Справа № 240/21571/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/21571/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Нагірняк Микола Федорович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

09 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування повідомлення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області №22036/03-16 від 11.09.2024 року про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати до пільгового стажу періоди роботи від 18.07.1986року по 02.07.2007року, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 ;

- визнання протиправним та скасування повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0210-8/117421 від 13.09.2024 року про відмову у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву від 03.09.2024року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 28.03.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 року №92 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 03.09.2024 року ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до її страхового стажу період роботи на Житомирській панчішній фабриці "Комсомолка" (Житомирській панчішній фабриці (Акціонерне товариство "Україна") з 27.11.1986року по 02.07.2007року за професією (посадою) "оператор мотального обладнання, крім високоавтоматизованого (автоматів типу "Мурата" і аналогічних), яка віднесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач, ОСОБА_1 , є особою ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними її паспорта, тобто на день звернення про призначення пенсії (03.09.2024) була особою, якій виповнилося повні 55 років (а.с.6).

Саме у відповідності до вказаних правових норм пункті 6 частини 2 статті 114 цього ж Закону №1058-IV позивач 03.09.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по досягненню 55 річного віку.

Вказане звернення позивача за принципом екстериторіальності було передано на розгляд Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області і за результатами розгляду такого звернення відповідач 11.09.2024 року прийняв рішення №92, а не №22036/03-16 як помилково зазначено в позові, про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах (а.с.13).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області, по справі, жодних рішень щодо відмови позивачу у призначенні певної пенсії за віком на пільгових умовах не приймалося. Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №0600-0210-8/117421 від 13.09.2024 року позивач була лише проінформована про результати розгляду її заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та підстав призначення пенсії, в тому числі зі зниженням пенсійного віку, регулюються правовими нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (надалі-Закон №1058-IV), що були чинні на день виникнення таких відносин.

За приписами статті 8 Закону N 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною першою статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017року.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Як зазначено в пункті 6 частини 2 статті 114 цього ж Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Тобто, наявність не менше 20 років стажу текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років у відповідності до вимог пункту 6 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV є обов`язковою умовою для призначення спірної пенсії.

Такий Список текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 (надалі - Список №583).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем до заяви від 03.09.2024, окрім іншого, було долучено:

- трудову книжку серії НОМЕР_1 ;

- копію наказу Житомирської панчішної фабрики №79 від 01.12.1999року про результати атестації робочих місць умовам праці;

- копію наказу Житомирської панчішної фабрики (АТ "Україна") №2 від 04.01.2005року про результати атестації робочих місць умовам праці;

- архівні довідки Комунальної установи "Трудовий архів м.Житомир" Житомирської міської ради від 10.01.2024 року про розміри нарахування заробітної плати Позивачу за періоди з 1986 року по 1991рік, з 1992 року по 1996 рік, з 1997 року по 2001 рік, з 2002 року по 2007 рік;

- копію довідки ПАТ "ЕКОТЕКСТИЛЬ" від 29.12.2022року про підтвердження наявного у Позивача страхового стажу 20 років 7 місяців 6 днів в період з 27.11.1986 по 02.2007 на посаді оператора мотального обладнання;

- копію наказу №282-к від 28.11.1986 Житомирської панчішної фабрики про прийняття Позивача на роботу;

- копію наказу №102-к від 02.07.2007 Житомирської панчішної фабрики "Акціонерне товариство "Україна") про звільнення позивача з роботи.

Як вже зазначалося судом, суть спору зведена виключно до наявності чи відсутності підстав для зарахування до пільгового страхового стажу позивача період її роботи з 18.07.1986 по 02.07.2007.

Відповідно до доводів відповідачів неврахування періоду роботи позивача (з 27.11.1986 по 02.07.2007) до її пільгового страхового стажу зумовлено виключно тим, що довідка ПАТ "ЕКОТЕКСТИЛЬ" від 29.12.2022 про підтвердження наявного у позивача пільгового страхового стажу не відповідає Додатку №5 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та не узгоджується із записами в трудовій книжці.

При цьому встановлено, що в трудовій книжці позивача (серії НОМЕР_1 ) наявний запис під № 4 про прийняття Позивача з 27.11.1986 ученицею мотальниці в фарбувально-випускний цех Житомирської панчішної фабрики "Комсомолка". Такий запис повністю узгоджується із копією наказу №282-к від 28.11.1986 року про прийняття ОСОБА_1 з 27.11.1986 на роботу до Житомирської панчішної фабрики "Комсомолка" (а.с.15).

Поряд з цим, відповідач не врахував, що наявний в трудовій книжці позивача запис під № 6 від 01.04.1988 лише засвідчує, що посада позивача "мотальниця 3 розряду" підпадала під дію додатків №1-31 до п.3 Постанови ЦККПРС, Ради Міністрів СРСР ат ВЦСПС №115 від 17.09.1986 про затвердження умов оплати праці, тарифних ставок і посадових окладів працівників виробничих галузей". Вказаний запис не містить інформації щодо прийняття позивача на відповідну роботу, а лише про зміну тарифних ставок для оплати її праці на вказаній посаді.

Судом встановлено, що в трудовій книжці позивача наявний запис під № 9 від 02.07.2007 про звільнення позивача за власним бажанням з Житомирської панчішної фабрики (Акціонерне товариство "Україна"). Такий запис повністю узгоджується із копією наказу №102-к від 02.07.2007 про прийняття ОСОБА_1 з 02.07.2007 з цієї Житомирської панчішної фабрики (Акціонерне товариство "Україна") (а.с.15).

Записи в трудовій книжці позивача щодо її трудових відносин з Житомирською панчішною фабрикою "Комсомолка", в подальшому Житомирською панчішною фабрикою (Акціонерне товариство "Україна") повністю узгоджуються із інформацією, що міститься в довідці №229 від 29.12.2022 Приватного акціонерного товариства "ЕКОТЕКСТИЛЬ" (правонаступника Житомирської панчішної фабрики "Комсомолка" та Житомирської панчішної фабрики (Акціонерне товариство "Україна") (а.с.15).

Вказана довідка підтверджує, що позивач в період з 27.11.1986 по 02.07.2007 працювала в текстильній промисловості за професією (посадою) "оператор мотального обладнання, крім високоавтоматизованого (автоматів типу "Мурата" і аналогічних), яка віднесена до Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. № 583.

Така довідка повністю узгоджується із вимогами до такої довідки, передбаченими в додатку №5 до Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 (надалі - Порядок № 637).

Зазначене свідчить, що спірний період роботи позивача на Житомирській панчішній фабриці "Комсомолка" (Житомирській панчішній фабриці (Акціонерне товариство "Україна") з 27.11.1986 по 02.07.2007 за професією (посадою) "оператор мотального обладнання, крім високоавтоматизованого (автоматів типу "Мурата" і аналогічних), яка віднесена до Списку N 583, підлягає врахуванню до страхового стажу, що необхідний для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 6 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV.

Таким чином, загальний страховий стаж позивача на пільгових умовах за Списком №583 сумарно становить 20 років 7 місяців 6 днів, що більше необхідних 20 років та в розумінні вимог пункту 6 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV надає право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 55 років.

На підставі викладеного вище, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що на день звернення (03.09.2024) позивача до Управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 114 Закону N 1058-IV Позивач мала право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 11.09.2024 року №92 про відмову у призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягало скасуванню.

Тому, порушене право позивача підлягало судовому захисту та поновленню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити з 03.09.2024 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до вимог пункту 6 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.