Справа № 640/8837/22
Суддя: І.В. Тихонов
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/8837/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Тихонов І.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Будекосервіс" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2022 Товариство з обмеженою відповідальністю "Будекосервіс" (далі позивач або ТОВ «Будекосервіс» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної податкової служби України (далі відповідач або ДПС України) , в якому просить суд:

- рішення відповідача у формі квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількості і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021 без номеру, яким відмовив у реєстрації розрахунку коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної №83 від 31.07.2017 визнати протиправною та скасувати;

- рішення відповідача у формі квитанції про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування кількості і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021 без номеру, яким відмовив у реєстрації розрахунку коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної №90 від 29.08.2017 визнати протиправною та скасувати;

- зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021;

- зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між позивачем та ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" був заключений договір про надання послуг №07-17 від 17.07.2017, згідно з якого позивач (виконавець за договором) зобов`язався виконати роботи та передати їх результати ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" (замовнику за договором), а ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП", у свою чергу - прийняти результати робіт та сплатити на користь позивача визначену у договорі ціну робіт.

Пунктом 4.2 вказаного договору сторони визначили зобов`язання ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" сплатити на користь позивача аванс (передплату) в розмірі 300000,00 грн., у тому числі ПДВ 50000,00 грн. за послуги, які підлягають постачанню за вказаним договором.

Договором від 31.07.2017 сторони внесли зміни та доповнення до договору про надання послуг №07-17 від 17.07.17, визначив суму передплати в розмірі 800000,00 грн., та визначив нові строки здачі-передавання результатів робіт та строк дії договору.

У виконання пункту 4.2 договору про надання послуг №07-17 від 17.07.2017 ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" сплатив на користь позивача 800000,00 грн. передплати, а саме за платіжним дорученням №28 від 31.07.2017 сплатив на поточний рахунок позивача грошову суму в розмірі 300000,00 грн., у тому числі ПДВ 50000,00 грн.; за платіжним дорученням №45 від 29.08.2017 сплатив на поточний рахунок позивача грошову суму в розмірі 500000,00 грн., у тому числі ПДВ - 83333,33 грн.

31.07.2017 грошова сума в розмірі 300000,00 грн. була зарахована на поточний рахунок позивача, про що свідчить письмовий доказ виписка по поточному рахунку позивача за 31.07.2017.

29.08.2017 грошова сума в розмірі 500000,00 грн. була зарахована на поточний рахунок позивача, про що свідчить письмовий доказ виписка по поточному рахунку позивача за 29.08.2017.

Виконуючи законом обов`язок, позивач склав та зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №83 від 31.07.2017 на суму ПДВ 50000,00 грн - зареєстрована в ЄРПН за № за квитанцією від 02.08.2017 №90 від 29.08.2017 на суму ПДВ 83333,33 грн. - зареєстрована в ЄРПН за № за квитанцією від 30.08.2017.

Додатковою угодою від 07.12.2021до договору про надання послуг №07-17 від 17.07.2017, позивач та ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" відмовилися від подальшого виконання договору про надання послуг №07-17 від 17.07.2017.

У зв`язку з чим визначив позивачу обов`язок повернути на користь ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" грошову суму в розмірі 800000,00 грн., отриману позивачем від ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" в якості передплати за договором про надання послуг №07-17 від 17.07.2017.

Виходячи з цього 09.12.2021 позивач здійснив дії: за платіжним дорученням №395 повернув ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" грошову суму в розмірі 300000,00 грн., отриману позивачем від ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" 31.07.2017 в якості передплати за договором про надання послуг №07-17 від 17.07.2017; за платіжним дорученням №394 повернув ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" грошову суму в розмірі 500000,00 грн., отриману позивачем від ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" 29.08.2017 в якості передплати за договором про надання послуг №07-17 від 17.07.2017.

У виконання обов`язків позивач склав та надіслав до ЄРПН: розрахунок коригування №14 від 09.12.2021 до податкової накладної №83 від 31.07.2017; - розрахунок коригування №16 від 09.12.2021 до податкової накладної №90 від 29.08.2017;

Однак відповідачем розрахунок коригування №14 від 09.12.2021 до податкової накладної №83 від 31.07.2017 був не прийнятий, про що свідчить квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021.

