Справа № 282/1265/25
Суддя: Вальчук В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 282/1265/25
Провадження № 2-а/282/35/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року селище Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Вальчука В.В.

при секретарі судового засідання Демчук В. І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Любар, за правилами спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення, що винесена 08.09.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 , його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 25500,00 грн.

Як зазначено у мотивувальній частині оскаржуваної постанови, фактичною підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності стало те, що 30 червня 2025 року він не прибув за викликом (по повістці) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини та підстави неявки за викликом по повістці ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Позивач вважає, що до адміністративної відповідальності притягнутий незаконно, з наступних підстав.

Так, у повістці №4038098 від 19 червня 2025 року, яку сформовано ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зазначено, що йому належить з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30 червня 2025 року о 14:00 для уточнення даних, які ним, вчасно через систему «Резерв +» оновлено в червні 2024 року, відповідно до норм чинного законодавства України, а отже територіальний центр комплектування та соціальної підтримки мав можливість отримати інформацію про нього, як військовозобов`язаного з інших відомчих реєстрів.

Крім того, 30.06.2025 року о 10:43:30 на електронну поштову скриньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним було надіслано лист, в якому зазначалась причина неприбуття за повісткою - хвороба та перебування його на лікуванні.

Також, цього ж дня на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 було направлено рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення №501, яке вручено 02 липня 2025 року представникові ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому зазначалась причина неприбуття за повісткою: хвороба та перебування його на лікуванні і інформація про лист непрацездатності.

Тобто, він протягом трьох діб повідомив вищезазначений територіальний центр комплектування та соціальної підтримки про причини неявки, виконавши вимоги ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим не порушив відповідну норму закону.

ІНФОРМАЦІЯ_4 було сформовано звернення №Е 28/7206 від 10 липня 2025 року про його розшук і доставку, що передбачене п.56 постанови Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року №1487 для складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП, тобто, звернення про його розшук і доставку було сформовано під час перебування на лікуванні, про що було вчасно повідомлено ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Під час перебування на лікуванні, він перебував на території Житомирського району Житомирської області, де розташований ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Щодо неприбуття у строк, що перевищує сім календарних днів, згідно ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зазначає, що строк перебування на лікуванні збіг 11 липня 2025, а стаціонарне лікування розпочалось 14 липня 2025 року.

12 липня 2025 року та 13 липня 2025 року це вихідні дні, у які ІНФОРМАЦІЯ_5 не здійснював прийом громадян.

Після закінчення стаціонарного лікування 23 липня 2025 року, він, 25 липня 2025 року перебуваючи на території Житомирського району Житомирської області звернувся у ІНФОРМАЦІЯ_5 для уточнення даних, оскільки перебував у розшуку, чим не перевищив семиденний строк прибуття, згідно ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

25 липня 2025 року провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_5 державним службовцем ОСОБА_2 , відносно нього складено протокол №4/395 та призначено розгляд справи 08 вересня 2025 року 10 год. 00 хв., ІНФОРМАЦІЯ_6 . У протоколі він зазначив що перебував на лікуванні з 30 червня 2025 року та на стаціонарному лікуванні до 23 липня 2025 року.

22 серпня 2025 року на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 , ним було направлено заперечення на звернення №Е 28/7206 від 10 липня 2025 року про його розшук і доставку, в якому він зазначив відсутність порушення ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо неприбуття 30 червня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 та додав документи на підтвердження цього.

Його заперечення, від 20 серпня 2025 року, було зареєстровано у ІНФОРМАЦІЯ_7 за вх.№3-2257 від 27 серпня 2025 року.

01 вересня 2025 року за вх. №8377 начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 підготовлено відповідь на його заперечення в якому було повідомлено, що йому слід особисто з`явитися 08 вересня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, а не з метою розгляду справи про адміністративне правопорушення. Вказаний лист отриманий ним 12 вересня 2025 року, тобто після винесення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 постанови №3424 від 08 вересня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП України, у вигляді штрафу у сумі 25500 грн.

08 вересня 2025 року о 09 год. 43 хв. він прибув за адресою: АДРЕСА_1 , але не зміг бути присутнім при розгляді справи про адміністративне порушення за протоколом №4/395 від 25 липня 2025 року, оскільки, як виявилось пізніше, справа була розглянута начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .

Про вказаний факт він дізнався 24 вересня 2025 року, отримавши рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №667 копію постанови №3424 від 08 вересня 2025 року, де у повідомленні про вручення поштового відправлення зазначена адреса відправника: АДРЕСА_2 , звідки і було відправлено вказану постанову.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_4 його не було завчасно повідомлено про зміну місця розгляду справи про адміністративне правопорушення (місце розгляду - фактична адреса знаходження ІНФОРМАЦІЯ_2 ), чим порушено норми ст.ст.268, 277 КУпАП та його права передбачені Конституцією України.

Також, у постанові №3424 від 08 вересня 2025 року, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно зазначено неправильну інформацію, щодо попереднього притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки у постанові зазначено зі слів притягався, а в протоколі від 25 липня 2025 року №4/395 - не притягався зі слів.

Ухвалою судді Любарського районного суду Житомирської області від 02.10.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено проводити розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін, яку надіслано на адресу відповідача.

У визначений в ухвалі суду від 02.10.2025 строк, відповідач відзив на позов не подав, а також не подав заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, з мотивів викладених у позові, та просив суд їх задовольнити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

08 вересня 2025 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ухвалив постанову №3424 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 25500,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 210-1 КУпАП, що підтверджується копією вказаної постанови (а.с.25,26).

Відповідно до вказаної постанови, 19 червня 2025 року військовозобов`язаному ОСОБА_1 засобом поштового зв`язку, за адресою фактичного місця проживання, було відправлено повістку №4038098, сформовану МОУ, відповідно до якої йому належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30.06.2025 р. Однак, у зазначений день він не прибув за викликом (по повістці) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини та підстави неявки за викликом по повістці ІНФОРМАЦІЯ_4 не повідомив, чим порушив ч.3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з Витягу з реєстру територіальної громади №2025/014299589 від 30.09.2025, позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 28.07.2025 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11).

Відповідно до повістки №4038098 від 19 червня 2025 року, яку сформовано ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 належало з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 30 червня 2025 року о 14:00 для уточнення даних (а.с.12).

30 червня 2025 року ОСОБА_1 , на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_9 , надіслано лист-повідомлення про те, що 30.06.2025 о 14 год. 00 хв. він не має змоги прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки перебуває на тривалому лікуванні, а після його закінчення прибуде (а.с.14, 15).

Відповідно до довідки №64, виданої ТОВ «МЦ «Актив-Мед», житель с.Громада Житомирського району ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , з 30.06.2025 по 11.07.2025 перебував на лікарняному з діагнозом «остеохондрозпопереково-крижового відділу хребта. Стадія загострення. Радикулопатія» (а.с.19).

Виписка-епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №3397, вказує на те, що ОСОБА_1 в період з 14.07.2025 по 23.07.2025 перебував на стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні КНП «Любарська лікарня» (а.с.20).

25 липня 2025 року провідним спеціалістом відділення обліку мобілізаційної роботи ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №4/395 за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до інформації з реєстру оберіг, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , оновив свої військово-облікові дані 04.06.2024 (а.с.13).

Відповідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За приписами ст.77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме правопорушення (у випадку його вчинення), повинне бути належним чином зафіксоване.

Відповідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється на підставі Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Пунктом 3 ч.10 ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до абзацу 11 ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форм власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка). У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Згідно із ч.7 ст.1 вказаного Закону №2232-ХІІ, виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

У відповідності до положень ст.235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

19.05.2024 набув чинності Закон №3696-ІХ «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст.210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Згідно ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд зазначає, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Суд враховує, що позивач вказує на те, що ним виконано вимоги ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» щодо повідомлення про причини неприбуття за повісткою та його явки до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у визначений Законом строк.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( частина друга статті 77 КАС України).

Згідно з частиною четвертою статті 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Суд, відкриваючи провадження у справі, надав відповідачу можливість подати відзив на позов, однак відповідач його суду не надав.

За таких обставин, суд, з урахуванням положень пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 77 та частини четвертої статті 159 КАС України вважає, що доводи позивача щодо належного повідомлення ним відповідного ТЦК про причини неприбуття за повісткою та з`явлення його упродовж семи днів після усунення причин, що перешкоджали явці є обґрунтованими, а відповідач доказів на спростування наведеного не надав. Неподання останнім відзиву на позов без поважних причин у цьому випадку кваліфікується як визнання позову.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, відтак суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Крім того, відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень КАС України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у зв`язку з чим, з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 належить стягнути на користь позивача 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.77, 139, 160, 205, 241-246, 286, 268-271 КАС України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Конституцією України, суд, -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №3424 від 08 вересня 2025 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 25500 грн. - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителя АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Повний текст судового рішення складено 14 жовтня 2025 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В. В. Вальчук