Справа № 134/913/25
Суддя: Лабай О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 134/913/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 жовтня 2025 року Крижопільський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді: Лабая О.В.

з участю секретаря: Трачук С.В.

представника позивача: Близнюка В.В.

розглянувши в порядку спрощеного судового провадження в залі суду в селищі Крижопіль в режимі адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Близнюка Віктора Васильовича до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 адвокат Близнюка В.В. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення № 24/1731 від 23 липня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Вищевказану постанову позивач вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у законі України "Про військовий обов`язок та військову службу" до 19.05.2024 не було встановлено строк виконання громадянами обов`язку щодо виконання правил військового обліку, внаслідок чого позивач міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності лише протягом 2017 року, крім того відповідно ст. 15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» в редакції від 30 травня 2024 року, позивач не є військовозобов`язаний, а є призовником, відповідно, застосування до нього ст. 210 КУпАП є безпідставними. Також в обґрунтування позовних вимог представник позивача вказує, що не був належним чином повідомлений про час та дату розгляду адміністративної справи про притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскаржувану постанову позивач отримав лише 31 травня 2025 року рекомендованим поштовим відправленням. Позивач 19 грудня 2024 року уточнив свої військово-облікові дані та інші персональні дані, які визначенні ст.7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», що підтверджується відомостями з системи «Резерв+»

Ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 12 червня 2025 року по справі відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду.

25 червня 2025 року представник відповідача скерував до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить у задоволені позовних вимог відмовити. Зазначив, що 16 липня 2024 року, в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 було встановлено, що ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не перебуває на військовому обліку призовників за реєстрованим місцем проживання, чим допустив порушення правил військового обліку та складено протокол № 2/24/284 за ч. 3 ст210 КУпАП. ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду справи, а також його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Окрім цього ОСОБА_1 отримав копію протоколу № 2/24/284 від 16.07.2024 року. Зазначений факт підтверджується його підписами у протоколі. ОСОБА_1 прибув на розгляд справи та пояснив, що не перебував на військовому обліку у зв`язку із власною неуважністю. Відповідно до абз. 4 пп1 п2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.04.2024 останнім днем уточнення даних слід вважати 16 липня 2024 року. Позивача було взято на військовий облік 07 серпня 2024 року тобто після складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час дату судового засідання повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за № 3188 від 20.07.2924 року.

Судом встановлено, що 16 липня 2024 року оператором групи документального забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 , солдатом ОСОБА_3 , в присутності Позивача, було складено протокол № 2/24/284 про вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченим ч. 3 ст. 210 КУпАП, із підстав не перебування на військовому обліку призовників за зареєстрованим місцем проживання АДРЕСА_1 , тим самим допустив порушення правил військового обліку.

ОСОБА_1 було повідомлено про те, що справа за фактом вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП буде розглядатись 23 липня 2024 року о 10 годині 00 хвилин в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет № 21 та роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, що підтверджується підписом позивача із дати від 16.07.2024 року. В протоколі позивач виклав пояснення, що відсутність на обліку призовників. Та заначено, що другий примірник протоколу отримав із проставленням підпису.

Постановою № 24/1731 від 23 липня 2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 грн. за ч.3 ст.210 КУпАП, а саме, в порушення ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону Украни», абз. 8 ч. 3 ст.1 Закону України «Про військовий облік та військову службу» та пп.1 ч.1 Правил військового обліку призовників і військовозобов`язаних згідно додатку 2 до «Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів №1487 від 30.12.2022 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання. Як зазначено у постанові на розгляд справи до тульчинського ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 не прибув, хоча про дату, час та місце розгляду був повідомлений.

Відповідно до облікової картки до військового квитка (військово-облікового документу) № НОМЕР_2 ОСОБА_1 взято на військовий облік 07.08.2024 14:27 у ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) прибув із призовників. Знято з військового обліку 28.03.2025 14:27 Вибув у зв`язку із (аб. 2 п. 1 ч.5 ст. 37), які досягли 25 річного віку. Взято на військовий облік 28.03.2025 00:00 у ІНФОРМАЦІЯ_4 (Крижопіль) (аб. 9 п. 2 ч.1 ст. 37), які досягли 25 річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Відповідно до наданого копії військово- облікового документа сформованого 25.05.2025, 13:55 в системі «Резевр+» ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 є військовозобов`язаний. Адреса проживання. АДРЕСА_1 , дані уточнено 19.12.2024.

У відповідності до положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено режим воєнного стану.

