Справа № 206/5326/25
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 206/5326/25
Провадження № 2-а/206/72/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року Самарський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

секретар судового засідання Панюшкіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження іноземця,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду міста Дніпра через систему «Електронний суд» надійшов для розгляду вищезазначений позов.

Позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення № 019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відділом № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, відносно громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 (англійською мовою: Hong Chen).

І. Стислий виклад позиції учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 прибув до України з метою працевлаштування в ТОВ «ТУРБОТА І НЕ ТІЛЬКИ» () на посаді «директор» на підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства №110244, виданий Київським міським центром зайнятості. З 20.05.2025 року позивач офіційно працевлаштований в ТОВ «ТУРБОТА І НЕ ТІЛЬКИ» () на посаді «директор». 05.08.2025 року позивач подав документи до ГУ ДМС у Дніпропетровській області для оформлення посвідки на тимчасове проживання на підставі пункту 4 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». 18.08.2025 року позивач на електронну пошту отримав листа Головного управління ДМС у Дніпропетровській області №1201.3.1-10457/12.3-25 від 18.08.2025 року, яким направлено рішення Головного управління ДМС у Дніпропетровській області

№56367 від 18.08.2025 року про відмову у видачі посвідки на тимчасове проживання, яке прийняте на підставі підпункту 7 пункту 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 року №322 (а саме отримано від Управління СБУ у Дніпропетровській області відповідь про недоцільність документування посвідкою на тимчасове проживання в Україні, через те, що, дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці). У зв`язку з вказаними обставинами, 25.08.2025 року позивач звернувся до Служби безпеки України із заявою з проханням повторно перевірити його особу на предмет можливості оформлення посвідки на тимчасове проживання та надати документ (лист, довідку, тощо) про те, що його проживання не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Позивач також наголошував, що готовий пройти будь-які співбесіди, опитування, перевірки, щоб підтвердити даний факт. За результатами розгляду вказаної заяви, 09.09.2025 року СБУ листом №2.01/2/3/3-2710 від 09.09.2025 року повідомила позивачу, що компетентним органом, який приймає рішення про оформлення та видачу вищевказаних посвідок, є відповідний територіальний орган Державної міграційної служби України, а не Служба безпеки України. Окрім того, СБУ не наділена компетенцією надавати в будь-якій формі документи (листи, довідки, тощо) про те, що проживання певної особи в Україні не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. Крім того, 25.08.2025 року позивач звернувся до ДМС України зі скаргою на рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. За результатами розгляду вказаної скарги, 09.09.2025 року Державна міграційна служба України листом №Х-8287-25/8.1/5597-25 від 09.09.2025 року повідомила позивачу, що залишила попереднє рішення без змін, а скаргу без задоволення. Станом на дату звернення з цією заявою, позивачем вживаються всі необхідні дії щодо оскарження рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 18.08.2025 року в судовому порядку. Позивач лише 08.09.2025 року отримав належним чином оформлений примірник рішення про відмову в оформленні посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 від 18.08.2025 року, про що свідчить власноруч вчинений позивачем підпис та дата ознайомлення на вказаному рішенні. Незважаючи на зазначені обставини, Відділом № 4 у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення позивача до країни походження - Китайської Народної Республіки. Відповідно до змісту рішення про примусове повернення вмотивовано наступним: ОСОБА_1 прибув на територію України 05.07.2025 року з метою працевлаштування за візою №Y05109600 термін дії з 01-06-2025 по 29-08-2025. Таким чином гр. Республіки Китаю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив порушення правил перебування іноземців на території України та перевищив встановлений строк перебування в Україні не більш як на 30 днів, таким чином вищезазначений громадянин порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». На думку позивача оскаржуване рішення винесено упереджено, без всебічного, повного і об`єктивного врахування всіх обставин, без належних правових підстав, є передчасним, протиправним та підлягає скасуванню (а.с. 1-4).

У наданому відзиві представник відповідача посилався на те, що рішенням ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 18.08.2025 №5637 відмовлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в оформленні посвідки на тимчасове проживання на підставі пп.7 п. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322, рішення про відмову в оформленні посвідки у судовому порядку не оскаржувалось. Також, було встановлено, що у гр. ОСОБА_1 термін дії візи D, закінчився 29.08.2025 року. Втративши підстави для подальшого перебування на території України, ухилився від виїзду з України. За фактом порушення строку перебування на території України, уповноваженими посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007431 від 09.09.2025 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007420 від 09.09.2025 року, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. 00 коп. Адміністративний штраф не сплачено. Керуючись нормами ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» уповноваженими посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, 09.09.2025 відносно вищезазначеного громадянина прийнято рішення № 019278 про примусове повернення до країни проходження або третьої країни, яким останнього зобов`язано залишити територію України у строк до 23.09.2025 року. Разом з цим, відповідно до абзацу першого пункту 2 розділу 2 Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 №353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 № 38/77, зі змінами та доповненнями), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 р. за № 806/21119, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства. Згідно діючого законодавства України, питання щодо оформлення та видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцю, визначено Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, Затвердженого Постановою КМУ від 25 квітня 2018 року № 322. Позивачем не надано доказів на підтвердження обґрунтованості побоювань, які б підтвердили факти переслідування в країні громадянського походження у разі повернення до країни походження (а.с. 41-47).

