Справа № 646/6415/25
Суддя: Іщенко О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
Справа № 646/6415/25
№ провадження 2-а/646/75/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.10.25 місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

судді Іщенко О. В.

за участю секретаря судового засідання Петренко А. О.,

учасники адміністративного провадження:

позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Карнаухов А. О.,

представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4.,

розглянувши у порядку частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 459 від 06 червня 2025 року, виданої начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача; заяви, клопотання учасників справи

До Основ`янського районного суду міста Харкова надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 в особі представника Карнаухова А. О. до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови № 459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 06 червня 2025 року та закриття провадження у справі.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 06 червня 2025 року постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 було визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Зазначена постанова безпосередньо ОСОБА_1 вручена не була, засобами поштового зв`язку теж йому не надходила. Вона була отримана адвокатом Карнауховим А. О., як представником позивача, тільки 26 червня 2025 року електронною поштою після надіслання двох адвокатських запитів від 11 червня 2025 року та від 21 червня 2025 року на отримання вказаної постанови та матеріалів справи.

У постанові зазначено, що в період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у порядку визначеному пунктом 7) частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 06 червня 2025 року при перевірці документів у громадянина ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено не виконання ним правил військового обліку.

В ході проведення перевірки та наявних у районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки документів встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк (зареєстрований: АДРЕСА_1 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та оголошений у розшук з 29 травня 2025 року по 28 травня 2026 року).

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абз. 2 п.п.1. п. 1 Правил вiйськового облiку призовникiв та вiйськовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку органiзацiї та ведення вiйськового облiку призовникiв i вiйськовозобов`язаних, затвердженого ПКМУ вiд 30.12.2022 № 1487 (зi змiнами), частину третю статті 37 Закону України «Про вiйськовий обов`язок i вiйськову службу». 3 перiоду оголошення Президентом України часткової мобiлiзацiї (Указ вiд 17.03.2014 № 303/2014) в Українi настав особливий перiод, який дiє на сьогоднi, тому вiдповiдальнiсть за встановлене правопорушення передбачена частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Позивач стверджує, що до нього або на його адресу повістка поштою не надходила, він не від кого не переховувався, тому не розуміє, на якій підставі його було оголошено у так званий «розшук». Уважає його затримання і доставку до ІНФОРМАЦІЯ_3 , яке тривало понад чотири з половиною години в період часу з 10:53 години до 15:20 години, незаконними діями з боку працівників ТЦК та поліції. Вказані співробітники не звертали уваги на те, що поряд з ним в автомобілі знаходилась його літня та хвора мати, віком 86 років, яка весь цей час була на пеклі. Без нагляду вона наражалась на небезпеку, оскільки вона страждає хворобою серця, гіпертонією та в неї бувають провали у пам`яті.

На переконання позивача протокол був складений формально, під тиском, без роз`яснення прав і встановлення обставин, які мають значення для справи.

ОСОБА_1 зазначає, що в цьому році йому виповнилося 57 років і відповідно до чинного на той момент законодавства, коли йому виповнилося 40 років, тобто у 2008 році, він повинен бути знятий з військового обліку, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування в запасі, оскільки був рядовим запасу.

Окрім того, у позивача існували та існують підстави для надання відстрочки, оскільки згідно із довідкою ЛКК № 1 від 02 квітня 2025 року актом № 300/90 від 11 червня 2025 року підтверджено факт здійснення ним постійного догляду за мамою - ОСОБА_1 , тому він не є військовозобов`язаним взагалі та на даний час на підставі пункту 9) частини першої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" він не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

У приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 на позивача здійснювався психологічний тиск у вигляді натяків, шо він може опинитися разом з тими людьми, які знаходились у той момент в кімнаті за решіткою. В процесі складення протоколу йому належним чином не були роз`яснені права, часу для підготовки для звернення за правовою допомогою йому не надалося, зміст протоколу не проголошувався, права не роз`яснювались, з матеріалами справи він не ознайомлювався, що порушує його право на захист та права передбачені статтею 63 Конституції України і статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Також, представник позивача зазначає, що не зрозуміло чи є особа, яка була до того ж в цивільному одягу та оформлювала протокол в ІНФОРМАЦІЯ_4 , уповноваженою особою на складання протоколу, тобто чи є в нього відповідний кваліфікаційний рівень і чи прописано це в його функціональних обов`язках.

Постанова про адміністративне правопорушення складена о 15.00 годині, у той же день, як і протокол. В той час ОСОБА_1 знаходився в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , однак копії її не отримав.

