Справа № 420/30556/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/30556/24
Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Дата і місце ухвалення 14.04.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 р. у справі №420/30556/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ГУДВЕЛД» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУДВЕЛД» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати Рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів №UА100000/2024/000113/2 від 02 липня 2024 року та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА100060/2024/000502..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025р. позов задоволено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Київська митниця подала апеляційну скаргу, в якій посилалась на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що надані декларантом документи не містять відомостей щодо складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, а також містять розбіжності, які мають вплив на числові значення складових митної вартості, що стало підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначається про обґрунтованість та законність рішення суду, а тому просить відмовити в її задоволенні.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, 15.04.2021р. між позивачем - ТОВ «ГУДВЕЛД» та продавцем SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD укладено зовнішньоекономічний контракт №UK1521 від 15.04.2021 р. на покупку зварювального дроту, згідно з додатком (Специфікації), що є невід`ємною частиною Контракту. Ціни і кількість Товару вказуються в інвойсах, які супроводжують кожен контейнер з посиланням на даний Контракт.

Товар поставляється на умовах FOB XINGANG (пункт 1 Контракту).

Згідно інвойсу №JL20240223-UKR від 23.02.2024 р., який є невід`ємною частиною Контракту, Позивачу було поставлено товар за переліком, на загальну суму 66 871,80 доларів США.

Умови оплати за товар визначені згідно пункту 5 Контракту № UK1521 від 15.04.2021 р.: 30% передоплата і 70% оплата по готовності продукції на розрахунковий рахунок Продавця.

Відповідно до укладеного ТОВ «ГУДВЕЛД» контракту №UK1521 від 15.04.2021 р. на митну територію України надійшов, придбаний ТОВ «ГУДВЕЛД» товар:

дріт з легованої кремнієво-марганцевої сталі з мідним покриттям без заповнення флюсовими матеріалами, призначений для зварювання, ER70S-6;

дріт зварювальний з корозійностійкої сталі з масовою часткою нікелю 9-11 % Wel ding Wire ER308L, Торговельна марка JULI. Країна виробництва - CN.

01.07.2024 року Позивачем подано митну декларацію №24UA71U9 разом із відповідними супровідними документами, згідно яких митна вартість товару була визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), а саме:

- пакувальний лист (Packing list) б/н від 23.02.2024 р.;

- рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № JL20240223-UKR від 23.02.2024 р.;

- коносамент (Bill of lading) № BWA від 13.03.2024 р.;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) № 2024С3714A0057/00109 від 07.03.2024 р.;

- накладна ЦІМ/УМВС № 31507773 від 07.06.2024 р.;

- накладна ЦІМ/УМВС № 31507798 від 07.06.2024 р.;

- накладна ЦІМ/УМВС № 31507819 від 07.06.2024 р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 843/Л від 20.06.2024 р.;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару № 844/Л від 20.06.2024 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 1 від 28.12.2022 р.;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 18 від 09.11.2023 р.;

- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, стороною якого є виробник товарів, що декларуються, та подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № UK1521 від 15.04.2021 р.;

- договір про надання послуг митного брокера № 00108/23 від 01.08.2023 р.;

- договір (контракт) про перевезення № 014/22-11 від 14.11.2022 р.;

- копія митної декларації країни відправлення № від 10.03.2024р.

За результатами розгляду поданих документів, Відповідач повідомив декларанта, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності стосовно відомостей щодо включення числових значень складових митної вартості до ціни товару, з огляду на які, було висунуто вимогу про надання додаткових документів.

Позивачем, 02.07.2024 р. додатково до митниці на забезпечення митного оформлення надано:

- рахунок-проформа (Proforma invoice) № JL231212-UKR від 12.12.2023 р.;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 41 від 14.12.2023 р.;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 13 від 03.04.2024 р.;

- платіжну інструкцію в іноземній валюті № 19 від 15.05.2024 р.

За результатами розгляду поданих документів, 02.07.2024 р. митний орган відмовив в митному оформленні (випуску) товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів №UA100000/2024/000113/2 від 02.07.2024 р., в п. 33 якого зазначене наступне:

«Митна вартість імпортованих товарів, заявлених до митного контролю та митного оформлення за митною декларацією від 01.07.2024 Nє 24UA71U9 не може бути визначена за заявленою декларантом митною вартістю відповідно до ч. 6 ст. 54, ч. 2 ст. 58 Митного Кодексу України (далі - Кодексу) та ст. VII Генеральної угоди про тарифи й торгівлю 1994 року (далі - ГАТТ) з наступних підстав.

При проведені контролю митної вартості за митною декларацією (далі - МД) 01.07.2024 Nє 24UA71U9, встановлено, що надані декларантом документи не містять відомостей щодо складових митної вартості, необхідних при її обчисленні, а також містять розбіжності, які мають вплив на числові значення складових митної вартості.

