Справа № 640/18192/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В., Кучми А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємство "Путник" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 25.07.2018 №.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про нереальність господарських взаємовідносин між ПП "Путник" та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя".

Додатково зазначив про те, що надані позивачем первинні документи, а саме рахунки-фактури та видаткові накладні не мають обов`язкових реквізитів передбачених ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", у товарно-транспортних накладних не зазначено даних особи, яка прийняла товар (вантажоодержувач).

Звернув увагу суду на те, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2016 у справі 335/12032/16-к встановлено перереєстрацію ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" на підставну особу з метою прикриття незаконної діяльності інших суб`єктів господарської діяльності реального сектору економіки, яка полягала в укладенні нікчемних угод і документальному оформленні псевдо фінансово-господарських операцій та незаконному формуванні податкового кредиту з податку на додану вартість, а також валових витрат з податку на прибуток підприємства на користь суб`єктів підприємницької діяльності. Крім того, особа яка значилась директором ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" (ОСОБА_1) та підписувала первинні документи заперечує свою участь у фінансово-господарській діяльності підприємства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що первинні документи містять всі необхідні реквізити, водночас зазначення довіреності у видаткових накладних не є обов`язковим реквізитом первинного документа. Крім того, зазначені недоліків не спростовують реальності господарських операцій, а контролюючим органом не надано доказів, що товар не був поставлений контрагентом позивача - ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя".

Звернув увагу суду на те, що вирок відносно директора ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1 відсутній, водночас заперечення нею здійснення господарської діяльності не є достатньо об`єктивною та достовірною інформацією, що може свідчити про нереальність господарських операцій.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишено без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.12.2019 - без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.03.2023 касаційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві задоволено частково, скасовано постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020, справу №640/18192/18 передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13.10.2020 Верховний Суд зазначив про те, що у даній справі підлягає дослідженню реальність господарських операцій, добросовісність дій платника податку, наявність ділової мети, спроможність контрагента позивача виконувати умови спірного договору. Також, Верховний Суд зазначив про необхідність з`ясування обставин в який спосіб налагоджено господарські зв`язки між позивачем та його контрагентом, а також хто персонально брав у них участь.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядались в порядку спрощеного провадження, введення в України воєнного стану та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі наказу від 05.06.2018 №9371 та направлення від 08.06.2018 №965/26-15-14-04-05 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП "Путник" з питань дотримання вимог податкового законодавства під час здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" за березень та квітень 2016 року, за результатами якої складено акт від 21.06.2018 №622/26-15-14-04-05/30675558, яким встановлено порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, в результаті чого, встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за березень та квітень 2016 року на загальну суму 183 675 грн., в т.ч. за березень 2016 року у сумі 69 450 грн., за квітень 2016 року у сумі 114 225 грн.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 21.06.2018 №622/26-15-14-04-05/30675558 позивачем подано до Головного управління ДФС у м. Києві заперечення від 13.07.2018.

Головне управління ДФС у м. Києві листом від 20.07.2018 №33763/10/26-15-14-04-05-12 висновки акта перевірки від 21.06.2018 №622/26-15-14-04-05/30675558 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

На підставі акту перевірки від 21.06.2018 №622/26-15-14-04-05/30675558 Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.07.2018 №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 229 594,00 грн. (за податковим зобов`язанням - 183 675 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 45 919 грн.).

06.08.2018 ПП "Путник" подано до Державної фіскальної служби України скаргу від 03.08.2018 на податкове повідомлення-рішення від 25.07.2018 №

Державна фіскальна служба України рішенням від 02.10.2018 №31986/6/99-99-11-0102-25 скаргу позивача залишила без задоволення, а податкове повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що наявні в матеріалах справи первинні документи є достатніми для підтвердження реальності господарських операцій ПП "Путник" та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя". Також суд першої інстанції зазначив про те, що до винесення вироку в рамках кримінального провадження, пояснення чи інші матеріали досудового розслідування, а також ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення окремих слідчих дій, не можуть вважатись належним доказом в адміністративному судочинстві.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, в межах вимог та обґрунтувань апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Положеннями п. 14.1.36 ПК України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через відокремлені підрозділи, а також через будь - яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом "а" п. 198.1 ст. 198 ПК України встановлено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі, в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг або дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Згідно з п. 198.3 ст. 198 ПК України цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 №966I-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Визначальною ознакою господарської операції взагалі, і для цілей податкового обліку зокрема, є те, що вона спричиняє реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею ст. 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що формування фінансових показників, які враховуються при визначені оподатковуваного прибутку підприємства, а також податкового кредиту для цілей визначення суми податкових зобов`язань з ПДВ повинно здійснюватися тільки щодо фактичного здійснення господарських операцій, підтверджених належним чином оформленими первинними документами та іншими обліковими документами, складання яких для оформлення операцій певного виду передбачено правовими нормами. При цьому презюмується, що такі документи є достовірними, а зафіксована в них інформація розкриває справжній зміст господарської операції, свідчить про її економічну вигоду (виправданість, ризик).