Також відповідачем не був прийнятий розрахунок коригування №16 від 09.12.2021 до податкової накладної №90 від 29.08.2017, про що свідчить квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021.

Підставою для такого неприйняття відповідач визначив про порушено вимоги статті 102 ПКУ та пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою КМУ від 28.12.2010 №1246, а саме дата складання розрахунку не може перевищувати більш ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Отже, відповідач відмовив у реєстрації розрахунків коригування №14 від 09.12.2021 до податкової накладної №83 від 31.07.2017 та №16 від 09.12.2021 до податкової накладної №90 від 29.08.2017 з тієї підстави, що, за думкою відповідача, дата складання розрахунку не може перевищувати більш ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.10.2022 відкрито провадження в адміністративній справі; визначено, що справа буде розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

13 грудня 2022 року Верховна Рада України прийняла Закон України № 2825-ІХ «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі Закон № 2825), який набрав чинності 15 грудня 2022 року.

На підставі ст. 1 Закону № 2825 Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідований.

П. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону України від 16 липня 2024 року № 3863-ІХ Про внесення змін до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» (далі Закон № 3863), який набрав чинності 26 вересня 2024 року), установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом, крім випадку, передбаченого абз. 4 цього пункту.

Не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва адміністративні справи, які були передані до Київського окружного адміністративного суду та розподілені між суддями до набрання чинності Законом № 3863, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом № 3863, але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена ч. 1 ст. 27, ч. 3 ст. 276, ст. ст. 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Після початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду Київський окружний адміністративний суд та інші окружні адміністративні суди України завершують розгляд та вирішення переданих їм справ.

Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

До початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у справах, розглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, здійснює Київський окружний адміністративний суд.

На підставі п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825 (в редакції Закону № 3863) проведений автоматизований розподіл адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженому наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399.

За результатами автоматизованого розподілу адміністративних справ, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, між окружними адміністративними судами України, ця справа передана на розгляд та вирішення Луганському окружному адміністративному суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано для розгляду судді Тихонову І.В.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 12.02.2025 прийнято адміністративну справу № 640/8837/22 до провадження, позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.02.2025 продовжено розгляд справи № 640/8837/22 за позовом ТОВ "Будекосервіс" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.12.2022 представником ДПС України надано відзиви на позовну заяву в якому зазначено, що у випадку, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в ЄРПН (пункт 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Платник має право зменшити податкові зобов`язання з ПДВ лише після реєстрації розрахунку коригування в ЄРПН. При цьому, відповідно до пункту 6 Порядку № 1246 реєстрація розрахунку коригування до податкової накладної здійснюється з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України.

Зазначив, що розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку із закінченням встановленого строку, встановленого статтями 257 Цивільного кодексу України та 102 ПК України.

З огляду на наведене відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

11.03.2025 представником ДПС України надано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що за даними ДПС, зазначені в позовній заяві ТОВ «Будекосервіс» РК до ПН надходили на реєстрацію до ЄРПН, але не прийняті з причин недотримання строків давності, тобто, від дати складання ПН до дати складання РК перевищено термін 1095 днів, про що платника повідомлено відповідними квитанціями. Отже розрахунки коригування мали порушення ст. 102 ПК України та пункту 6 порядку, а саме: від 09.12.2021(направлено 10.12.2021) № 16 коригування до документа від 29.08.2017 №90, від 09.12.2021 (направлено 10.12.2021) № 14 - коригування до документа від 31.07.2017 №83.

На підставі зазначеного вважає, що вимоги заявлені до ДПС України є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

12.03.2025 представником позивача надано відповідь на відзив в якому зазначено, що у відзиві відповідач не зазначив, який саме пункт (підпункт тощо) ст. 102 ПКУ містить обмеження строку для реєстрації РК в ЄРПН, та станом на дату виникнення спірних правовідносин (09.12.2021, 10.12.2021) норми ст. 102 ПКУ не визначають строку реєстрації РК в ЄРПН, адже незрозуміло де у вказаній нормі зазначено про таке обмеження, а равно встановлений строк для реєстрації РК.

