Справа № 140/8390/25
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/8390/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

адвокат Назарук Ю.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач), звернулася до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі також ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ГУ ПФУ в Запорізькій області, відповідач-2), в якому просила:

визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області про відмову в призначенні пенсії по віку;

зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення (17.05.2025), з урахуванням виплачених сум, у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі та оновленої довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби, виданої за формою, затвердженою постановою Правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 №1-3, а саме: на підставі довідок №06-14/07 від 15.05.2025 та №06-14/08 від 15.05.2025.

В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 17.05.2025 ОСОБА_1 звернулася до органу пенсійного фонду за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», проте рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області №20 від 26.05.2025 їй відмовлено у призначенні пенсії за віком.

Позивачка не погоджується з даним рішення відповідача-2. Вказує про наявність усіх вимог щодо призначення їй пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII на підставі довідок Нововолинської міської Ради Волинської області №06-14/07 від 15.05.2025 та №06-14/08 від 15.05.2025.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач-2 (ГУ ПФУ в Запорізькій області) у відзиві на позовну заяву позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та у їх задоволенні просив відмовити. В обґрунтування цієї позиції зазначив, що право на перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням наданих довідок про складові заробітної плати для осіб, яким вже призначалась пенсія за спеціальними законами, не передбачено діючим законодавством. Таким чином, у разі переходу з пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» розмір пенсії позивачки складатиме 6607,18 грн, що є меншим, ніж розмір пенсії станом на дату звернення за перерахунком.

З огляду на вищевказане, прийнято рішення відмовити в перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою від 17.05.2025 №460 в зв`язку з недоцільністю. Застосувати довідки про складові заробітної плати від 15.05.2025 №06- 14/07, №06-14/08, виданих виконавчим комітетом Нововолинської міської Ради Волинської області, немає законних підстав.

Відповідач-1 (ГУ ПФУ у Волинській області) також просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що 29.05.2015 позивачці було призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону №3723- ХІІ, а тому вона реалізувала своє право на призначення пенсії державного службовця до набрання чинності Законом №889-VIII. Відтак, позивач не належить до осіб, визначених пунктами 10, 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII, яким надано право реалізувати своє право на призначення пенсії відповідно до норм Закону № 3723-XII за певних умов після 01.05.2016.

Тому, на переконання відповідача-2, позивач має право на переведення на пенсію за віком відповідно до норм Закону №3723-XII, проте, на умовах, передбачених пунком 13 «Прикінцевих положень» Закону №1058-IV. Тобто, за бажанням позивача, їй може бути поновлена виплата пенсії державного службовця, проте, в розмірі, який був встановлений до 01.10.2017, до переходу на інший вид пенсії.

У зв`язку з цим вважає позовні вимоги про зобов`язання перевести на пенсію відповідно до Закону №889-VIII безпідставними, оскільки зменшиться основний розмір пенсії.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та з 04.10.2007 отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ.

З 29.05.2015 позивачку переведено з пенсії по інвалідності відповідно Закону №796-ХІІ на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, а з 01.10.2017 проведено перехід на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV.

З 13.09.2021 ОСОБА_1 переведено на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

17.05.2025 позивачка звернулась до відповідача-1 із заявою щодо перерахунку пенсії «перехід на інший вид пенсії», а саме: перехід з пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

До вказаної заяви позивачем долучено, зокрема, довідку про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) від 15.05.2025 №06- 14/07, видану Виконавчим комітетом Нововолинської міської Ради Волинської області та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, та яка на дату виходу на пенсію не займала посаду в держаних органах, що провели класифікацію посад державної служби, яку було класифіковано, або працювала у державних органах, які не провели класифікацію посад державної служби від15.05.2025 №06-14/08, видану Виконавчим комітетом Нововолинської міської Ради Волинської області.

Рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №20 від 26.05.2025 ОСОБА_1 відмовлено в перерахунку пенсії в зв`язку із недоцільністю. Як зазначено у даному рішенні, право на перехід на пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з урахуванням наданих довідок про складові заробітної плати для осіб, яким вже призначалась пенсія за спеціальними законами, не передбачено діючим законодавством. Таким чином, у разі переходу за матеріалами електронної пенсійної справи з пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» розмір пенсії складатиме 6607,18 грн, що є меншим, ніж розмір пенсії станом на дату звернення за перерахунком (а.с.13).

Незгода позивачки із відмовою у переведенні її на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VІІІ стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч. 1 ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 01.05.2016 визначалися Законом України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі - Закон №3723-ХІІ).

01.05.2016 набрав чинності Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон№ 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, згідно з пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» згаданого Закону державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-XII, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону №889-VІІІ передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналізуючи зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною 1 статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ і Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VІІІ, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена у зразковому рішенні Верховного Суду від 04.04.2018 у справі №822/524/18 та у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі № 500/5183/17.