Якщо певна господарська операція не відбулася або її зміст інший, ніж той, стосовно якого складені документи, підстави для відтворення фінансових показників операції в податковому обліку відсутні (в разі якщо документи складені про людське око) або ж операція відтворюється відповідно до її дійсного змісту, що відповідає принципу превалювання сутності над формою, згідно з яким операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми.

Водночас, норми податкового законодавства, не ставлять у залежність право платника податків на врахування витрат при визначенні оподатковуваного прибутку та право на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом, якщо цей платник мав реальні витрати у зв`язку з фактичним придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Одне тільки порушення постачальником товару (робіт, послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для висновку про порушення іншим платником податків - покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту та обліку витрат за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником податків усіх належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими платником податків правомірно (обґрунтовано), якщо контролюючий не доведе зворотне.

Як встановлено судом першої інстанції, між ПП "Путник" (далі - покупець), в особі директора Мамаєва А. та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" (далі - постачальник), в особі директора ОСОБА_1 укладено договір поставки товару від 14.03.2016 №1403161 (далі - Договір), відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати покупцю у власність, а останній зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар (партію товару), асортимент, кількість, ціна якого встановлюється у накладних на товар, які являються невід`ємними частинами цього договору. Право власності на товар переходить в день відвантаження товару постачальником покупцю.

На підставі вказаного Договору були виписані: рахунки-фактури від 29.03.2016 №ПА-0329-01, від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02, від 27.04.2016 №ПА-0427-05 та видаткові накладні від 29.03.2016 №ПА-0329-01, від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02, від 27.04.2016 №ПА-0427-05.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив про те, що надані рахунки-фактури та видаткові накладні виписані з порушеннями, а саме: відсутні посади осіб, відповідальних за здійснення господарських операцій і правильність їх оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції; у видаткових накладних від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02 та від 27.04.2016 №ПА-0427-05 не зазначені довіреності, згідно яких здійснювалося отримання товару та реквізити відповідальної особи отримання товару.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що надані до перевірки первинні документами мали всі обов`язкові реквізити: найменування платника податків та його контрагента, назву документа, дату і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції, посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції, особистий підпис, що дає змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції.

Відповідно до п. 1.2. Договору поставки товару від 14.03.2016 №1403161 поставка товару по даному договору здійснюється шляхом його передачі партіями за рахунок ПП "Путник" або за усною домовленістю сторін.

Обов`язок з транспортування партії придбаної продукції згідно видаткової накладної від 29.03.2016 №ПА-0329-01 взяло на себе ПП "Путник".

Видаткова накладна та товарно-транспортна накладна на поставку даної партії товару складені у відповідності вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність" та п.2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та містять наступну інформацію:

- у видатковій накладній від 29.03.2016 №ПА-0329-01 зазначено особистий підпис, посаду та П.І.Б постачальника - директор ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1; особистий підпис та посаду отримувача товару - водій ОСОБА_2 , а також реквізити довіреності, згідно якої здійснювалось отримання товару від 29.03.2016 №82.

- у товарно-транспортній накладній від 29.03.2016 №ПА-0329-01, складеній ПП "Путник", зазначено дані особи, яка прийняла товар - водій експедитор ОСОБА_2 .

Обов`язок з транспортування наступних трьох партій придбаної продукції згідно видаткових накладних від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02 та від 27.04.2016 №ПА-0427-05 за усною домовленістю сторін Договору взяло на себе ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя".

У видаткових накладних від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02 та від 27.04.2016 №ПА-0427-05 зазначено посаду, П.І.Б та особистий підпис особи, відповідальної за здійснення господарської операції і правильність її оформлення - директор ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1 , а також особистий підпис одержувача товару - ОСОБА_2 , штатного працівника водія-експедитора ПП "Путник".

Суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апелянта про те, що у видаткових накладних від 22.04.2016 №ПА-0422-01, від 25.04.2016 №ПА-0425-02 та від 27.04.2016 №ПА-0427-05 не зазначено реквізити довіреності, згідно з якою здійснювалось отримання товару, водночас зазначена інформація не є обов`язковим реквізитом первинного документу згідно ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та податкову звітність" та п. 2.4. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку.

Відповідно до товарно-транспортних накладних від 22.04.2016 №ПА-0000040, від 25.04.2016 №ПА-0000041, від 27.04.2016 ПА-0000042, складених ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" зазначено дані особи, яка прийняла товар та її підпис - водій/експедитор ОСОБА_3 . Також в товарно-транспортних накладних зазначено, що відпуск товару вантажоодержувачу здійснено за довіреністю від 22.04.2016 №106, виданою ОСОБА_2, особистий підпис якого засвідчує, що він отримав товар від водія/експедитора ОСОБА_3

Отже, незважаючи на відсутність у вищезазначених видаткових накладних дати та номеру довіреності, виданої ПП "Путник" одержувачу товару ОСОБА_2 , реквізити довіреності зазначені в товарно-транспортних накладних, що в сукупності дає можливість ідентифікувати особу, яка отримувала товар. Крім того, отримувачем товару є ПП "Путник", а відповідальною особою зі сторони ПП "Путник" є його працівник ОСОБА_2 , що підтверджується штатним розписом та наказом по особовому складу.

