Справа № 214/5707/25
Суддя: Уманська О. В.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/5707/25
Провадж.№ 2-а/481/8/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2025 року Новобузький районний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Уманської О.В.,

за участю секретаря Кузьміної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в м. Новий Буг, Миколаївської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження,

Установив:

До Баштанського районного суду Миколаївської області із Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за підсудністю надійшла позовна заява ОСОБА_2 до капрала поліції Кривцова Данила Андрійовича полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УППВ Дніпропетровської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Ухвалою Баштанського районного суду Миколаївської області від 08.07.2025 дана справа направлена до Новобузького районного суду Миколаївської області. Суд направив вказану справу за підсудністю, визначеною ч.1 ст. 25 КАС України за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання позивача-фізичної особи.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 06 червня 2025 року поліцейським 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Кривцовим Данилом Андрійовичем винесено постанову серії ЕНА 4907026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, відносно позивача. Даною постановою прийнято рішення про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

В постанові зазначено що 06.06.2025 року о 12:41 год. в м. Кривому Розі, вул. Вокзальна, 31, водій керуючи транспортним засобом, а саме електроскутер Corso Maverik MR W, не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, а саме ніколи його не отримував, а також проїхав перехрестя вулиць Каховське та Кобилянського на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е ПДР України, а також порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Позивач зазначає, що 06.06.2025 року о 12:41 год він керувала електроскутером Corso Maverik MR 970882 2000W в м. Кривий Ріг, однак порушень п.2.1.а ПДР України він не здійснив з огляду на те, що для даного виду транспортного засобу не потрібне посвідчення водія, так як зазначений електроскутер має потужність електромотора до 3 кВт, тому не є механічним транспортним засобом та не підлягає державній реєстрації, відповідно і посвідчення водія категорії А1, при керуванні даним електроскутером, не потрібно.

З оскаржуваною постановою не погоджується, оскільки електроскутер Corso Maverik MR 970882 2000W відповідно до технічних характеристик, зазначених в технічному паспорті має потужність електричного двигуна 2 кВт, відповідно, вказаний електроскутер не може визнаватись механічним транспортним засобом.

Крім того, позивач зазначив, що в постанові серії ЕНА № 4907026 в графі 7. «До постанови додаються», де мали б зазначатись докази, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також якими поліцейський керувався при винесенні постанови, не зазначено, тобто ніяких об`єктивних доказів поліцейським не надано. Крім того після оголошення поліцейським прав позивача останнім було заявлено усне клопотання про надання можливості звернутися до свого захисника, що є його законним правом. Однак інспектором не вжито жодних заходів щодо надання водію можливості реалізувати право на отримання правової допомоги.

На підставі викладеного позивач просить суд скасувати постанову серії ЕНА №4907026 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена 06.06.2025 року Поліцейським 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Кривцовим Данилом Андрійовичем відносно ОСОБА_1 та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, закрити.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу адміністративну справу було розподілено судді Уманській О.В.

31.07.2025 року ухвалою судді Новобузького районного суду Миколаївської області прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 263 КАС України, за наявними у справі матеріалами.

12.08.2025 року від представника відповідача полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнір О.В. надіслала відзив на позов, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що інспектором взводу №3 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Кривцовим Данилом Андрійовичем під час патрулювання 06.06.2025 близько об 12 годині 41 хвилин у місті Кривому Розі, Металургійний районі, був помічений транспортний засіб «Corso Maverick MR 970882», який проїхав перехрестя вул. Кобилянського та вул. Каховська на забороняючий червоний сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3.Є (відеозапис під назвою «clip-б» 00хв.:06сек.).

Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив ПДР та після зупинки, інспектори поліції підійшли до електроскутера, представились згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію", після чого згідно з п.1.1 та п. 2 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію" повідомив про причину зупинки. Під час спілкування з водієм було встановлено, що громадянин ОСОБА_1 керував т/з не маючи посвідчення водія відповідної категорії, а саме категорію А1, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, відповідальність передбачена ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, поліцейський перейшов до розгляду справи (відеозапис під назвою «сlір-1» 00хв.:57сек.). Також зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України (відеозапис під назвою «с1ір-0» 10хв.:11сек.).

Доказом вчинення позивачем правопорушення є відеозапис з відеореєстратора на якому зафіксовано факт керування позивачем електроскутером та відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейських.

Після з`ясування усіх фактичних даних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме керування водій керуючи ТЗ не пред`явив посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, а саме ніколи його не отримував.