Представник позивача адвокат Бєликов Вадим Ігорович до суду не з`явився. 23.09.2025 року подав клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 25.09.2025 у зв`язку з тим, що має попередньо заплановані професійні обов`язки, що унеможливлює його особисту участь у судовому засіданні. Судом було зобов`язано представника позивача надати підтвердження поважності неявки у судове засідання 25.09.2025. Однак, ніяких підтверджень суду надано не було. Також представник не з`явився у судове засідання 07.10.2025 року, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що адвокат з 06.10.2025 перебуває на лікарняному, медичний висновок ще не сформовано. Позивач з невідомих суду причин у жодне судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Представник відповідача заперечував проти чергового відкладення судового засідання та вважає, що дії представника позивача направлені на затягування розгляду справи. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 288 КАС України, відповідно до якої адміністративні справи за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України розглядаються судом у десятиденний строк з дня подання позовної заяви, суд вирішив розглянути справу за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Самарського районного суду міста Дніпра від 19 вересня 2025 прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження іноземця і відкрито провадження у справі (а.с. 33).

23.09.2025 від представника позивача адвоката Бєликова Вадима Ігоровича через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с. 35-36).

07.10.2025 від представника позивача адвоката Бєликова Вадима Ігоровича через систему «Електронний суд» надійшла заява про відкладення розгляду справи (а.с. 67).

Під час судового розгляду справи суд заслухав пояснення представника відповідача, дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином Китайської Народної Республіки, що підтверджується паспортом НОМЕР_2 . Позивач прибув на територію України 05.07.2025 року з метою працевлаштування за візою № НОМЕР_3 термін дії з 01-06-2025 по 29-08-2025 (а.с. 6-8).

На підставі дозволу на застосування праці іноземців та осіб без громадянства серії АА № 097727, виданого 26.02.2025 року Київським міським центром зайнятості, рішенням засновника №19/05/25 Товариства з обмеженою відповідальністю «ТУРБОТА ТА НЕ ТІЛЬКИ» () з 20 травня 2025 року громадянина Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 призначено на посаду Директора Товариства (а.с. 10-20).

Як вбачається із повідомлення про реєстрацію заяви № 100202327 від 05.08.2025 року, 05.08.2025 року позивач подав документи до Головного управління Державної міграційної служби у Дніпропетровській області для оформлення посвідки на тимчасове проживання (а.с. 21).

18.08.2025 року рішенням Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області № 56367 від 18.08.2025 року позивачу відмовлено у видачі посвідки на тимчасове проживання. Зазначене рішення було направлено листом Головного управління ДМС у Дніпропетровській області №1201.3.1-10457/12.3-25 від 18.08.2025 року на електронну пошту позивача (а.с. 22, 23).

25.08.2025 року позивач звернувся до Служби безпеки України із заявою з проханням повторно перевірити його особу на предмет можливості оформлення посвідки на тимчасове проживання та надати документ (лист, довідку, тощо) про те, що його проживання не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні. За результатами розгляду вказаної заяви, 09.09.2025 року СБУ листом №2.01/2/3/3-2710 від 09.09.2025 року повідомила позивачу, що компетентним органом, який приймає рішення про оформлення та видачу вищевказаних посвідок, є відповідний територіальний орган Державної міграційної служби України, а не Служба безпеки України. Окрім того, СБУ не наділена компетенцією надавати в будь-якій формі документи (листи, довідки, тощо) про те, що проживання певної особи в Україні не загрожує національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні (а.с. 24-25).

25.08.2025 року позивач звернувся до ДМС України зі скаргою на рішення про відмову в оформленні (видачі) посвідки на тимчасове проживання. За результатами розгляду вказаної скарги, 09.09.2025 року Державна міграційна служба України листом №Х-8287-25/8.1/5597-25 від 09.09.2025 року повідомила позивачу, що залишила попереднє рішення без змін, а скаргу без задоволення (а.с. 26-28).

За фактом порушення строку перебування на території України, уповноваженими посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007431 від 09.09.2025 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007420 від 09.09.2025 року, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. 00 коп. (а.с. 53-53).