Поставка товару здійснюється згідно з положеннями зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу від 15.04.2021 № UK1521 (далі Контракт) від 15.04.2021 № UK1521 (далі Контракт), укладеного з «SHANDONG JULI WELDING CO.,LTD.» (NO.3888 OF JINGHUA ROAD, ECONOMIC DEVELOPMENT ZONE OF DEZHOU CITY, SHANDONG CHINA) та ТОВ «ГУДВЕЛД» (УКРАЇНА, 03148, МІСТО КИЇВ, ПРОСПЕКТ ЛЕСЯ КУРБАСА 2-Б).

Відповідно до п. 1 Контракту товар постачається на умовах поставки FOB - XINGANG. Згідно положень Інкотермс -2010, термін FOB означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на покупця покладається обов?язок укласти та сплатити договір морського перевезення.

Відповідно до ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України (далі Кодекс), до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:

- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

- витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кодексу, якщо витрати на транспортування, навантаження та страхування не включено до ціни товарів, декларантом подаються транспортні перевізні документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. У випадках, коли здійснюється страхування, декларант подає страхові документи та відомості про вартість страхування. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 Nє 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» (далі наказ Nє599), для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Також, відповідно до ст. 9 Закону України від 01.07.2004 Nє1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» договір транспортного експедирування укладається обов?язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін.

Підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб`єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування, або органами влади Відповідно до положень п. 2.2.7 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби від 01.07.2021 № 476 (далі Методичні рекомендації) митний орган під час проведення контролю за правильністю заявленої декларантом митної вартості перевіряє документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчає маршрут транспортування та перевіряє достовірність декларування витрат на транспортування.

Переміщення товарів здійснюється у трьох 20-футових контейнерах № MSNU3012812, № MEDU1884104, № CAIU3090592 морським та залізничним видами транспорту. До митного оформлення надано транспортні перевізні документи: коносамент (морське перевезення за маршрутом порт XINGANG (Китай) порт GDANSK (Польща) від 13.03.2024 № BW24030054A та залізничні накладні ЦІМ від 07.06.2024 №№ 31507773, 31507798, 31507819 (за маршрутом Гливице Порт-Медика, Мостиска ІІ-Вишневе).

Для підтвердження транспортних витрат надано довідку про транспортні витрати від 20.06.2024 №843/Л з додатком від 20.06.2024 №844/Л та договір транспортно-експедиторського обслуговування від 14.11.2022 № 014/22-1, укладений між компаніями ПП «Ферст Вей» (Експедитор) та ТОВ «ГУДВЕЛД» (Клієнт).

Згідно із п. 2 розділу І Договору послуги надаються на підставі заявки до Договору (далі Заявка), в якій зазначаються вид послуг, найменування, вантажу, відправник, одержувач, пункт відправлення, пункт призначення, розмір плати Експедитору та інші умови перевезення. Заявка яка є частиною Договору до митного оформлення не надано.

Також, Договір наданий не в повному обсязі. Договір складається лише з 1,2 сторінки (п. 1- п. 3.2.11), що унеможливлює перевірити всі умови транспортування, та як наслідок повноту декларування складових митної вартості.

Таким чином відсутня інформація про всі особливості та умови кожного певного перевезення.

Разом із тим, відповідно до статті 9 ЗУ Про ТЕО, договір транспортного експедирування укладається обов`язково у письмовій формі та умови договору визначаються за угодою сторін та підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо) видані суб`єктом господарювання що залучались до виконання договору транспортного експедитування.

У залізничних накладних ЦІМ від 07.06.2024 №№ 31507773, 31507798, 31507819 перевізником та відправником товару зазначено компанію ПЦЦ «Интермодаль», від якої не надано жодного документа. Отже, відбулося залучення третіх осіб. Підприємство, яке надало документи для підтвердження транспортних витрат має однозначно ідентифікуватись з підприємством, що здійснило перевезення оцінюваного товару.

Тобто, відповідно до статті 9 ЗУ Про ТЕО необхідно надання документів від осіб, залучених до перевезення (зазначені у транспортних документах), разом із тим, підтвердженням витрат експедитора є документи (рахунки, накладні тощо), видані суб?єктами господарювання, що залучалися до виконання договору транспортного експедирування. Отже, не можливо у повному обсязі перевірити узгоджені послуги та маршрут транспортного та повноту включення їх до митної вартості.

Також зазначаємо, що перелік документів необхідних для підтвердження витрат на перевезення визначено положеннями Наказу Nє 599 та ЗУ Про ТЕО. Повного переліку документів не надано. Таким чином, відомості щодо числових значень складових митної надано не в повному обсязі, не виражено кількісно та достовірно, що суперечить вимогам ч. 2, 10, 22 статті 58 Кодексу по застосуванню основного методу.