Таким чином, недоліки первинних документів на які посилається апелянт не можуть слугувати підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Разом з тим, в обґрунтування апеляційної скарги, відповідач зазначив, що згідно з інформацією ЄРПН під час перевірки ПП "Путник" в результаті аналізу придбаного ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" товару за період з моменту реєстрації платником податку не встановлено походження товару. Крім того, протягом періоду господарських взаємовідносин з позивачем ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" звітувало про наявність 1 особи, відсутність основних засобів, товарних запасів, а також не було встановлено залучення стороннього трудового ресурсу та придбання послуг перевезення товару.

Згідно з додатковими поясненнями ПП "Путник" від 01.05.2023 на апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві, з урахуванням висновків Верховного Суду від 21.03.2023 у даній справі, позивач зазначив, що на нього не покладено обов`язку попередньо встановлювати та перевіряти наявність транспорту чи придбання послуг перевезення товару його контрагентом, який згідно укладеного договору взяв на себе зобов`язання поставити товар, як і встановлювати наявність транспорту чи підстави його використання.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що подані ПП "Путник" 01.05.2023 додаткові пояснення не містять обставин налагодження господарських зв`язків між позивачем та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя", а також інформації хто персонально брав у них участь.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач послався на письмові пояснення директора ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1 від 21.12.2016 щодо її непричетності до фінансово-господарської діяльності підприємства та вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2016, що на переконання останнього свідчить про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя".

Як вбачається зі змісту акта перевірки від 21.06.2018 №622/26-15-14-04-05/30675558 на запит Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області, який особисто вручений директору, головному бухгалтеру та засновнику в одній особі ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1 , останньою надані письмові пояснення від 12.12.2016 відповідно до яких вона стала директором вказаного підприємства за винагороду в сумі 500 грн, господарської діяльності, як директор не здійснювала, первинні документи не підписувала, жодних послуг не надавала, ніякий товар не отримувала та не відвантажувала, в банківських установах рахунки не відкривала, жодного відношення до діяльності ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" не має, третім особам ведення господарської діяльності не доручала, довіреності не оформляла. Крім того, вищезазначеним актом перевірки встановлено, що згідно з протоколом допиту свідка від 09.08.2016 ОСОБА_1 зазначила про те, що будь-яку фінансово-господарську діяльність на ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" не здійснювала, ніяких послуг іншим товариствам не надавала, жодних товарів не реалізовувала, відомості до податкової звітності ніколи не вносила.

Вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2016 у справі №335/12032/16-к встановлено, що ОСОБА_1 фінансово-господарську діяльність ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" не вела, ніяких господарських, бухгалтерських та податкових документів не підписувала, податкову звітність підприємства не складала та не подавала, банківськими рахунками не керувала, у період з 29.01.2014 по 30.09.2016 не мала жодного відношення до обов`язків засновника, директора та бухгалтера вказаного товариства.

Також вищезазначеним вироком встановлено, що ОСОБА_4 у період з 01.02.2014 по 30.09.2016 з метою прикриття незаконної діяльності суб`єктів господарювання реального сектору економіки, шляхом укладення нікчемних угод з підконтрольними суб`єктами господарювання, систематично проставляла відбитки печатки ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" на бланках господарських та бухгалтерських документів. Крім того, встановлено ,що ОСОБА_5, за попередньою змовою з ОСОБА_4 діючи умисно з корисливих мотивів, у березні-квітні 2016 року забезпечив прикриття незаконної діяльності зокрема ПП "Путник" шляхом укладення нікчемних угод та документального оформлення вигаданих операцій.

Як вбачається з матеріалів справи договір поставки товару від 14.03.2016 №1403161 укладений між ПП "Путник", в особі директора Мамаєва А. та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя", в особі директора ОСОБА_1, видаткові та податкові накладні, рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні підписані директором ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" ОСОБА_1 , що на переконання колегії суддів свідчить про безтоварність спірних господарських операцій.

Посилання позивача на відсутність вироку стосовно ОСОБА_1 не спростовує обставин, встановлених вироком Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 25.11.2016 у справі №335/12032/16-к щодо документального оформлення неіснуючих операцій між ПП "Путник" та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" у березні-квітні 2016 року та які відповідно до висновку Верховного Суду у даній справі, не були враховані судом під час попереднього розгляду справи.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції про підтвердження належними та допустимими доказами реальності господарських операцій між ПП "Путник" та ТОВ "Промисловий Альянс Запоріжжя" щодо надання послуг з поставки товарів, та наявності підстав для визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення від 25.07.2018 №.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини в сукупності, колегія суддів доходить висновку, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про відмову в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 грудня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог Приватного підприємство "Путник" - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 09 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач Н.В. Безименна

Судді Л.В. Бєлова

А.Ю. Кучма