Справа № 809/248/17
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 809/248/17

адміністративне провадження № К/990/38647/25

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Васильєва І. А., Шишова О. О.,

розглянувши касаційну скаргу Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року по справі № 809/248/17 за позовом Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

03 лютого 2017 року Івано-Франківським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, №000331401, № від 20.01.2017 року.

Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області № від 20.01.2017, яким ПрАТ «Серін-Ліс» зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2016 року у розмірі 7546544 грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області № від 20.01.2017, яким до ПрАТ «Серін-Ліс» застосовано штрафні (фінансові) санкції та/або пеню за порушення термінів розрахунку у сфері ЗЕД, невиконання зобов`язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 4182124,92 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ГУ ДФС в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь ПрАТ «Серін-Ліс» сплачений судовий збір в розмірі 64331,87 грн.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 апеляційну скаргу ГУ ДФС в Івано-Франківській області залишено без задоволення, а апеляційну скаргу ПАТ «Серін-Ліс» задоволено повністю. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 скасовано в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 20.01.2017 № , згідно якого ПАТ «Серін-Ліс» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 265134 грн, та прийнято нову постанову в цій частині, якою адміністративний позов ПАТ «Серін-Ліс» задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 20.01.2017 №, яким ПАТ «Серін-Ліс» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 265134 грн. В решті постанову суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24.12.2021 касаційну скаргу Головного управління ДФС в Івано-Франківській області задоволено частково. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 скасовано в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС в Івано-Франківській області від 20.01.2017 № та №. Справу №809/248/17 в цій частині направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.06.2017 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Івано-Франківській області № від 20.01.2017 залишено без змін.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2017 року, в частині збільшення Приватному акціонерному товариству «Серін-Ліс» грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 201 818,50 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями в розмірі 161 455 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 40363,50 грн. Визнано протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20.01.2017 року, в частині зменшення Приватному акціонерному товариству «Серін-Ліс» суми від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за 9 місяців 2016 року у розмірі 7425362 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на користь Приватного акціонерного товариства «Серін-Ліс» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 47 816 гривень 21 копійки та 10 000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року, скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року у справі № 809/248/17 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 20.01.2017 року, в частині збільшення Приватному акціонерному товариству «Серін-Ліс» грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств у розмірі 201 818,50 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями в розмірі 161455 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 40363,50 грн. та прийнято в цій частині постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В решта частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Не погодившись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 29 вересня 2025 року касаційну скаргу залишено без руху, з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження.

На виконання вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху скаржником надіслано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

У клопотанні про поновлення строку скаржник знову зазначає, що вже звертався з касаційною скаргою, проте ухвалами Верховного Суду від 23 липня 2025 року, від 19 серпня 2025 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику.

Наведені скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстави не можуть бути визнані поважними, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, Єдиного державного реєстру судових рішень та згідно відомостей з Комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», скаржник вже неодноразово реалізовував своє право на касаційне оскарження рішень у цій справі. Однак ухвалами Верховного Суду від 23 липня 2025 року, від 19 серпня 2025 року касаційну скаргу було повернуто скаржнику у зв`язку з не зазначенням підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.

Водночас у своїх ухвалах про повернення раніше поданих касаційних скарг Верховний Суд неодноразово надавав роз`яснення скаржнику щодо вимог до форми і змісту касаційної скарги в частині викладення підстав касаційного оскарження судових рішень.

Звертаючись повторно до суду з касаційною скаргою, скаржник так і не виправив недоліків касаційної скарги, на які було вказано Верховним Судом, змістовно обґрунтування касаційної скарги не змінилося, що свідчить про формальний підхід до оформлення касаційної скарги.

Зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим.

Так, невиконання скаржником вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її скаржнику, не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений статтею 329 КАС України, скаржником не зазначено.

Аналіз положень ст. 5, 13, 328, 329 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення до суду з касаційною скаргою) дозволяє дійти висновку, учасники справи, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Відповідно до п. 6 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Учасники справи, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк та у передбаченому процесуальним законом порядку. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Встановлення процесуальних строків процесуальним законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства процесуальних обов`язків.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21 грудня 2010 року, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28 березня 2006 року, заява №23436/03).

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Окрім цього, при вирішенні питання про поновлення строку касаційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку касаційного оскарження до дати звернення з касаційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої касаційної скарги/відмови у відкритті касаційного провадження за вперше поданою касаційною скаргою до дати повторного звернення з касаційною скаргою і так далі.

Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до Верховного Суду з касаційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на касаційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у повторному клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження обставин пропуску такого строку поважними.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнанні судом неповажними.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволені клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року по справі № 809/248/17.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03 вересня 2024 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2025 року по справі № 809/248/17.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. А. Васильєва

О. О. Шишов