Застосування посадовим особами процедури скороченого провадження, яка в даному випадку не могла бути застосована, навіть при визнанні своєї вини позивачем, є порушенням його прав, тому, протокол складений формально у порушення всіх процесуальних норм. В наслідок чого, в подальшому, при винесені постанови, не було ураховано характер вчиненого правопорушення при призначенні адміністративного стягнення, чим порушено вимоги частини другої статті 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, постанова не містить доказів підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення, відповідно ця постанова є необґрунтованою і незаконною, а також не містить посилання на належні та допустимі докази підтвердження порушення ОСОБА_1 правил військового обліку. Зазначені обставини роблять висновки викладені в постанові нелогічними, суперечливими, заснованими на припущеннях та на упередженому ставленні співробітників ІНФОРМАЦІЯ_1 до позивача.

З матеріалів справи не убачається, що відповідач вжив всіх заходів щодо надання позивачу можливості реалізувати його права, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема, на отримання правової допомоги, відповідач весь час навмисно унеможливлював реалізацію прав шляхом недомовок, непрозорості дій, морального тиску, довгого затримання позивача проти його волі.

Неналежне інформування з подальшими процесуальними порушеннями щодо ОСОБА_1 працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 унеможливлює притягнення його до відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Примітка до статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються в разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. Очевидно, що відповідач не використав, свої можливості, повністю переклавши відповідальність на позивача.

Представник позивача зазначає, що норма викладена у статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

У постанові відповідач посилається на порушення частини третьої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», де зазначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік. У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг, взяття на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідач мав можливість отримати інформацію та взяти ОСОБА_1 на облік через доступні державні реєстри, оскільки дійсно 28.09.2022 позивач був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 .

Будь-яких конкретних правових, беззаперечних доказів, які б свідчили про отримання або не отримання позивачем повістки про прибуття для уточнення даних і які б свідчили про неявку позивача за викликом без поважних причин відповідачем не надано, також не надано доказів отримання постанови. Стосовно визнання своєї провини позивачем, то він був вимушений зробити це під тиском, оскільки хотів скоріше вийти з приміщення ТЦК, оскільки в машині була без нагляду його пристаріла мати.

Ураховуючи викладене вище та керуючись статтями 7, 245, 247, 252, 278, 280, 286- 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 5-14, 20, 25, 77, 151-156, 159-161, 167, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, представник позивача просив скасувати постанову № 459 від 06 червня 2025 року, видану начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 07 липня 2025 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 16 липня 2025 року.

У судове засідання, призначене на 16 липня 2025 року, позивач та його представник не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином. Засобами системи «Електронний суд» від представника позивача, адвоката Карнаухова А. О. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, заяв/клопотань до суду не надходило, відзив на позовну заяву не надходив.

Оскільки представник відповідача у судове засідання не з`явився, суду була невідома його правова позиція, судове засідання було відкладено на 14 серпня 2025 року.

На офіційну електронну адресу суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що відповідач не згоден з позовними вимогами ОСОБА_1 з огляду на таке.

Відповідно до абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених в додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року, частини третьої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни, які змінили місце проживання, зобов`язані стати на військовий облік у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки протягом 7 днів.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тому був автоматично за допомогою Єдиного Державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів «Оберіг» з 29 травня 2025 року поданий у розшук до КВП в Харківській області.

06 червня 2025 року начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 у період дії правового режиму воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами) у порядку, визначеному пунктом 7) частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суть адміністративного правопорушення: 06 червня 2025 року при перевірці документів у громадянина ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено невиконання ним правил військового обліку. В ході проведення перевірки та наявних в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки документів встановлено, що військовозобов`язаний без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк (зареєстрований): АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 та оголошений в розшук з 29.05.2025 по 28.05.2026.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, частину третю статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 надав пояснення, у яких вину визнав та пояснив допущене порушення тим, що не повідомив про місце проживання тому, що не знав, вину визнав та зобов`язався не порушувати.

ОСОБА_1 було роз`яснено зміст статті 63 Конституції Україні, його права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 15:00 годині 06 червня 2025 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

Тобто, ОСОБА_1 було належним чином ознайомлено про розгляд справи.

Оскільки 06 червня 2025 року від ОСОБА_1 надійшла заява, у якій він зазначив, що спірних питань до ІНФОРМАЦІЯ_3 не має, згоден із притягненням його до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та просив розглянути справу без його участі, а копію постанови направити на телефон № НОМЕР_1 , розгляд справи було призначено на 06 червня 2025 року.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, стосовно ОСОБА_1 відбувся, як і зазначено в протоколі, копію постанови направлено позивачу на номер телефона НОМЕР_2 , як зазначено в його заяві.

Отже, на переконання представника відповідача, позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 є неправомірними, тому, позовна заява задоволенню не підлягає.

