Справа № 288/1312/25
Суддя: Поліщук Р. М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 288/1312/25
Провадження № 2-а/288/15/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Поліщук Р. М.,

за участю секретаря судових засідань - Плетенецької Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Попільня Житомирської області у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (далі відповідач) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі в якому вказує, що оскаржуваною постановою серії ЕНА № 5633105 від 31 липня 2025 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення частини першої статті 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 1190.00 гривень, підставою для винесення зазначеної постанови визначено відсутність освітлення заднього номерного знаку на транспортному засобі, яким керувала позивач.

Позивач зазначає, що вона жодним чином не порушувала правил дорожнього руху, в зв`язку з чим категорично заперечувала проти винесення постанови про накладення адміністративного стягнення, просила надати докази порушення правил дорожнього руху, проте їх надано не було, а також їй не надали можливість надати пояснення та заперечення по суті інкримінованого правопорушення.

Перед виїздом з прилеглої території, позивачем було зафіксовано справність освітлення номерного знаку, несправність, що виникла була технічною і виникла вже під час руху, що не є підставою для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт її неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5363105, винесену 31 липня 2025 року капралом поліції Мошківським Данилом Віталійовичем за частиною першою статті 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою судді Попільнянського районного суду Житомирської області від 20 серпня 2025 року в даній справі відкрито спрощене позовне провадження, з повідомлення (викликом) сторін.

Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, 08 жовтня 2025 року надала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, у поданому відзиві просив розгляд справи здійснювати без його участі.

08 вересня 2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він вказує, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними та необґрунтованими, водій керувала транспортним засобом у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушила п.2.9.в ПДР України, в зв`язку з чим було притягнута до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1190.00 гривень. Переглядом відеозапису із нагрудного відео-реєстратора поліцейського зафіксовано, що правоохоронець повідомив водію про причину зупинки та суть скоєного нею адміністративного правопорушення, та що під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , останній було роз`яснено порядок сплати штрафу та оскарження винесеної постанови. Позивач була повідомлена про час та місце розгляду справи, їй були роз`яснені її права передбачені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП, роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до статті 268 КУпАП мала можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу. Тому, позивач жодним чином не була обмежена у своїх правах та обов`язках, при цьому будь-яких клопотань у ході винесення постанови про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , не заявляла. Зазначає, що оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення було винесено правомірно, а доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстави для задоволення вимог щодо скасування постанови відсутні. На підставі вищевикладеного просить у задоволенні позову відмовити. /а.с.53-61/

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Так, відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 31 липня 2025 року поліцейським відділення поліції № 1 (селища Попільня) Житомирського РУП ГУНП № 2 в Житомирській області капралом поліції Мошківським Данилом Віталійовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5363105 з тих підстав, що 31 липня 2025 року о 23.11 годині в селі Попільня по вулиці Дачній, ОСОБА_1 , у темну пору доби в умовах недостатньої видимості, керувала транспортним засобом Opel Astra д.н.з. НОМЕР_1 з неосвітленим номерним знаком, чим порушила пункт 2.9.в ПДР України керування водієм транспортним засобом з номерним знаком, закритим іншим предметом чи забрудненим, що не дає змоги розгледіти його символи з відстані 20 метрів, в зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 121-3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 1190.00 гривень. /а.с.8, 30-31/

Як вбачається з повідомлення, направленого відділенням поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області за вих.№ від 01 серпня 2025 року, на адресу ОСОБА_1 було направлено адміністративний матеріал за частиною першою статті 121-3 КУпАП, а саме копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5363105. /а.с.7, 32/

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до матеріалів позовної заяви, вона вказує, що під час зупинки працівником патрульної поліції, їй не було надано для ознайомлення жодного процесуального документа, у тому числі пояснень, заяв або самої постанови. Вона не була ознайомлена з текстом будь-якого складеного документа та не отримувала жодної копії постанови під час зупинки. /а.с.4, 26/

ОСОБА_1 також додано до матеріалів справи пояснення до фото- та відеоматеріалів в яких вона вказує, що 31 липня 2025 року вона здійснювала виїзд з території свого приватного домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Перед виїздом було автоматично зафіксовано відео зовнішньою камерою спостереження, встановленою на території домоволодіння час фіксації 22:33 та на відео видно, що задній номерний знак автомобіля має працюючу підсвітку. Зазначене підтверджує, що на момент виїзду з приватної території, технічний стан її транспортного засобу відповідав вимогам ПДР, а підсвітка була справною. Зазначене вказує на відсутність її умислу на вчинення порушення, а також про виникнення можливої несправності вже під час руху. /а.с.9, 27/

Пунктом 2.9.в ПДР України визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: - не належить цьому засобу; - не відповідає вимогам стандартів; - закріплений не в установленому для цього місці; - закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; - неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно абзацу 4 пункту 30.2 ПДР України, забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

Відповідно до частини першої статті 121-3 КУпАП, адміністративна відповідальність наступає за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік джерел яких наведено в статті 251 КУпАП.

Так, за приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 72 КУпАП, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновків експертів.

При цьому, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування (стаття 73 КАС України). Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (стаття 74 КАС України).

Суд враховує, що Законом України «Про Національну поліцію» надано право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення, але наголошує, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 73 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Позивачем додано до матеріалів справи відеозапис зовнішньої камери відеоспостереження на якому відображено те, як вона 31 липня 2025 року о 22.33 годині здійснювала виїзд з території свого домоволодіння, проте встановити наявність підсвітки номерного знаку на транспортному засобі з даного відеозапису не вбачається можливим, так як вся територія домоволодіння освітлюється вуличним освітленням.

З долученого до матеріалів справи відеозапису із нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що задній номерний знак транспортного засобу не освітлюється, при цьому позивач була присутня під час складення оскаржуваної постанови, їй було повідомлено про причини зупинки, роз`яснено її права, порядок сплати штрафу та оскарження постанови.

Відповідно до пункту 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Саме на водія покладено відповідальність за технічний стан автомобіля як перед початком руху, так і під час руху, а тому твердження позивача, що дана несправність виникла під час руху, не звільняє його від адміністративної відповідальності.

При цьому абзац 4 пункту 30.2 ПДР України вказує на те, що недостатнє освітлення номерного знаку забороняється, а саме наявність недостатнього освітлення номерного знаку, не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, що відповідно вказує на наявність порушення пункту 2.9.в ПДР України, що має наслідком відповідальність за частиною першою статті 121-3 КУпАП.

Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, вина позивача у вчинені адміністративного правопорушення за частиною першою статті 121-3 КУпАП доведена належними та допустимими доказами.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними доказами неправомірності оскаржуваної постанови, а тому в задоволенні позову належить відмовити.

Не підлягають до подальшого розподілу понесені позивачем судові витрати в зв`язку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись статтями 121-3, 245, 251, 268, 278, 280, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 80, 90, 139, 195, 205, 229, 241-246, 250, 251, 255, 257, 268, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У разі проголошення у судовому засіданні тільки вступної та резолютивної частин судового рішення (скорочене рішення) суд повідомляє, коли буде складено повне судове рішення. Рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Попільнянського

районного суду Р. М. Поліщук