Справа № 260/7341/25
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 жовтня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7341/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Гебеш С.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 року вказану позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення усунення недоліків позовної заяви.

30.09.2025 року, на виконання вимог Ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.09.2025 року, представниця позивач подала до суду заяву, в якій просила:

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження;

Адміністративний позов задовольнити повністю;

Постановити рішення, яким визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо незарахування з 01.01.2019 року ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини та нездійснення виплати грошового забезпечення до повного розрахунку позивача, з 01.01.2019 року по 17.03.2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини з 01.01.2019 року, здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення починаючи з 01.01.2019 року по 17.03.2022 рік, з урахуванням раніше проведених виплат та з розрахунком вислуги років на вихідну допомогу за займаною посадою кулеметника 3 відділення 1 стрілецького взводу 8 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону згідно штатного розпису, із внесенням відповідних змін до військової особової справи ОСОБА_1 .

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо незарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини з 17.03.2022 року та нездійснення виплати грошового забезпечення до повного розрахунку позивача, з 17.03.2022 року до дня виключення зі списків особового складу.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України зарахувати ОСОБА_1 з 17.03.2022 рік до списків особового складу військової частини, здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення починаючи з 17.03.2022 року до дня виключення зі списків особового складу, з урахуванням раніше проведених виплат та з розрахунком вислуги років на вихідну допомогу за займаною посадою кулеметника 3 відділення 1 стрілецького взводу 8 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону згідно штатного розпису, із внесенням відповідних змін до військової особової справи ОСОБА_1 .

Розглянувши, подану представницею позивача уточнену заяву від 30.09.2025 року, на виконання вимог Ухвали Закарпатського окружного адміністративного суду, суд вказує на те, що така не відповідає вимогам 160, 161 КАС України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 03.10.2025 року уточнену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, а саме надати до суду заяву про поновлення строку строку звернення.

На виконання вимог вказаної ухвали, представник позивача подала до суду заяву, в якій просила поновити строк звернення до суду ОСОБА_1 .

Із поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 подав запит від 16.07.2025 року до відповідача - Військової частини НОМЕР_1 щодо отримання всіх наказів командира, починаючи з 02.11.2023 року та отримання копій №325 від 02.11.2023 року та копії наказу №276 від 16.12.2021 року.

Відповідь на вказаний запит позивач отримав 20.08.2025 року, тобто саме з цієї дати позивач дізнався, що жодних наказів з дати 02.11.2023 року по сьогоднішній день відносно нього не виносилося і у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії станом на вказану дату не значиться.

Представниця позивача зазначає про те, що позовна заява була подана до суду 17.09.2025 року, тобто в межах місячного строку з часу, коли ОСОБА_1 дізнався про порушення його прав щодо прийняття на публічну службу.

Вирішуючи подану представницею заяву про поновлення строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Так, згідно із частиною першою статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частина третя статті 122 КАС України передбачає, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина п`ята 122 КАС України).

Як вбачається із змісту позовних вимог, серед іншого позивач просить визнати бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо незарахування з 01.01.2019 року ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини; визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо незарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини з 17.03.2022 року та відповідно зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України зарахувати ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини з 01.01.2019 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України зарахувати ОСОБА_1 з 17.03.2022 рік до списків особового складу військової частини.

За характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом спір у даній справі є публічно-правовим спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення. За наведених обставин, до спірних правовідносин має бути застосовано місячний строк звернення до суду, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так, позивач просить суд зарахувати його до списків особової частини з 01.01.2019 року та з 17.03.2022 року, та з вказаним позовом звернувся до суду 18.09.2025 року.

Як вбачається із наданої заяви про усунення недоліків позовної заяви, позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України 16.07.2025 року із інформаційним запитом про надання йому інформації, про те чи перебуває він у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 та 20.08.2025 року отримав відповідь, з якої дізнався про порушення свої прав.

Як вже зазначалося судом, за характером спірних правовідносин і їх суб`єктним складом спір у даній справі є публічно-правовим спором з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення. За наведених обставин, до спірних правовідносин має бути застосовано місячний строк звернення до суду, передбачений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Так. право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Так, поновлення строку звернення до суду може здійснюватися з ініціативи та в межах наведених доводів особи, яка подала заяву. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, або хибна помилка про не пропуск строку, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Так, Верховний Суд у своїх рішеннях, зокрема від 08.08.2019 у справі №127/13736/16-а, адміністративне провадження №К/9901/42788/18 зазначив, що "незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами."

Наведені представником позивача у поданій заяві пояснення в обґрунтування непорушення строку звернення до суду не є обґрунтованими, оскільки вони не містять переконливих доводів поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, а також не містять жодного доказу поважності причин пропуску строку звернення.

Факт отримання листа відповідача 20.08.2025 року не змінює моменту, з якого позивач мав реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав, а лише свідчить про те, що з лише з 16.07.2025 року почав вчиняти дії щодо отримання інформації, яка його цікавить.

Разом з тим, суд вказує на те, що позивач вважаючи, що мав бути зарахований у списки військової частини з 01.01.2019 року та з 17.03.2022 року мав реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про те чи винесені відповідачами накази про його зарахування до списків особового складу військової частини.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено та доказами не підтверджено.

Докази існування об`єктивних причин, які перешкодили йому своєчасно звернутись до суду з цими позовними вимогами позивач не надав.

За приписами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги те, що позов пред`явлено позивачем з порушенням строку звернення до суду, то суд приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч. 8 ст. 169 КАС України).

Керуючись статтями 123, 169, 241, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву з усіма доданими до неї матеріалами повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Суддя С.А. Гебеш