Відповідно до п. 5 Контракту умовами оплати є 30% - передплата, 70% - оплата перед поставкою на розрахунковий рахунок Продавця. Враховуючи дату відвантаження згідно з коносаментом - 13.03.2024, на момент митного оформлення оплата за товар має бути здійснена у повному обсязі. Разом із тим банківських платіжних документів щодо оплати товару до митного оформлення не надано. Наголошуємо, що надання банківських платіжних документів у випадку, коли на момент митного оформлення рахунок сплачено, передбачено положеннями ч. 2 ст. 53 Кодексу, отже надання таких документів під час митного оформлення товару віднесено до обов?язків декларанта та не потребує наявності умов, викладених у ч. 3 ст. 53 Кодексу для їх витребування митним органом.

Частиною 4 ст. 58 Кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за основним методом, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень ч. 10 ст. 58 Кодексу.

Враховуючи положення ч. 4 ст. 58 Кодексу, відсутність банківських документів про оплату товару, що визначено положеннями Контракту, є підставою що унеможливлює визначення митної вартості за основним методом відповідно до ст. 58 Кодексу. Таким чином, відомості щодо ціни, яка сплачена, не підтверджені документально та не піддаються обчисленню та перевірці, що є порушенням вимог положень ч. 4, 21 ст. 58 Кодексу.

До митного оформлення надано інвойс від 23.02.2024 Nє JL240223-UKR, завірений печаткою та підписом, які відмінна від печатки та підпису, передбачені Контрактом. Разом із тим, в вищевказаному інвойсі змінені умови оплати за товар (20% передплата, 80% оплата за наявності товару), хоча Контрактом такі зміни не передбачені.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов?язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об?єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.»

02.07.2024 р. Відповідачем було оформлено та направлено Позивачу картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100060/2024/000502.

ТОВ «ГУДВЕЛД» не погоджується із зазначеним Рішенням про коригування митної вартості № UA100000/2024/000113/2 від 02.07.2024 р. та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100060/2024/000502, оскільки вважають, що у відповідності до ч. 2 ст. 53 МК України до митного органу було подано усі основні документи, які підтверджують митну вартість ввезених на територію України товарів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані позивачем при декларуванні товару відомості та подані документи не ставлять під сумнів числові значення складових митної вартості, зазначених позивачем у митній декларації, та не свідчать, що у документах декларанта є розбіжності, які не дозволяють встановити вартість товару за основним методом.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Згідно ч. 1 ст. 52 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

За правилами ч. 1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначається ч. 2 ст. 53 МК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч. 6 ст. 53 МК України).

Згідно ч. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 54 МК України, митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 54 МК України визначено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

З наведеного вбачається, що митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Проте, такою імперативною умовою є наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів.

При цьому, в розумінні наведених статей МК України, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи, зазначені у ч. 2 ст. 53 МК України, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

В свою чергу, не наведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.

Колегія суддів зазначає, що наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України.

Проте, в оскаржуваному рішенні відповідача не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи/або недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано, які саме складові митної вартості є непідтвердженими.

З оскаржуваного рішення відповідача про коригування заявленої митної вартості товару не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості на підставі поданих документів позивачем.

Витребовуючи у позивача додаткові документи та доходячи висновку про неможливість розмитнення товару позивача за ціною договору, відповідач в оскаржуваному рішенні вказав, що в поданих документах містяться розбіжності, не містяться всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Однак, відповідач в рішенні про коригування митної вартості жодним чином не обґрунтовував вказаний висновок.

В рішенні відповідача відсутні посилання, які саме складові заявленої позивачем митної вартості є непідтвердженими, на думку відповідача.

Також, приймаючи оскаржуване рішення, відповідач вказав на те, що декларантом не подані витребувані документи для підтвердження митної вартості.

Водночас, ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно не погодився з висновком митного органу щодо наявності розбіжностей у поданих позивачем до митного оформлення документах, а також і висновком про недостатність наданих позивачем документів та про неможливість перевірити правильність розрахунку митної вартості задекларованого товару, з огляду на викладене.

Так, при перевірці митної декларації та поданих до неї документів, митний орган виявив, на його думку, наявність розбіжностей у поданих документах, та у порядку ч.2,3 ст.53,54 МК України, запитав додаткові документи, які б могли спростувати виявлені митним органом розбіжності.

Щодо витрат на транспортування товару судова колегія зазначає, що у підтвердження останніх позивачем надано надано довідку про транспортні витрати № 843/Л, № 844/Л від 20.06.2024 р. разом з коносаментом № BWA від 13.03.2024 р., накладними ЦІМ/ УМВС № 31507773, № 31507798, № 31507819 від 07.06.2024 та Договором № 014/22-11 транспортно-експедиторського обслуговування від 14.11.2022 р. з ПП «ФЕРСТ ВЕЙ»», які містять усі необхідні дані та складові такої митної вартості оцінюваного товару як витрати на транспортування, з їх деталізацією.