Відділом № 4 у м. Дніпрі ГУ ДМС України в Дніпропетровській області було прийнято рішення № 019278 від 09.09.2025 року про примусове повернення позивача до країни походження - Китайської Народної Республіки. Зазначене рішення вмотивовано тим, що ОСОБА_1 прибув на територію України 05.07.2025 року з метою працевлаштування за візою № НОМЕР_3 термін дії з 01-06-2025 по 29-08-2025. Таким чином гр. Республіки Китаю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив порушення правил перебування іноземців на території України та перевищив встановлений строк перебування в Україні не більш як на 30 днів, таким чином вищезазначений громадянин порушив вимоги ч. 1, 3 ст. 3, ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (а.с. 29).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками процесу щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Згідно п.п. 1, 2 «Положення про Державну міграційну службу України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 360 від 20.08.2014 року, Державна міграційна служба України (ДМС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

ДМС у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Підпунктами 3, 4, 8, 9, 14, 19 п. 4 Положення передбачено, що ДМС відповідно до покладених на неї завдань: здійснює у межах компетенції провадження з питань прийняття до громадянства України і про припиненняг ромадянства України та подає відповідні документи на розгляд Комісії при Президентові України з питань громадянства, а також забезпечує виконання рішень Президента України з питань громадянства; приймає відповідно до законодавства рішення про встановлення належності до громадянства України, оформлення набуття громадянства України та їх скасування; здійснює оформлення і видачу документів для тимчасового або постійного проживання в Україні, а також виїзду за її межі, вилучає такі документи та проставляє в документах, що посвідчують особу іноземців та осіб без громадянства, відмітки про заборону в`їзду в Україну в передбачених законодавством випадках; приймає рішення про продовження (скорочення) строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, про добровільне повернення або примусове повернення іноземців та осіб без громадянства до країн їх громадянської належності або країн походження, звертається до судів з позовами про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства, здійснює заходи, пов`язані з примусовим видворенням іноземців та осіб без громадянства з України; приймає рішення про визнання іноземців та осіб без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про втрату, позбавлення статусу біженця або додаткового захисту і про скасування рішення про визнання біженцем або особою,я ка потребує додаткового захисту; здійснює оформлення і видачу посвідчення біженця, посвідчення особи, якій надано додатковий захист в Україні, а також інших документів, передбачених законодавством для даних категорій осіб.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», правовий статус іноземців та осіб без громадянства, юридичних осіб іноземних держав, які перебувають на території України під час дії воєнного стану, визначається Конституцією та законами України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно діючого законодавства України, правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначено Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI.

Частинами 1, 3 ст. 9 вказаного вище Закону встановлено, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Статтею 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначений виключний перелік підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України. Зокрема, відповідно до частини 4 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування або укладення гіг-контракту або під час перебування на законних підставах на території України у випадку, передбаченому частиною тринадцятою цієї статті, отримали дозвіл на застосування праці іноземців та осіб без громадянства в Україні та посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Згідно до частини 3 статті 5 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій, двадцятій і двадцять четвертій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Разом з цим, відповідно до ч. 16 ст. 4 вищевказаного Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором.

Постановою Кабінету Міністрів України № 150 від 15.02.2012 року затверджено «Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України».

Підпунктом 2 п. 2 вказаного Порядку встановлено, що іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Згідно діючого законодавства України, питання щодо оформлення та видачі посвідки на тимчасове проживання іноземцю, визначено Порядком оформлення видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання. Затвердженого Постановою КМУ від 25 квітня 2018 року № 322.

Позивач звернувся до Головного управління Державної міграційної служби України із заявою про оформлення посвідки на тимчасове проживання, але йому було відмовлено з посиланням на п. 7 ч. 61 Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2018 р. № 322, а саме: територіальний орган/територіальний підрозділ ДМС відмовляє іноземцю або особі без громадянства в оформленні або видачі посвідки, у разі, коли зокрема отримано від Національної поліції, СБУ, іншого державного органу інформацію про те, що дії іноземця або особи без громадянства загрожують національній безпеці, громадському порядку, здоров`ю, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, що проживають в Україні, чи іноземець або особа без громадянства вчинили злочин проти миру, воєнний злочин або злочин проти людяності, як їх визначено в міжнародному праві, або розшукуються у зв`язку з учиненням діяння, що відповідно до законів України визнається тяжким злочином.

Термін дії візи позивача закінчився 29.08.2025 року.

Згідно ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Таким чином, дозволений строку перебування позивача на території України закінчився 29.08.2025 року.

За вчинення порушення міграційного законодавства посадовими особами Відділу № 4 у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області відносно громадянин Китайської Народної Республіки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МДН № 007431 від 09.09.2025 року, у якому зафіксовано порушення законодавства, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 203 КУпАП. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ПН МДН № 007420 від 09.09.2025 року, відповідно до якої на вищезазначеного громадянина накладено адміністративне стягнення у розмірі 1700 грн. 00 коп. та було прийнято рішення про примусове повернення позивача до країни походження або третьої країни, яким його зобов`язано самостійно покинути територію України у термін до 23.09.2025 року.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем правомірно, відповідає вимогам ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. ст.ст.2, 5, 6, 9, 72-78, 241-248, 194, 205, 229, 250, 268, 271, 288 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Відділу №4 у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження іноземця - відмовити повністю.

Апеляційна скаргана рішення суду подається протягом десяти днів, з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених КАС України.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2025 року.

Суддя А.О.Сухоруков