За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, інспектором було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 3400 грн, шляхом винесення постанови серії ЕНА № 4907026 від 06.06.2025, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 та КУпАП.

Позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі ст. 287 - 289 КУпАП.

Отже відповідачем, вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст. 268 КУпАП на місці розгляду справи.

Відповідно до статті 15. Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії може бути надано: мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1 , А) - особам, які досягли 16-річного віку.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.2.13 ПДР України транспортні засоби належать до таких категорій: зокрема, до категорії А1 належать мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Таким чином, керувати мопедами, моторолерами та іншими двоколісними (триколісними) транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт, дозволяється за наявності посвідчення водія категорії А1.

Під транспортними засобами у статтях 121 - 126, 127-1 - 128 -1, частинах першій і другій статті 129, частинах першій - четвертій статті 130, статтях 132 -1, 133- 1, 133- 2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно з визначенням, закріпленим у примітці до ст. 286 КК України, під транспортними засобами в цій статті та статтях 287, 289 і 290 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» від 8 травня 1993 року № 340 встановлено:

п. 3 Загальних положень: «Транспортні засоби, керування якими дозволяється з наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: Al-мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт».

Такі ж самі положення передбачені п. 2.13 ПДР: «Транспортні засоби належать до таких категорій: А1 -мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт».

Характеристики транспортного засобу (електоскутер), яким керував позивач потужність електродвигуна 2999 Вт.

Відповідно до п. 1.10 ПДР України транспортний засіб це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

12.08.2025 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що ознайомившись зі змістом та вимогами відзиву на позовну заяву, він категорично заперечує проти аргументів висловлених відповідачем, вважає їх необґрунтованими, такими що не відповідають дійсності та нормам чинного законодавства, спрямованими на намагання незаконно притягнути позивача до адміністративної відповідальності, зокрема з наступних причин. По-перше: заперечення відповідача ґрунтуються доказах (відеозаписі), який є недопустимим доказом, у зв`язку із порушенням процедури його подання передбаченого ч. 9 ст. 79 КАСУ, а саме його не було надано позивачу, та в нього не було можливості з ним ознайомити та надати достатню оцінку цьому доказу. По-друге: відповідачем в позові зазначено про порушення пункту 2.4 (а) та 2.1. (а) Правил дорожнього руху, однак позивачем не могло бути вчинено вищевикладених правопорушень зважаючи на те що: 1. Вищевикладені пункти ПДР відносяться до розділу другого Правил дорожнього руху - "Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів", а тому всі пункти цього розділу стосуються лише осіб які є водіями саме механічних транспортних засобів, тим паче в пунктні 2.1 (а) ПДР вказано наступне:" Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: a) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; Тобто саме водії механічних транспортних засобів мають мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, та згідно з п. 2.4 (а) лише водії механічних транспортних засобів мають пред`явити документи перелічені в п.2.1(а) ПДР на вимогу працівникам поліції.

Правилами дорожнього руху розділяються поняття "транспортний засіб" та "механічний транспортний засіб". Транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. А також зважаючи, що позивачем були вказані характеристики в позовній заяві, а саме: марка та модель: Corso Maverick 2000W; - потужність електродвигуна: 2000W (2 кВт); - максимальна швидкість 45 км/год, тому зважаючи на те, що вказані характеристики не заперечуються відповідачем по справі, то вони є правдивими, а тому транспортний засіб Corso Maverick 2000W не підпадає під визначення "механічний транспортний засіб", а тому особа яка керує цим транспортним засобом не підлягає відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП.

По-третє: позивач зазначає про належність транспортних засобів до категорії А1, що зазначено в п.2.13 ПДР, цей підпункт також ПДР відноситься до розділу 2 (другого) Правил дорожнього руху "Обов`язки та права осіб які керують механічними транспортними засобами", а тому цей пункт застосовується лише до механічних транспортних засобів, а тому можна зробити висновок, що до категорії А1 відносяться лише механічні транспортні засоби з потужністю двигуна від 3кВт до 4кВт.

По-четверте: звертає увагу на те, що позивач бажав скористатись своїм правом на захист, однак працівниками патрульної поліції було відмовлено у наданні йому можливості зв`язатися зі своїм захисником для надання мені правничої допомоги та подання в подальшому клопотань та заяв під час розгляду справи, що є грубим порушенням прав особи яка притягається до адміністративної відповідальності, які надані ст. 268 КУпАП. Вважає, що відповідачем надано завідомо неправдиві показання у відзиві та вони не підлягають розгляду, а також є необґрунтованими.