Щодо пункту 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 зазначив, що предметом врегулювання цим нормативним актом є реєстрація в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, які були складені до 01.02.2015 та у цей період не підлягали реєстрації в ЄРПН. У відмінність від РК, реєстрація яких врегульована нормами пункт 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246, Розрахунки коригування, відмова у реєстрації яких є предметом спору, складені до податкових накладних, складених після 01.02.2015 та таких, що зареєстровані в ЄРПН. Отже, пункт 6 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 № 1246 не є застосовним до правовідносин сторін. Зазначив, що о 01.01.2022 строк реєстрації РК до ПН не був обмежений.

На підставі вищезазначеного, просив позовні вимоги задовольнити повністю.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102- ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб (стаття 1), який в подальшому був неодноразово продовжений та Указом Президента України від 14 липня 2025 року №478/2025 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Враховуючи дистанційний режим роботи суддів та працівників апарату Луганського окружного адміністративного суду з 02.05.2022, з метою збереження життя і здоров`я та забезпечення безпеки суддів і працівників апарату суду, судом розглянуті матеріали електронної справи.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Будекосервіс", , зареєстровано як юридична особа 13.07.2006, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26 офіс 642, основний вид економічної діяльності: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна; керівник: Селягін Сергій Володимирович.

Між ТОВ «БУДЕКОСЕРВІС» (виконавець) та ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" був укладений договір про надання послуг №07-17 від 17.07.2017, за яким виконавець за договором зобов`язався виконати роботи та передати їх результати замовнику за договором, а ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" (виконавець), у свою чергу прийняти результати робіт та сплатити на користь позивача визначену у договорі ціну робіт.

Розділ 4 п. п. 4.1. та 4.2 договору зазначено вартість послуг, що надаються Виконавцем Замовнику відповідно до п.2.1.1., п.2.1.2 Договору, становить 456 000 (чотириста п`ятдесят шість тисяч) гривень, включаючи ПДВ в розмірі 76 500 гривень. 4.2. Замовник сплачує Виконавцю аванс у розмірі 300 000 (триста тисяч) гривень протягом 5 (п`яти) днів з моменту підписання даного договору.

Договором від 31.07.2017 сторони внесли зміни та доповнення до договору про надання послуг №07-17 від 17.07.17, яким: 1. Пункти 4.1, 4.2 Договору викласти у наступній редакції: «4.1 Вартість послуг, визначених у цьому договорі, складає 1600000,00 (Один мільйон шістсот тисяч) грн. 4.2. Замовник сплачує Виконавцю аванс в сумі 800000,00 (Вісімсот тисяч) грн.». 2. Пункт 5.2 Договору викласти у наступній редакції: «5.2 Виконавець зобов`язується надати Замовнику результати робіт (послуги), визначені у цьому договорі, у повному обсязі не пізніше 15 грудня 2019р. 3. Пункт 7.1 Договору викласти у наступній редакції: Орендодавець 7.1. Строк дії Договору - до 17.07.2022 року включно» 4. Пункти 7.2, 7.3 Договору - виключити.

На виконання пункту 4.2 договору про надання послуг №07-17 від 17.07.17 ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" (платник) сплатив на користь ТОВ «БУДЕКОСЕРВІС» (отримувач) 300000,00 грн. передплати, за платіжним дорученням №28 від 31.07.2017, у тому числі ПДВ 50000,00 грн. за платіжним дорученням №45 від 29.08.2017 на поточний рахунок ТОВ «БУДЕКОСЕРВІС» (отримувач), у тому числі ПДВ - 83333,33 грн.

За результатами фінансово-господарської діяльності відповідно до вимог Податкового кодексу України позивачем складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до ДПС України наступні податкові накладні, а саме: податкова накладна №83 від 31.07.2017 на суму ПДВ 50000,00 грн - зареєстрована в ЄРПН за № за квитанцією від 02.08.2017; податкова накладна №90 від 29.08.2017 на суму ПДВ 83333,33 грн. - зареєстрована в ЄРПН за № за квитанцією від 30.08.2017.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено результат обробки: документ прийнято.

