Справа № 600/181/24-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/181/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Григораш Віталій Олександрович

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

13 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Капустинського М.М. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Чернівецькій області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду в якому просив стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу на загальну суму 130495,98 грн, з яких 120495,98 грн до Державного бюджету України, 10000,00 грн - до місцевого бюджету.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.06.2024 позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг на загальну суму 130495,98 грн, з яких 120495,98 грн до Державного бюджету України, а 10000,00 грн - до місцевого бюджету.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

До суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач вказує про обгрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, адміністративних штрафів та інших санкцій, штрафних санкцій, що застосовуються відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а також пені на загальну суму 130495,98 грн, яка нарахована на підставі:

- рішення про застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій форми «С» № від 07.02.2020 на суму 10000,00 грн;

- рішення про застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій форми «С» № від 07.02.2020 на суму 5095,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» №00000/3157/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 8772,20 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/3160/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 1020,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «Р» №00000/3156/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 105268,78 грн;

- податкового повідомлення-рішення форми «ПС» №00000/3159/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 340,00 грн;

Вказані вище рішення про застосування штрафних санкцій та податкові повідомлення-рішення направлялися податковим органом на адресу відповідача.

Крім того, відповідачу направлялась податкова вимога форми "Ф" від 14.08.2023 №115360-56 на суму 130495,98 грн.

Заборгованість відповідача також підтверджується розрахунком заборгованості та інтегрованою карткою платника податку, відповідно до яких за відповідачем обліковується заборгованість на загальну суму 130495,98 грн.

Оскільки відповідач в добровільному порядку суму податкового боргу не сплатив, Головне управління ДПС у Чернівецькій області звернулось до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-17 (далі - ПК України).

Підпункт 16.1.4. п. 16.1 ст. 16 ПК України передбачає, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно матеріалів справи за відповідачем обліковується заборгованість з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, військового збору, адміністративних штрафів та інших санкцій, штрафних санкцій, що застосовуються відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального", а також пені на загальну суму 130495,98 грн.

Пунктом 57.3 ст. 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Однак, як вбачається із матеріалів справи у визначений в п. 57.3 ПК України строк, відповідачем не сплачено вказаної суми грошових зобов`язань, рішення про застосування фінансових санкцій, податкові повідомлення-рішення та податкова вимога в судовому порядку не скасовані, що свідчить про те, що така заборгованість є узгодженою.

Пунктом 59.1 та 59.5 ст. 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Матеріалами справи підтверджується, що на адресу відповідача направлялись рішення про застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій форми «С» № від 07.02.2020 та рішення про застосування штрафних санкцій (фінансових) санкцій форми «С» № від 07.02.2020, а також податкові повідомлення-рішення форми «Р» №00000/3157/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 8772,20 грн, форми «ПС» №00000/3160/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 1020,00 грн, форми «Р» №00000/3156/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 105268,78 грн та форми «ПС» №00000/3159/Ж10/24-13-24-04 від 30.08.2022 на суму 340,00 грн.

Крім того, відповідачу направлялась податкова вимога форми "Ф" від 14.08.2023 року №115360-56 на суму 130495,98 грн.

Відповідно до п. п. 95.1, 95.2 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України встановлено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Таким чином, судом встановлено, що за відповідачем рахується узгоджена заборгованість на загальну суму 130495,98 грн.

Станом на день розгляду даної справи в суді вказана заборгованість в добровільному порядку відповідачем не погашена, докази зворотного в матеріалах справи відсутні, а тому наявні підстави для її стягнення за рішенням суду.

Крім того в даній справі вимогами заявленого контролюючим органом позову є саме стягнення податкового боргу, тобто предметом доказування є обставини, що свідчать про наявність чи відсутність правових підстав з якими закон пов`язує можливість стягнення податкового боргу у судовому порядку, у той час як питання правомірності прийняття податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги, як і питання правильності визначення у них суми відповідного податкового зобов`язання не є предметом даного спору.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України викладеною в постанові від 19.02.2019 справа №824/399/17-а.

Разом з тим колегія суддів враховує, що відповідач звертався до суду з позовом щодо оскарження податкових повідомлень - рішень від 30.08.2022, а саме: №00000/3160/Ж10/24-13-07-09-06, про визначення адміністративних штрафів та інших санкцій у сумі 1020,00 грн.; №00000/3156/Ж10/24-13-24-04, про визначення податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування в сумі 93 246,23 грн. (в тому числі 75596,98 грн. - основний платіж, 18649,25 грн. - штрафна санкція).

Проте, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.10.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення повернуто позивачу. Ухвала набрала законної сили.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем сума податкового боргу станом на день звернення позивача з даним позовом добровільно не сплачена, доказів погашення наявного податкового боргу відповідачем суду не надано, а тому податкова заборгованість відповідача у сумі 130495,98 грн підлягає стягненню в судовому порядку.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Капустинський М.М. Сапальова Т.В.