25.08.2025 від представника відповідача полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Кушнір О.В. до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив.

26.08.2025 від позивача ОСОБА_1 надійшли пояснення на заперечення відповідача, щодо відповіді на відзив.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до постанови серії ЕНА № 4907026 від 06.06.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він керував транспортним засобом Corso Maverik MR W, без права керування таким транспортним засобом, крім того проїхав перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3 .е та п п.2.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.126 КУпАП. Цією ж постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Позивач вважаючи оскаржену постанову незаконною, звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами ч. 5 ст. 160 КАС України право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР України).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. «а» п. 2.1. ПДР України зазначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, згідно наведеного вище суд встановив, що під адміністративну відповідальність підпадають водії саме механічних транспортних засобів, які на вимогу поліцейського не пред`явили документ, що підтверджує відповідне право особи на керування транспортним засобом.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у зв`язку керуванням транспортним засобом Corso Maverik MR W (електроскутер), при цьому не мав права керування транспортним засобом, чим порушила вимоги ПДР України.

Так, згідно п. 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

У п. 1.10 ПДР України наведені терміни, що використовуються у цих Правилах та мають наступне значення: - транспортний засіб - це пристрій призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів; - механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

З аналізу наведених вище положень вбачається, що критерієм для розмежування понять «транспортний засіб» та «механічний транспортний засіб» є наявність двигуна внутрішнього згорання або потужність електродвигуна. Тобто всі механічні транспортні засоби є транспортними засобами, але не всі транспортні засоби є механічними, оскільки транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна перевищує межу 3 кВт.

Отже, враховуючи наведене, до категорії А1, у випадках відсутності якої особа притягується до адміністративної відповідальності, можна віднести саме механічні транспортні засоби які мають електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к ПДР, відповідно якої, розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Суд звертає увагу, що згідно наявних в матеріалах даної справи доказів, які не заперечуються відповідачем, електроскутер Corso Maverik MR W, яким керував позивач має потужність 2000 Вт, тобто 2 кВт.

Відтак, враховуючи відсутність в ПДР України такого визначення як «електроскутер», в даному випадку електроскутер Corso Maverik MR W, яким керував позивач, потужність мотора якого становить 2000 Вт (2 кВт) не може прирівнюватися до мопеду або іншому двоколісному транспортному засобу та визнаватися механічним транспортним засобом, а тому доводи позивача в цій частині є обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи, що електроскутер Corso Maverik MR W, яким керував ОСОБА_1 , це транспортний засіб, який за своїми технічними характеристиками не можна прирівнювати до мопедів або інших механічних транспортних засобів, вимоги, які встановлені для водіїв механічних транспортних засобів, не можуть бути застосовані до позивача у даній справі.

Суд зазначає, що позивач заперечує свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП, оскільки він не є суб`єктом правопорушення, передбаченого вказаною нормою КУпАП.

Беручи до уваги, що адміністративну відповідальність за порушення п. «а» 2.1 ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, до якого електроскутер яким керував ОСОБА_1 не віднесено, відтак останній не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог ПДР України, а тому у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, враховуючи наведене вище, наявні підстав для скасування спірної постанови та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Щодо порушення права позивача на захист, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У відповідності до частини другої статті 271 КУпАП інтереси потерпілого може представляти представник - адвокат, інший фахівець у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Судом було встановлено, оскільки не заперечувалось відповідачем у своєму відзиві, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 виявив бажання скористатись правовою допомогою.

Однак, інспектором не вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги.

Такими діями інспектор порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є самостійною підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. До такого правового висновку прийшов Верховний Суд у своїй постанові від 18.02.2020 року у справі № 524/9827/16-а.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як підтверджується матеріалами справи, позивачка за подання позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1211 грн 20 коп., а отже, такі судові витрати підлягають до відшкодування на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в розмірі 1211 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 136, 139, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, суд

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження, задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 4907026 від 06.06.2025, винесену поліцейським 3 взводу 1 роти 2 батальйону Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Кривцовим Данилом Андрійовичем, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3400 грн за порушення ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (однієї тисячі двохсот одинадцяти) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідно до частини 4 статті 286 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції адреса: вул. Вільної Ічкерії, 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, 50069.

Суддя