові докази, які спростовують доводи ОСОБА_1 щодо неправомірності оскаржуваного позивачем рішення у відзиві на зустрічний адміністративний позов податковим органом не наводяться.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2025 року підготовче провадження закрито та призначено розгляд справи по суті на 05.06.2025 року.

Судове засідання призначене на 05.06.2025 року було перенесено у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному та призначено на 24.06.2025 року.

У судовому засіданні 24.06.2025 року після заслуховування вступного слова позивача та відповідача за первісним позовом, а також за зустрічним позовом, оголошено перерву до 08.07.2025 року.

Судове засідання призначене на 08.07.2025 року було перенесено у зв`язку з першою неявкою позивача за первісним позовом на 19.08.2025 року.

Судове засідання, призначене на 19.08.2025 року було відкладено на 04.09.2025 року на задоволення клопотання ГУ ДПС в Одеській області, а потім - на 16.09.2025 року.

У судовому засіданні 16.09.2025 року після дослідження письмових доказів, з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами оголошено перерву для підготовки сторін до судових дебатів до 30.09.2025 року.

У судовому засіданні 30.09.2025 року проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово позивача та відповідача за первісним позовом, а також за зустрічним позовом, виступи у судових дебатах, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для вирішення спору, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Фізична особа - платник податків ОСОБА_1 є платником податків, перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС в Одеській області та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.20).

Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості до бюджету, розрахунку податкового боргу та інтегрованих карток платника (ІКП), наявна податкова заборгованість/недоїмка у ФО-ПП ОСОБА_1 перед бюджетом складає - 46 903,35грн. з яких: заборгованість перед бюджетом по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (к/б 18010300) становить - 46903,35грн., яка виникла в результаті, а саме: податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №0-1504-UА000444451 від 30.04.2024 року у сумі - 39 154,80 грн. (основний платіж); податкове повідомлення-рішення (форма Ф) №0-1504-UА000444451 від 30.04.2024 року у сумі-7748,55 грн. (основний платіж) (а.с.5-6).

Ці повідомлення-рішення були направлені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.8).

В зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості податковим органом було винесено податкову вимогу форми «Ф» №5660-55 від 13.11.2018 року, яку було направлено платнику податків рекомендованим листом ФО-ПП ОСОБА_1 з повідомленням про вручення за адресою: Одеська область, Подільський район, с.Липецьке (а.с.7).

Перш за все суд звертає увагу, що ані податкові повідомлення-рішення, що оскаржуються, ані податкова вимога не були направлені за дійсною адресою позивача: АДРЕСА_1 .

Ці обставини не спростовані ГУ ДПС в Одеській області.

Щодо суті встановлених ГУ ДПС в Одеській області порушень.

Об`єктом оподаткування, на який був нарахований вказаний податок, став об`єкт нерухомості (теплиця площею 1168,8 кв. м.) призначений для сільськогосподарського використання. Вказана теплиця, площею 1168,8 кв.м., знаходилася за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно рішення Виконавчого комітету Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області від 28.05.2019 року № 169 було затверджено наданий комісією Акт про визначення технічного стану нежитлової будівлі «Теплиця» № 67-к, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 67-к, визнано нежитловий будинок таким, що знаходиться в незадовільному технічному стані, не відповідає санітарно-технічним нормам та непридатним для експлуатації, вирішено списати та виключити із обліку нежитлову будівлю, яка розташована АДРЕСА_2 , 67-к , яка належить ОСОБА_1 на праві приватної власності згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.10.2008 р. та записів по-господарських книг сільської ради загальною площею 1168,8 кв. м., виключити із обліку державного реєстру речових прав на нерухоме майно поштову адресу: АДРЕСА_2 , 67-к та внести відповідні зміни в по-господарську книгу с. Липецьке (а.с.78-86).

У відповідності до акту списання нерухомого майна від 31.10.2016 зазначено наступне «...Оглянувши на місцевості об`єкт списання та вивчивши акт технічного стану об`єкта нерухомого майна нежитлової будівлі «Теплиця» літ. «А» розташованого за адресою: с. Липецьке, Котовського району Одеської області будок № 67-к, що належить на праві приватної власності громадянину України ОСОБА_1 ...», «...Висновок: Комісія вважає що об`єкт нерухомого майна нежитлова будівля - Теплиця» літ. «А» розташована за адресою с. Липецьке, Котовського району , Одеської області будок №67-к непридатна до експлуатації, відновленню не підлягає тому її доцільно списати...»

Згідно акту технічного стану об`єкта фактичний знос нежитлової будівлі складає 95%. До вказаного акту додаються відповідні фото, з яких вбачається, що вказаної нежитлової будівлі фактично не існує.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав №371782457 від 28.03.2024 року речове право ОСОБА_1 на закінчений будівництвом об`єкт «нежитлова будівля» загальною площею 1168,8к.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , 67-к припинено (а.с.87)

Посилаючись на наявність податкового боргу, ГУ ДПС в Одеській області просить суд стягнути з ФО-ПП ОСОБА_1 суму заборгованості у сумі 46903,35 грн., а ФО-ПП ОСОБА_1 визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення рішення (форма Ф) №0-1504 від 30.04.2024 року у сумі - 39154,80грн. (основний платіж) та №0-1504 від 30.04.2024 року у сумі - 7 748,55 грн. (основний платіж).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені ПК України.

На підставі пункту 10.1.1 пункту 10.1 статті 10 ПК України до місцевих податків належить податок на майно.

Відповідно до підпункту 14.1.129-1 підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України до об`єктів нежитлової нерухомості віднесено будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості.

До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться, зокрема, будівлі промислові та склади (підпункт «ґ» підпункту 14.1.129-1 підпункту 14.1.129 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

На підставі підпункту 265.1.1 податок на майно складається з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до вимог п.п. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України органи державної податкової служби, окрім іншого, мають право стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України; стягувати суми недоїмки із сплати єдиного внеску; стягувати суми простроченої заборгованості суб`єктів господарювання перед державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) за кредитами (позиками), залученими державою (Автономною Республікою Крим чи територіальною громадою міста) або під державні (місцеві) гарантії, а також за кредитами із бюджету в порядку, визначеному цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, в разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до підпункту е пункту 176.1 статті 176 ПК України платники податку зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати узгоджену суму податкових зобов`язань, а також суму штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих контролюючим органом, та пені, за винятком суми, що оскаржується в адміністративному або судовому порядку.

Аналіз зазначених норм закону свідчить, що у платника податку виникає безумовний обов`язок зі сплати узгодженого грошового зобов`язання. Несплачена сума грошового зобов`язання у встановлений законом строк є податковим боргом та може бути стягнута в примусовому порядку.

Стосовно стягнення на користь держави з ФО-ПП ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300), суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками додатку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У відповідності до підпункту 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Положеннями підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України встановлюються податкові пільги із податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підпункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктами оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до національного класифікатора НК 018:2023 "Класифікатор будівель і споруд" затвердженого наказом Міністерства економіки України від 16.05.2023 року № 3573 (набрав чинності 01.01.2024 року), нежитлові будівлі це споруди, які переважно використовуються або призначені для нежитлових цілей.

Так у відповідності до розділу 5, нежитлові будівлі поділяються, зокрема, на нежитлові сільськогосподарські будівлі (код 1271): будівлі, призначені для сільськогосподарської діяльності, наприклад, корівники, стайні, свинарники, кошари, конюшні, розплідники, промислові курники, зерносховища, ангари та фермерські господарські будівлі, погреби, виноробні заводи, винні чани, теплиці, сільськогосподарські силоси тощо.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (підпункт 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

У відповідності до підпункту 266.6.1. пункту 266.6 статті 266 ПК України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

На підставі підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 166.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

З аналізу наведених правових норм, суд дійшов висновку, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є однією зі складових податку на майно і належить до місцевих податків, визначених ст. 10 ПК України. Податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу. Платниками податку на нерухомість є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, у власності яких перебуває відповідне майно.

Із системного аналізу положень податкового законодавства вбачається, що підставою для звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податків за правилами підпункту "ж" підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України є особливість, що характеризує об`єкт оподаткування.

В силу вимог підпункту 14.1.129-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України у нежитловій нерухомості виділяють, зокрема, будівлі офісні (будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей), будівлі промислові та склади.

При цьому, Податковий кодекс України не містить обмежень щодо використання чи невикористання таких об`єктів.

При віднесенні об`єктів нежитлової нерухомості позивача до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінного від земельної ділянки, необхідно дотримуватись умов, визначених підпунктом 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 Кодексу, та враховувати рішення органів місцевого самоврядування в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та документи, які підтверджують право власності на таку нерухомість з урахуванням класифікаційних ознак та функціонального призначення об`єкта нерухомості згідно з ДК 018-2000.

Так, відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000 ствердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 року № 507 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) об`єктами класифікації в ДК БС є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

До будівель відносяться: житлові будинки, гуртожитки, готелі, ресторани, торговельні будівлі, промислові будівлі, вокзали, будівлі для публічних виступів, для медичних закладів та закладів освіти та т. ін.

Так, до групи "Будівлі нежитлові інші" (код 127), клас "Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства" (1271), включає будівлі тепличного господарства (1271.6).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 (відповідач за первісним позовом) був власником нежитлової будівлі - Теплиці, площею 1168,8 кв. м.

Таким чином, наведене дає підстави вважати, що належні ОСОБА_1 нежитлові будівлі та споруди виробничого комплексу за своїми характеристиками та цільовим використанням відповідає категорії будівель сільськогосподарського призначення на які поширюється дія пп. «ж» пп. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПК України, а отже таке нерухоме майно не може бути об`єктом оподаткування.

З урахуванням встановлених обставин, оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті податковим органом неправомірно.

Суд також враховує, що визначене ГУ ДПС в Одеській області податкове зобов`язання та податковий борг у сумі 46903,35грн. не може вважатися узгодженим податковим зобов`язанням, оскільки ці документи не були направлені ФО-ПП ОСОБА_1 за належною адресою.

На підставі вищевикладеного суд робить висновок, що підстав для стягнення з ФО-ПП ОСОБА_1 (відповідач за первісним позовом) заборгованості по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (18010300) немає, а прийняті спірні податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню протиправними та скасуванню, оскільки нежитлові будівлі ФО-ПП ОСОБА_1 в силу приписів підпункту «ж» 266.2.2 п.266.2 ст.266 Податкового кодексу України не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, тому підстав для нарахування податку у контролюючого органу не було.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи викладене, суд доходить висновку про те, що позов ГУ ДПС в Одеській області про стягнення податкового боргу є необґрунтованим, а зустрічний позов Фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 підлягає повному задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Враховуючи те, що суд прийшов висновку про задоволення позовних вимог за зустрічною позовною заявою у повному обсязі, то сплачений позивачем (за зустрічним позовом) судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (а.с.103) підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань відповідно до приписів ч.1 ст.139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення (форма «Ф») Головного управління ДПС в Одеській області №0-1504 від 30.04.2024 року та №0-1504 від 30.04.2024 року.

У задоволенні первісного позову Головного управління ДПС в Одеській області до Фізичної особи - платника податків ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу відмовити повністю.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору у сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. 293,295 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 10 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Головне управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ: ВП 44069166, адреса: вул.Семінарська, буд.5 м.Одеса, 65044).

Фізична особа - платника податків ОСОБА_1 (РНОКПП; НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_4 )

Суддя М.М. Аракелян