21 липня 2025 року засобами системи «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він зазначив, щоналежне інформування ОСОБА_1 повісткою відсутнє. Відносно позивача було здійснено затримання та доставку, яка ніяким чином не була оформлена. Протокол про адміністративне правопорушення був складений формально під тиском, оскільки в автомобілі залишалась пристаріла мати позивача, яка потребує стороннього догляду. Розгляд справи тривав у той же день, як був складений протокол, що є грубим процесуальним порушенням.

Неналежне інформування з подальшими процесуальними порушеннями виключає притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Стосовно ствердження відповідача щодо визнання ОСОБА_1 своєї провини та власноручного підписання в матеріалах і в протоколі документів, представник позивача зазначив, що визнання позивачем себе винним у адміністративному правопорушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень про накладання на таку особу стягнення за відсутності інших належних доказів, тому, не звільняє посадову особу суб`єкта владних повноважень доводити правильність прийнятого рішення.

На переконання представника позивача, ОСОБА_1 , знаходячись в будівлі ІНФОРМАЦІЯ_1 під тиском посадових осіб в умовах обмеження волі, діяв у стані крайньої необхідності, підписуючи документи, та побоювався за життя та здоров`я своєї матері та скоріше бажав вийти з ТЦК.

Згідно із довідкою ВПО від 28.09.2022 № 6326- позивач був взятий на облік, як внутрішньо переміщено особа, та з цього часу вже минуло більш ніж два з половиною роки і строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення давно сплинули.

ОСОБА_1 не отримував на номер телефона НОМЕР_1 постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, вона з матеріалами була отримана його представником після двох адвокатських запитів на електронну пошту тільки 26.06.2025.

Ураховуючи викладене вище, оскільки у відповідності до пункту 1) частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, представник позивача просив скасувати постанову № б/н від 06 червня 2025 року винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 стосовно ОСОБА_1 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова від 14 серпня 2025 року з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи постановлено витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію про зняття з військового обліку та взяття на військовий облік ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01 вересня 2022 року по 29 травня 2025 року.

Ураховуючи необхідність отримання додаткових доказів, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, судове засідання було відкладено на 24 вересня 2025 року.

На виконання ухвали Основ`янського районного суду міста Харкова від 14 серпня 2025 року про витребування доказів ІНФОРМАЦІЯ_6 на адресу суду було направлено облікову картку до військового квитка з даними стосовно перебування на військовому обліку військовозобов`язаного ОСОБА_1 .

У судове засідання, призначене на 24 вересня 2025 року, позивач та його представник не з`явились, про дату та час судового розгляду були повідомлені належним чином; матеріали справи містять заяву представника позивача про розгляд справи без його участі та участі позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином; у відзиві на позовну заяву просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Інших заяв, клопотань від учасників справи до суду не надходило.

Такі процесуальні дії у справі, як вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо не вчинялись.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 21 лютого 2009 року перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією облікової картки до військового квитка ОСОБА_1 , наданою суду відповідачем. У якості службової відмітки зазначено, зокрема, про автоматичне взяття на облік згідно змін від 01.04.25 до постанови Кабінету Міністрів України № 932.

Згідно із відповіддю № 1572447 з Єдиного державного демографічного реєстру ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З довідки № 6326- від 28 вересня 2022 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи встановлено, що фактичним місцем проживання/перебування ОСОБА_1 є: АДРЕСА_2 .

У протоколі № 410 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеному 06 червня 2025 року начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 , у якості суті адміністративного правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 зазначено таке.

У період дії правового режиму воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами) у порядку, визначеному пунктом 7) частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 06 червня 2025 року при перевірці документів у громадянина ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено невиконання ним правил військового обліку. В ході проведення перевірки та наявних в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки документів встановлено, що військовозобов`язаний без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк (зареєстрований): АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 та оголошений в розшук з 29.05.2025 по 28.05.2026.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, частину третю статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається зі змісту протоколу № 410 про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складеному 06 червня 2025 року начальником відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_3 майором ОСОБА_3 , ОСОБА_1 роз`яснено зміст статті 63 Конституції України, права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 06 червня 2025 року о 15:00 годині у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_3 .

У якості пояснень особи, що притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що не повідомив про місце проживання тому, що не знав, вину визнає та зобов`язується не порушувати.

06 червня 2025 року ОСОБА_1 на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 за вх № 4140 було подано заяву, у якій він зазначив, що спірних питань до ІНФОРМАЦІЯ_3 не має, згоден щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім того, просив розгляд справи провести без його участі та направити копію постанови на телефон № НОМЕР_1. Зазначив, що зобов`язується добровільно сплатити штраф у розмірі не менше 50 % відповідно до статті 283 ЗУ № 4316-ІХ.

Відповідно до постанови № 459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесеної 06 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 гривень.

У якості обставин правопорушення у постанові зазначено, що у період дії правового режиму воєнного стану, який введений Указом Президента України № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 (зі змінами) у порядку, визначеному пунктом 7) частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», 06 червня 2025 року при перевірці документів у громадянина ОСОБА_1 у ІНФОРМАЦІЯ_1 виявлено невиконання ним правил військового обліку. В ході проведення перевірки та наявних в районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки документів встановлено, що військовозобов`язаний без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк (зареєстрований): АДРЕСА_1 , фактично проживає: АДРЕСА_2 та оголошений в розшук з 29.05.2025 по 28.05.2026.

Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, частину третю статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Копію постанови № 459 від 06 червня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення за заявою ОСОБА_1 від 06 червня 2025 року направлено на телефон: НОМЕР_1 .

Отже, як убачається з наведених вище обставин справи спірні правовідносини виникли між військовозобов`язаним ОСОБА_1 та суб`єктом владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; мотиви, з яких у справі щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень суд дійшов висновку

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов такого висновку.

Положеннями статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Частинами першою та другою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також установлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

За приписами статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, крім іншого, зазначаються: відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Згідно із статтею 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до постанови № 459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесеної 06 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Із змісту зазначеної постанови убачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 без поважних причин не з`явився та не став на військовий облік за задекларованим місцем проживання у визначений строк, а саме, при зміні фактичного місця проживання та взятті на облік як внутрішньо переміщеної особи за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 не став на військовий облік у визначений законодавством строк за новим місцем фактичного проживання. Своєю бездіяльністю ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу 2 підпункту 1 пункту 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, частину третю статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 було взято на облік як внутрішньо переміщену особу та зареєстровано фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 , 28.09.2022.

Згідно із статтею 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у редакції від 16.07.2022, що діяла на час вчинення правопорушення, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як убачається із змісту наведеної вище норми стаття 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення на час вчинення правопорушення взагалі не містила частини третьої, на підставі якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно із статтею першою Закону України «Про оборону України», у редакції від 03.08.2022, особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій;

воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан, який на теперішній час триває.

Згідно із частиною третьою статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у редакції від 23.04.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік та не раніше ніж за три дні до вибуття з місця проживання знятися із зазначеного обліку.

У разі декларування місця проживання особи за декларацією про місце проживання, поданою в електронній формі засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, взяття на військовий облік, зняття з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки на підставі відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів в електронній формі, надісланих органами реєстрації через Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ України до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно із абзацом другим підпункту 1) пункту 1. Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні перебувати на військовому обліку за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад.

Суд зазначає, що зазначений вище нормативно - правовий акт, зокрема, на підставі приписів якого ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, було затверджено лише 30 грудня 2022 року, втім, як було вже зазначено судом, позивача було взято на облік як внутрішньо переміщену особу за новим місцем проживання 28 вересня 2022 року.

Отже, ураховуючи наведене вище та приписи статті 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення, на час скоєння правопорушення, за яке ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності, діяли тільки приписи частини третьої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Відповідно до частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення , адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зокрема, зазначених у частинах дев`ятій і десятій цієї статті.

Згідно із частиною дев`ятою статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Отже, ураховуючи наведене вище, суд не вбачає, що притягненню до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 передувала належна та вчинена відповідно до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень.

Окрім того, суд зауважує, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини третьої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій при винесенні постанови № 459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 06 червня 2025 року стосовно ОСОБА_1 , тому, постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а провадження - закриттю.

Згідно із частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ураховуючи викладене вище, суд уважає за необхідне стягнути із ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору за подання позовної заяви у розмірі 484,48 гривень, згідно із квитанцією про сплату № 4380-9539-0183-6178 від 30 червня 2025 року.

Керуючись статтями 244, 246, 286, 293, 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 459 від 06 червня 2025 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення; закриття провадження у справі про адміністративні правопорушення- задовольнити.

Скасувати постанову № 459 по справі про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, видану 06 червня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною третьою статті 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок, сплачений на розрахунковий рахунок UA0020661, отримувач коштів ГУК Харк?в обл/мХар Основ`ян/22030101, МФО 899998, згідно із квитанцією про сплату № 4380-9539-0183-6178 від 30 червня 2025 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено судом 03 жовтня 2025 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_6 ; номер телефона: НОМЕР_4 ;

Представник позивача: Карнаухов Андрій Олександрович, РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_7 ; номер телефона: НОМЕР_6 , e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_8 ; номер телефона: НОМЕР_8 , email: ІНФОРМАЦІЯ_8

Суддя О. В. Іщенко