Додатковою угодою від 07.12.2021 до договору про надання послуг №07- 17 від 17.07.2017, ТОВ "БУДЕКОСЕРВІС" (виконавець) та ТОВ «БІЛД КОММЕРС ГРУП» (замовник), уклали додаткову угоду проте що: 1. Сторони констатують, що виконання договору про надання послуг №07- 17 від 17.07.2017 втратило інтерес для сторін. 2. Виконавець повертає замовнику отриману від замовника у виконання договору про надання послуг №07-17 від 17.07.2017 передплату в сумі 800000,00 грн.

ТОВ "БУДЕКОСЕРВІС" (платник) платіжним дорученням №395 від 09.12.2021 повернув ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" грошову суму в розмірі 300000,00 грн., отриману позивачем від ТОВ БІЛД КОММЕРС ГРУП" 31.07.2017 в якості передплати за договором про надання послуг №07-17 від 17.07.2017, та за платіжним дорученням №394 від 09.12.2021 повернув ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" грошову суму в розмірі 500000,00 грн., отриману Позивачем від ТОВ "БІЛД КОММЕРС ГРУП" 29.08.2017 в якості передплати за договором про надання послуг №07-17 від 17.07.2017.

За результатами фінансово-господарської діяльності відповідно до вимог Податкового кодексу України позивачем складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних до ДПС України наступні податкові накладні, а саме: розрахунок коригування до податкової накладної №83 від 31.07.2017, яким зменшено податкові зобов`язання Позивача з ПДВ на 50000,00 грн.; - скласти та надіслати до ЄРПН розрахунок коригування до податкової накладної №90 від 29.08.2017р, яким зменшено податкові зобов`язання Позивача з ПДВ на 83333,33 грн.

Відповідно до квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено результат обробки: документ не прийнято.

Виявлені помилки: попередження - Розрахунок коригування містить від`ємну суму ПДВ (-83333.33) Документ не може бути прийнятий - Порушено вимоги статті 102 Податкового кодексу України та пункту 6 порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (з урахуванням внесених змін), а саме: дата складання розрахунку коригування не може перевищувати більше ніж на 1095 календарних днів дату складання податкової накладної, до якої складено такий розрахунок коригування.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України (далі - ПК України) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Державної податкової служби України щодо відмови у реєстрації розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних та визнання такими, що зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у день їх фактичного надходження, розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних, суд зазначає наступне.

За положеннями пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку, підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

- постачальником (продавцем) товарів/послуг, якщо передбачається збільшення суми компенсації їх вартості на користь такого постачальника або якщо коригування кількісних та вартісних показників у підсумку не змінює суму компенсації;

- отримувачем (покупцем) товарів/послуг, якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, для чого постачальник надсилає складений розрахунок коригування отримувачу.

Аналогічна процедура реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них встановлена Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі - Порядок №1246).

Так, згідно з пунктом 4 Порядку № 1246, до Єдиного реєстру податкових накладних вносяться відомості щодо податкових накладних та/або розрахунків коригування, які прийняті до Реєстру та підлягають реєстрації, реєстрацію яких зупинено, а також щодо яких у встановленому порядку прийнято рішення про реєстрацію або відмову у реєстрації.

Відповідно до пункту 5 Зазначеного Порядку податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

За приписами пункту 9 Порядку №1246 розрахунок коригування, складений постачальником (продавцем) до податкової накладної, складеної на отримувача (покупця) - платника податку, підлягає реєстрації:

постачальником (продавцем), якщо передбачається збільшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь такого постачальника (продавця) або коригування кількісних і вартісних показників у підсумку не змінює суми такої компенсації;

отримувачем (покупцем), якщо передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг на користь їх постачальника (продавця), для чого постачальник (продавець) надсилає складений розрахунок коригування отримувачу (покупцю).

Аналіз наведених норм свідчить про наявність у позивача права на внесення змін до податкової накладної, що була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку із зміною кількісних та вартісних показників, внесених до такої податкової накладної.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Пункт 15 Порядку визначає, що у разі якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття.

При цьому, пункт 12 Порядку визначає, що після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності кваліфікованого електронного підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронні довірчі послуги», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

При цьому, як вбачається, з матеріалів справи, підставою для відмови у прийнятті до реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування стало те, що вони подані пізніше 1095 календарних днів від дати складання податкової накладної, що, на думку відповідача, не відповідає положенням статті 102 Податкового кодексу України.

Однак, положення статті 102 Податкового кодексу України, у спірних відносинах не підлягають застосуванню, враховуючи наступне.

Так, згідно з пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.

Проте, за обставинами справи не підтверджено факт подачі позивачем заяв про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених Податковим кодексом України, подання яких є предметом правового регулювання у пункті 102.5 статті 102 цього Кодексу.

Також, суд вважає помилковими твердження відповідача про те, що розрахунок коригування до податкової накладної, з дати складання якої минуло більше 1095 календарних днів, не може бути зареєстрований в ЄРПН у зв`язку із закінченням встановленого строку, в якому були визначені податкові зобов`язання з податку на додану вартість, то платник податків - продавець таких товарів/послуг не може застосовувати норми пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України і відкоригувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість, оскільки таке твердження ґрунтується на помилковому тлумаченні норм податкового законодавства, так як статтею 192 Податкового кодексу України не передбачено жодних обмежень у строках проведення відповідних коригувань податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість у разі збільшення (зменшення) суми компенсації на користь платника податку-постачальника.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 у справі №810/30/16, від 07.11.2018 у справі № 816/1403/17 та від 05.12.2019 у справі № 820/3401/17, від 27.05.2021 у справі №814/2620/16, яка враховуючи положення частини 4 статті 242 КАС України обов`язкова для врахування судом.

З огляду на вказане вище та не доведення відповідачем існування обставин, з якими положення податкового законодавства пов`язують можливість неприйняття розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд дійшов висновку про те, що у ДПС України не було законних підстав для відмови у прийнятті спірних розрахунків коригування, а тому дії ДПС України, які полягають у відмові в реєстрації спірних Розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є протиправними.

Суд також враховує, що повернення покупцю авансових платежів з урахуванням суми ПДВ (на яку зменшено суму податкового зобов`язання), та не визнаючи право платника податків на коригування такого зобов`язання у бік зменшення, змушує платника податку сплачувати власні кошти (у розмірі ПДВ), що є неправомірним втручанням у право власності, оскільки спричинить подвійну сплату суми ПДВ: перший раз формування податкового зобов`язання при отриманні суми авансових платежів, другий раз - при поверненні покупцю суми авансових платежів з урахуванням ПДВ.

Щодо доводів відповідача про поширення на спірні правовідносини пункту 6 Порядку № 1246 суд вказує, що він стосується розрахунків коригування до податкових накладних, які складені до 1 лютого 2015 та не підлягали реєстрації відповідно до пункту 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу.

Згідно з пунктом 11 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» ПК України реєстрація податкових накладних платниками податку на додану вартість - продавцями в Єдиному реєстрі податкових накладних запроваджується для платників цього податку, у яких сума податку на додану вартість в одній податковій накладній становить:

понад 1 мільйон гривень - з 1 січня 2011 року;

понад 500 тисяч гривень - з 1 квітня 2011 року;

понад 100 тисяч гривень - з 1 липня 2011 року;

понад 10 тисяч гривень - з 1 січня 2012 року.

Податкова накладна, складена при здійсненні операцій з постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, з 1 січня 2012 року підлягає включенню до Єдиного реєстру податкових накладних не залежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній.

До платників податку, для яких на дату складання накладної цим підрозділом не запроваджено обов`язковість реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не застосовуються норми абзаців восьмого і дев`ятого пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу.

З 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 6 Порядку № 1246, розрахунок коригування до податкової накладної, яка складена до 1 лютого 2015 року та не підлягала реєстрації відповідно до п. 11 підр. 2 р. XX «Перехідні положення» ПК України, підлягає реєстрації після реєстрації такої накладної, для чого постачальник (продавець) товарів/послуг повинен протягом операційного дня зареєструвати податкову накладну (незалежно від дати її складення з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Кодексу) та розрахунок коригування.

За п. 12 Постанови № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДПС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки у тому числі наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується.

Згідно п. 13 Постанови № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Виходячи зі змісту вказаних норм можна дійти висновку, що ПК України не містить норми яка вказує що прийняття та реєстрація розрахунку коригування до податкових накладних які не підлягають реєстрації можливе тільки (виключно) після реєстрації такої податкової накладної, а отже відсутній зв`язок між реєстрацією податкової накладної та прийняттям розрахунку коригування до неї.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про визнання протиправним та скасування рішення ДПС України у формі квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількості і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017, та рішення 10.12.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017.

Щодо зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021 та розрахунок коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог підпункту 201.1, 201.10 статті 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

У той же час, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Відповідно до пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.

Таким чином, нормами Порядку №1246 визначено компетенцію ДПС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН на підставі рішення суду про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Суд враховує сталу судову практику (постанови Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №806/2978/17, від 16.05.2019 у справі № 812/1312/18, від 14.08.2019 у справі №0640/4434/18 та від 23.01.2020 у справі №0840/2979/18 тощо), відповідно до якої критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Слід зазначити, що порядок реєстрації податкових накладних не передбачає право контролюючого органу діяти на власний розсуд, адже Порядком №1246 та Порядком №1165 унормовано підстави відмови в реєстрації податкової накладної, і якщо такі підстави відсутні, контролюючий орган повинен зареєструвати подану платником податкову накладну. Отже такі повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки контролюючого органу зареєструвати податкову накладну або вмотивованим рішенням відмовити в її реєстрації, за законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Отже, такі повноваження контролюючого органу не є дискреційними.

Верховний Суд неодноразово наголошував на тому, що зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН подані позивачем податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права (постанови Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №360/2460/20, від 27.10.2022 у справі №360/3253/20, від 25.11.2022 у справі №320/3484/21 тощо).

Враховуючи, що підчас розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що подані позивачем податкові накладні підлягають реєстрації в ЄРПН, та те, що дії Державної податкової служби України щодо неприйняття до ЄРПН розрахунків коригування кількісних і вартісних показників є протиправними, з урахуванням положень пунктів 19, 20 Порядку № 1246, суд дійшов до висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН розрахунок коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021 та розрахунок коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021.

Частинами 1 та 2 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Аналізуючи оскаржувані дії контролюючого органу, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до змісту ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Водночас, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вказаних норм КАС України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання дій протиправними, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію спірних розрахунків про коригування до податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з п. 10 ч. 2 та абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів. У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності своїх дій, відмовляючи позивачу у реєстрації спірних розрахунків коригувань до податкових накладних.

З урахуванням зазначеного, суд на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку про задоволення позову, із застосуванням положень ч. 2 ст. 9, п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України.

За таких умов, судовий збір, сплачений позивачем, стягується відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України.

Керуючись статями 9, 19, 72-79, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариство з обмеженою відповідальністю "Будекосервіс" (, місцезнаходження: Україна, 01133, місто Київ, бульвар Лесі Українки, будинок 26 офіс 642) до Державної податкової служби України (, місцезнаходження: 04053, м.Київ, пл. Львівська, буд.8) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України у формі квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількості і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017,

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової служби України у формі квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількості і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 10.12.2021, яким відмовлено у реєстрації розрахунку коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 14 від 09.12.2021 до податкової накладної № 83 від 31.07.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунок коригування № 16 від 09.12.2021 до податкової накладної № 90 від 29.08.2017 датою його надсилання для реєстрації 10.12.2021.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будекосервіс" судові витрати зі сплати судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України в розмірі 4540,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Тихонов