Не є спірною та обставина, що ОСОБА_1 у період з 29.05.2015 по 01.10.2017 отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» №3723-ХІІ.

З 13.09.2021 позивачка отримує пенсію за інвалідністю згідно із Законом №796-ХІІ та цей спір виник через бажання позивача перейти на пенсію державного службовця за віком та здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок про складові заробітної плати №06-14/07 від 15.05.2025 та №06-14/08 від 15.05.2025, виданих виконавчим комітетом Нововолинської міської ради Волинської області.

ГУ ПФУ в Запорізькій області рішенням №20 від 26.05.2025 у такому переведенні відмовив з тих підстав, що позивачці була призначена пенсія відповідно Закону України №3723 «Про державну службу». З 13.09.2021 здійснено переведення, як більш доцільне, на пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Отже, право на перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIIІ з урахуванням наданих довідок відсутнє.

Отже, ключовим у цій справі є питання права особи, яка бажає перейти на отримання пенсії державного службовця за віком, якщо їй вже призначалась пенсія по Закону №3723-XII раніше, з проведенням перерахунку відповідно до статті 37 Закону №3723-XII на підставі нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за посадою, з якої така особа вийшла на пенсію.

Суд зазначає, що як Закон №889-VІІІ, так і Закон №1058-IV дійсно не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Не передбачає таких підстав і стаття 37 Закону №3723-ХІІ.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вже було призначено пенсію за нормами Закону України «Про державну службу», то відсутні підстави вважати, що в цьому випадку йдеться про призначення пенсії за вказаним Законом вперше.

Верховний Суд у постанові від 19.03.2025 у справі №300/936/23 за подібних обставин вказав, що враховуючи пряму дію закону в часі, до правовідносин щодо перерахунку пенсій застосовується законодавство, чинне на час, коли здійснюється перерахунок, а не те, яке діяло на час призначення пенсії. Оскільки законодавством не передбачено підстав та умов перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, тому у відповідача не було правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивачки, на яку вона просила її перевести у зв`язку з підвищенням розміру заробітної плати працюючих державних службовців, а відтак не було підстав і для переведення на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ через зменшення розміру отримуваної пенсії.

Таким чином, за наявності права на отримання пенсії згідно зі статтею 37 Закону №3723-XII, проте за відсутності підстав для перерахунку такої пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючим державним службовцям, вирішальним є саме розмір пенсії, на який матиме право позивач в разі її переведення на таку пенсію у порівнянні із отримуваним нею розміром пенсії за Законом №1058-IV.

При цьому Верховний Суд у постанові від 19.03.2025 у справі №300/936/23 вказав, що Рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), підпункт 1 пункту 2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII у тім, що він унеможливив перерахунок розмірів пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами.

Конституційний Суд Україні звернув увагу на обов`язок Верховної Ради України внормувати перерахунок розмірів пенсій осіб, яким надано право на призначення пенсії на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ зі змінами, з урахуванням приписів Конституції України та цього Рішення.

Таким чином, з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23.12.2022 №3-р/2022, правове регулювання перерахунку пенсії у майбутньому зазнає змін. Однак до врегулювання Верховною Радою України питання перерахунку пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону №3723-ХІІ, підстав для такого перерахунку немає.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постанові Верховного Суду від 28.02.2023 у справі №520/6418/21.

Суд також зазначає, що відповідно до пункту 13 розділу ХV Прикінцеві та перехідні положення Закону №1058-ІV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Позивач, якій раніше була призначена пенсія за віком державного службовця, має право на переведення на таку пенсію.

Як зазначило ГУ ПФУ в Запорізькій області у відзиві на позовну заяву, станом на 19.05.2025 позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в розмірі пенсії з надбавками 8112, 33 грн. У разі переходу за матеріалами електронної пенсійної справи з пенсії по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» розмір пенсії ОСОБА_1 складатиме 6607,18 грн, що є меншим, ніж розмір пенсії станом на дату звернення за перерахунком. Отже, переведення позивачки на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIIІ є недоцільним, розмір пенсії зменшиться.

Таким чином, оскільки за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку, що пенсія ОСОБА_1 не може бути перерахована згідно із Законом №3723-XII на підставі довідок Нововолинської міської Ради Волинської області, а у разі переведення на пенсію державного службовця за віком розмір пенсійної виплати буде меншим, ніж позивачка отримує на цей час, то відсутні правові та фактичні підстави вважати рішення ГУ ПФУ в Запорізькій області №20 від 26.05.2025 протиправним, оскільки воно не порушує права позивача на вибір пенсії на вигідніших умовах, що є метою будь-якого перерахунку пенсії.

З урахуванням наведеного у задоволенні позову належить відмовити.

З огляду на прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано судом 09 жовтня 2025 року.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський Майдан, будинок, 6; ).

Відповідач-2: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, Запорізька область, місто Запоріжжя, проспект Соборний, будинок 158-Б, ).

Суддя Н.В. Стецик