Відповідно до Довідки ПП «ФЕРСТ ВЕЙ» про транспортні витрати від 20.06.2024 року №843/Л, транспортно експедиторські витрати включно з вантажно-розвантажувальними роботами по контейнерам № MSNU3012812, № MEDU1884104, № CAIU3090592 коносамент ВW24030054 за маршрутом XINGANG (Китай) пп «Мостиська Пшемисль», України становить - 456 825,50 грн. Зміст довідки щодо транспортних витрат підтверджує існуючі та беззаперечні факти домовленостей сторін та підтверджує правомірність заявленої митної вартості, і не змінює розмір складових

Проаналізувавши зміст вище перелічених документів, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що надані декларантом до митного органу документи повністю підтверджують вартість транспортних послуг на всьому шляху переміщення товару до кордону України і саме така вартість включена до митної вартості товару відповідно до митної декларації.

При цьому, колегія суддів зазначає, що оформлення заявки на перевезення вантажу дійсно передбачена договором про надання транспортно-експедиторського обслуговування, разом з цим, остання не входить до обов`язкового переліку документів, що підлягають наданню разом з митною декларацією.

З приводу оплати товару, судова колегія зазначає, що у підтвердження вказаного факту декларантом надавалась до митного органу платіжні інструкції №13 від 03.04.2024р., №19 від 15.05.2024р., №41 від 14.12.2023 20 061, сума яких в загальному розмірі становить 66 871,80 дол. США та відповідає сумі, вказаній в рахунку-фактурі № JL20240223-UKR від 23.02.2024 р. та рахунку-проформі № JL231212-UKR від 12.12.2023 р. Також містить інформацію про призначення платежу - відповідно до контракту від № UK1521 від 15.04.2021, рахунку-проформи № JL231212-UKR від 12.12.2023 р., оскільки платіж здійснювався на виконання умов цього контракту та рахунку-проформи.

У рішенні про коригування митної вартості відповідач також зазначив про те, що до митного оформлення надано інвойс від 23.02.2024 Nє JL240223-UKR, завірений печаткою та підписом, які відмінна від печатки та підпису, передбачені Контрактом. Разом із тим, в вищевказаному інвойсі змінені умови оплати за товар (20% передплата, 80% оплата за наявності товару), хоча Контрактом такі зміни не передбачені.

Судова колегія вважає безпідставними зазначені вище доводи, оскільки останні не підтверджені жодними доказами.

Також, судова колегія зазначає, що митним органом не обґрунтовано яким чином зміна умови оплати за товар у інвойсі (20% передплата, 80% оплата за наявності товару), впливає на визначення митної вартості, за умови його повної оплати та надання платіжних інструкцій.

Суд зазначає, що визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У відзиві на позовну заяву митний орган зазначає про те, що у Контракті відсутня інформація щодо включення до ціни товару витрат на пакування та маркування. Крім того, пунктом 4 Контракту передбачено що разом з вантажем надається митна декларація країни відправлення завірена оригінальною печаткою. Надана копія митної декларації країни відправлення не завірена належним чином та не містить перекладу відповідно до вимог ст. 254 Кодексу.

Судова колегія зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються контролюючому органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Але, Відповідач не надав до суду жодного документу, який би підтверджував його вимогу щодо необхідності подання перекладу будь-яких документів і яким чином це може вплинути на визначення митної вартості товару.

Між тим, митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали сумніви у заявленій митній вартості, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та достовірності, зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх оформленні.

Верховний Суд у постанові від 05.03.2019 у справі №815/5791/17 наголошує, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Оскільки митний орган не зазначав у рішенні про корегування митної вартості обґрунтування, щодо пакування та зауважень до інвойсу, то підстави для їх оцінки судом відсутні.

Згідно до пункту 1 зовнішньоекономічного договору (контракту) № UK1521 від 15.04.2021 р., сторонами визначені умови поставки, а саме, FOB XINGANG та відправлення товару до місця призначення здійснюється відправником, за його рахунок та входить до ціни товару, тобто відправник сам несе всі витрати з пакування, маркування, завантаження, доставки товару до порту XINGANG та всі ці витрати входять до ціни товару, а отже, додатковому підтвердженню з боку Позивача через свого декларанта не підлягали.

Враховуючи, що правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною договору, а також об`єктивна можливість застосування першого методу не були спростовані відповідачем, висновки щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості за допомогою іншого методу є протиправним.

Таким чином, доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому, постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2025 р.. - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук О.В. Єщенка.