Справа № 482/1499/25
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1499/25
Номер провадження 2-а/482/40/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічула В.М., за участю секретаря судових засідань Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2086060 від 28.06.2025 року,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2086060 від 28.06.2025 року.

На обґрунтування позову вказує, що 28.06.2025 року о 05 год. 42 хв. на автодорозі Т-15-10 позивач керував транспортним засобом ГАЗ 2705-3 ПАХ 12 Д, державний номер НОМЕР_1 , коли його було зупинено працівниками поліції та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2086060 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме за те, що вказаний автомобіль мав технічні несправності кузова не працювали замки задніх дверей.

Зазначає, що поліцейським, після зупинки транспортного засобу, було здійснено обхід транспортного засобу та винесено оскаржувану постанову, але жодних дій щодо перевірки справності чи несправності замків задніх дверей здійснено не було. Жодних доказів вчинення позивачем інкримінованого правопорушення працівниками поліції надано не було.

Тому, посилаючись на викладене позивач просив суд про визнання протиправною та скасування зазначеної вище постанови.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на законність оскаржуваної постанови та на наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

У своїй відповіді на відзив позивач не погодився із відповідачем вказавши, що дійсно на задніх дверях автомобіля є додатково встановлений замок, з метою запобігання проникнення сторонніх осіб до автомобіля, оскільки штатний замок дверей можна легко відкрити.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» безпосередньо встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, ч. 2 ст. 222 КУпАП наділяє працівників патрульної служби повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, в тому числі і передбаченими ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.ч. 2-4 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформляється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених ч.ч. 1, 2 цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу

Згідно із приписами п. 4 розділу І «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 року № 1395, у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання протоколу.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5086060 від 28.06.2025 року, 28.06.2025 року о 05 год. 42 хв. на автодорозі Т-15-10 водій керуючи транспортним засобом мав технічні несправності кузова, а саме не працювали замки задніх дверей та було здійснено обладнання, чим порушив п. 31.4 ПДР, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

За приписами частини 1 статті 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 31.4 Правил дорожнього руху встановлено заборону експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, які містяться в пп. 31.4.1 (Гальмівна система), пп. 31.4.2 (Рульове керування), пп. 31.4.3 (Зовнішні світлові прилади), 31.4.4 (Склоочисники і склообмивачі вітрового скла), 31.4.5 (Колеса і шини), 31.4.6 (Двигун), 31.4.7 (Інші елементи конструкції).

Частиною другою ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частинами 2, 4 вказаної статті визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною 1статті 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановлено законом.

Крім того, за приписами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Матеріали справи свідчать, що відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу в розумінні ст. 251 КУпАП, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Натомість позивачем долучено до відповіді на відзив фотознімки автомобіля, на якому чітко видно, що на задніх дверях автомобіля мається додатково встановлений замок, але візуально, без перевірки, неможливо встановити справність штатного замку цих дверей. Доказів здійснення такої перевірки працівниками поліції до суду не надано.

В ухвалі про відкриття провадження від 16.07.2025 року судом витребовувалися у Головного управління Національної поліції в Миколаївській області належним чином засвідчені копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення, в якій було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2086060 від 28.06.2025 року, однак такі матеріали надані не були. Відтак відповідачем не підтверджено факту перевірки справності штатного замку автомобіля.

Викладене свідчить про недоведеність у відповідності до ст. 77 КАС України правомірності винесеної поліцейським оскаржуваної постанови, що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закриттю.

Крім того, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зауважити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду жодних належних доказів, які б беззаперечно підтвердили факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, то суд вважає притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача ГУ НП в Миколаївській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір в розмірі 605,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 2086060 від 28.06.2025 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2086060 від 28.06.2025 року, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (адреса: Україна, 54005, Миколаївська область, місто Миколаїв, вул. Захисників Миколаєва, будинок 5, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий В.М. Кічула