Справа № 688/4269/25
Суддя: Козачук С. В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа 688/4269/25
№ 2-а/688/50/25
Рішення

Іменем України

09 жовтня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Козачук С.В.,

з участю секретаря судового засідання Чупрової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

12.09.2025 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ІНФОРМАЦІЯ_2 ),в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №142 по справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2025, винесену відносно нього тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн і закрити провадження в справі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 21.08.2025 він був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому при собі мав військово-обліковий документ від 24.07.2025 року, у якому було зазначено «тимчасово непридатний до 05.09.2025». Пройти військово-лікарську комісію йому не було запропоновано, його доводи посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 до уваги не бралися, натомість близько 16 год цього дня дізнався, що в додатку Резерв+ відомості відносно нього було замінено на «придатний». Про складання протоколу про притягнення його до адміністративної відповідальності він не повідомлявся, а 05.09.2025 поштою отримав постанову. Із оскаржуваної постанови дізнався, що йому інкримінують порушення вимог ч.2 ст.17 Закону України «Про оборону України», ч.10 ст.1, ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинення правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Зазначає, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустими доказами. Оскільки розгляд справи відбувся без його участі, вина не доведена належними доказами, просить суд поновити строк звернення до суду, оскільки пропустив його з поважної причини, визнати протиправною та скасувати постанову №142 по справі про адміністративне правопорушення від 26.08.2025, винесену відносно нього тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, провадження в справі закрити.

Позиції учасників справи

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позов підтримав, просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, відзив не подав, хоча про час, день та місце його проведення був повідомлений у встановленому законом порядку, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2025 позовну заяву залишино без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 09.10.2025 відкрито провадження у справі та призначено на 15 год 00 хв 09.10.2025.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин

Із постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 №142 від 26.08.2025 слідує, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 21.08.2025 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 , як особа, яка підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за порушення законодавства України про оборону та мобілізаційну підготовку і мобілізацію, у зв`язку із не проходженням (відмовою від проходження) військово-лікарської комісії з метою визначення актуального стану його здоров`я та встановлення придатності до проходження військової служби в ЗСУ, для чого ОСОБА_1 було видано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте військовозобов`язаний ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію та станом на 21.08.2025 відсутні відомості про актуальний стан його здоров`я в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг». У зв`язку із непроходженням ОСОБА_1 військово-лікарської комісії було направлено звернення до Шепетівського районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області №Е3298542 щодо доставлення ОСОБА_1 як такого, що вчинив адміністративне правопорушення за ч. 3 ст.210-1 КУпАП. Своїми неправомірними діями, які виразилися у не проходженні медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення актуального стану його здоров`я та встановлення придатності до проходження військової служби в ЗСУ відповідно до направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», частини десятої статті 1, частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Згідно супровідного листа ІНФОРМАЦІЯ_2 за вих. №5/11542 вказану постанову направлено на адресу ОСОБА_1 29.08.2025.

У військово-обліковому документі №0, виданому 24.07.2025 військовозобов`язаному ОСОБА_1 , а саме у графі рішення військово-лікарської комісії (результати медичного огляду) зазначено: 05.07.2025 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 визнаний тимчасово непридатним до військової служби до 05.09.2025.

З витягу із застосунку Резерв + сформованого 11.09.2025 слідує, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовозобов`язаний, має відстрочку до 04.12.2025, тип відстрочки: бронювання, постанова ВЛК від 21.08.2025 придатний.

Застосувані норми права, оцінка доказів та висновки суду

Згідно статей 8, 19 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права і органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.п. 1, 3, 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Частиною 1 статті 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина перша статті 7 КУпАП).

Нормами КУпАП регламентовано, що відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Як визначено ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Частина 3 статті 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчиненні під час особливого періоду.

За визначенням у Законі України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на теперішній час.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначені Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

У ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що військовозобов`язаним та резервістам, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, в тому числі ті, які були визнані обмежено придатними та не проходили повторний медичний огляд з метою визначення їх придатності до військової служби (за винятком тих, які визнані в установленому порядку особами з інвалідністю), за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видаються направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформовані відповідно до пункту 74-1 цього Порядку.

Направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, сформоване відповідно до пунктів 74-1 та 74-3 цього Порядку, повинно містити таку інформацію: реєстраційний номер та дату направлення, прізвище, власне ім`я та по батькові (за наявності), дату народження особи, яка направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, мету та дату початку медичного огляду військово-лікарською комісією, назву установи (закладу охорони здоров`я) та її поштову адресу. За бажанням військовозобов`язаних та резервістів такі направлення надсилаються в електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста.

Відповідно до пункту 74-1 Порядку, для формування направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду в електронній формі за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу накладає на таке направлення кваліфікований електронний підпис у день його формування (крім направлення, зазначеного у пункті 74-3 цього Порядку). Направлення, сформоване за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, може бути роздруковане. У такому разі його паперова форма повинна містити придатний для зчитування QR-код з відповідною інформацією. Роздруковане направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою та видається резервісту, військовозобов`язаному під особистий підпис. Під час вручення роздрукованого направлення військовозобов`язаним та резервістам під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відповідно до військово-облікового документу №0 виданого 24.07.2025 взятий на облік третім відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 04.07.2025 та за рішенням військово-лікарської комісії (результатом медичного огляду) 05.07.2025 визнаний тимчасово непридатним до військової служби до 05.09.2025.

Як вбачається з оскаржуваної постанови №142 від 26.08.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, військовозобов`язаний ОСОБА_1 обвинувачується у не проходженні медичного огляду військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою визначення актуального стану його здоров`я та встановлення придатності до проходження військової служби в ЗСУ відповідно до направлення ІНФОРМАЦІЯ_2 , порушенні вимог частини другої статті 17 Закону України «Про оборону України», частини десятої статті 1, частини 11 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладено ням адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 17000 грн.

Зокрема, в оскаржуваній постанові №142 від 26.08.2025 зазначено, що ОСОБА_1 було видано направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте військовозобов`язаний ОСОБА_1 не пройшов військово-лікарську комісію та станом на 21.08.2025 року відсутні відомості про актуальний стан його здоров`я в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «Оберіг».

Разом з тим, у постанові відсутні відомості щодо дати видачі такого направлення, дати початку медичного огляду військово-лікарською комісією для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації в особливий період.

Крім того, посадовими особами не взято до уваги відомості військово-облікового документу №0 виданого 24.07.2025 ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Субєкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В оскаржуваній постанові не заначено доказів, на підставі яких відповідач дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Не надано таких доказів і до суду.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Під час здійснення розгляду справи по суті не було встановлено та доведено наявності у діях позивача складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, жодним чином не з`ясовано та не підтверджено належними та допустимими доказами стверджуваних обставин об`єктивної сторони та вини особи у вчиненні правопорушення.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 26.08.2025, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

За ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям провадження в справі про адміністративне правопорушення.

На підставі ч. 3 ст. 210-1, ст.ст. 245, 251, 280, 283 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 246, 268-269, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення № 142 від 26 серпня 2025 року відносно ОСОБА_1 ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, винесену т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 .

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя: Світлана КОЗАЧУК