Згідно статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (даліЗакон №3543-XII), особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Аналізуючи поняття «особливий період», визначене в Законі України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Законі України «Про оборону України» особливий період охоплює період мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

На території України особливий період розпочався 17.03.2014 року відповідно до Указу Президента України від 17.03.2014 року «Про часткову мобілізацію».

Відповідно до абз. 3 ст. 4 «Про оборону України» з моменту оголошення стану війни чи фактичного початку воєнних дій настає воєнний час, який закінчується у день і час припинення стану війни.

На разі в Україні, згідно Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, введено правовий режим воєнного стану, який є результатом фактичного початку воєнних дій, та який продовжено.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни визначає Закон від 25.03.1992 року «Про військовий обов`язок і військову службу».

Правила військового обліку встановлені Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу», Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядком організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженим постановами Кабінету Міністрів України №921 від 07.12.2016 року та від 30.12.2022 року № 1487.

За змістом цих нормативно-правових актів, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави та ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення особовим складом у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП, відповідальність настає у разі порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчиненого в особливий період.

Адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) згідност.235 КУпАП розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно дост.235 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ст.210 КУпАП, віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, від імені яких розглядати справи мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10, 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 1 ст. 1 якого передбачено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 1, 3, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).

Пунктом 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України: які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву; призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону; які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України «Про альтернативну(невійськову)службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних; військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання; які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних; зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України; які відповідно до статті 18цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби; які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників; які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі; які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку; які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Постановою КМУ від 16.05.2024№559 "Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа" визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024№ 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється):

в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/ або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/ або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації);

у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559.

Військово-обліковими документами є посвідчення про приписку до призовної дільниці; військовий квиток або тимчасове посвідчення військовозобов`язаного.

Згідно ч. 3 ст.210КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, а притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази наявності хоча б одного з вказаних вище військово-облікових документів у позивача на момент складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні протиправні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Отже, винний у такому випадку безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми.

Як слідує з закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», до 19.05.2024 у ньому не визначено строку виконання громадянами України військового обов`язку, зокрема, і щодо виконання правил військового обліку. Проте, з 19.05.2024 в Законі України «Про військовий обов`язок та військову службу» діє положення ч.10 ст.1, яким визначено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані, зокрема: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

19.05.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Тобто, з 19.05.2024 встановлено 60-денний строк для уточнення громадянами України своїх даних щодо виконання військового обов`язку, що включає виконання правил військового обліку, і одночасно введено норму, яка передбачає адміністративну відповідальність за невиконання цих правил.

Судом встановлено, що позивач мав обов`язок стати на військовий облік як призовник згідно Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд звертає увагу, що у відповідно до облікової картки до військового квитка (військово-облікового документу) № НОМЕР_2 ОСОБА_1 взято на військовий облік 07.08.2024 14:27 у 2 відділ ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) прибув із призовників.

Суд зазначає, що неотримання ОСОБА_1 військово-облікового документа є триваючим адміністративним правопорушенням, оскільки воно було виявлене працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 16.07.2024, адміністративне правопорушення було виявлено і був складений відповідний протокол, тобто вже після набрання чинності 19.05.2024 ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Крім цього, представник позивача в позовній заяві вказав, що виклику до територіального центру комплектування та соціальної підтримки не отримував, а тому зобов`язань про явку до територіального центру комплектування та соціальної підтримки протягом зазначеного часу не мав.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку (ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Отже, законодавством покладається на військовозобов`язаних обов`язок з дотримання правил військового обліку, зокрема виконання обов`язку перебувати на військовому обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, що встановлений абзацом другим підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів згідно додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 та пунктом 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відтак, військовозобов`язані повинні особисто прибувати до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем свого проживання для взяття на військовий облік.

При цьому, обов`язок прибувати до ТЦК та СП за викликом встановлений підпунктом 2 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, абзацом 3 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та частинами 1, 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з чого слідує, що громадянина ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності саме за порушення вимог підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів та пункту 2 частини 1 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», що полягає у не перебуванні на військовому обліку військовозобов`язаних за зареєстрованим місцем проживання.

Отже, суд доходить висновку, що в діянні ОСОБА_1 містяться ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а тому суб`єктом владних повноважень правомірно складено щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за вказаною статтею КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За таких обставин, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, і підстав для її скасування не вбачає, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи.

Враховуючи викладене та керуючись ст.2,5,7,126,245,251,252,254,256,268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.2,4,5,6,7,72, 211,217,241,245,246,262,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 24/1731 від 23 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності, відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: