Справа № 300/5184/25
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/5184/25 пров. № А/857/33011/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Гудима Л.Я., Мікули О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження (головуючий суддя: Главач І.А., місце ухвалення м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 , 22.07.2025 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- зобов`язати відповідача перевірити опис вкладення до рекомендованого листа № на відповідність затвердженої наказом Укрпошти № 211 від 2006 року формі 107 і фактичного поіменного вмісту листа;

- здійснити перевірку опису вкладення у присутності позивача та скласти акт про перевірку опису вкладення до рекомендованого листа.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрпошта» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу, що розгляд цього спору віднесено до юрисдикції місцевого загального суду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України. Роз`яснено позивачу, що повторне звернення до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

З цією ухвалою суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що така прийнята з порушенням норм процесуального права, а тому просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала не відповідає правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у справі № 640/24846/20.

У відповідності до ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Враховуючи вимоги цієї статті, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що цю справу слід розглядати без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами, оскільки відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки відносини у сфері надання послуг регулюються положеннями глави 63 Цивільного кодексу України «Послуги. Загальні положення», а тому заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, а є предметом розгляду в порядку цивільного судочинства і мають бути розглянуті місцевим загальним судом, відповідно до правил територіальної підсудності сторін.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. п. 1, 2, 7 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінський функцій.

Таким чином, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є наявність публічно-правового спору, тобто спору, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, який виник у зв`язку з виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій і вирішення якого безпосередньо не віднесено до юрисдикції інших судів.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 816/421/17, від 20 вересня 2018 року у справі № 813/1076/17, від 30 жовтня 2018 року у справі № 813/3685/14.

Враховуючи вищенаведене, проаналізувавши характер спірних правовідносин, суд апеляційної дійшов висновку, що такий спір має приватноправовий характер оскільки за своєю правовою природою не пов`язаний із здійсненням відповідачем владних управлінських функцій, тобто не є публічно-правовим, а тому повинен вирішуватись за правилами цивільного судочинства відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження у адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (п. 6 ч. 1 ст. 170 КАС України).

Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачем у цій справи заявлено позов до Акціонерного товариства «Укрпошта», у якому просив:

- зобов`язати відповідача перевірити опис вкладення до рекомендованого листа № на відповідність затвердженої наказом Укрпошти № 211 від 2006 року формі 107 і фактичного поіменного вмісту листа;

- здійснити перевірку опису вкладення у присутності позивача та скласти акт про перевірку опису вкладення до рекомендованого листа.

Згідно інформації з офіційного веб-сайту АТ «Укрпошта» (https://www.ukrposhta.ua/ua/pro-ukrposhtu) - єдиний національний оператор поштового зв`язку України, який надає поштові, логістичні, фінансові й торговельні послуги для приватних осіб та корпоративних клієнтів.

Діяльність Укрпошти регламентується Законом України «Про поштовий зв`язок», іншими Законами України, а також нормативними актами Всесвітнього поштового союзу, членом якого Україна є з 1947 року.

Відповідно до абзацу 30 частини 1 статті 1 Закону України «Про поштовий зв`язок», послуги поштового зв`язку діяльність оператора поштового зв`язку з приймання, обробки, перевезення та доставки (вручення) поштових відправлень, у тому числі шляхом надання кур`єрських послуг, визначених цим Законом, виконання доручень користувачів щодо поштових переказів, спрямована на задоволення потреб користувачів.

Проаналізувавши предмет, підстави та сторін у розглядуваному позові, суд апеляційної інстанції вважає, що цей спір виник в процесі надання послуг поштового зв`язку, що за своїм змістом не є публічно-правовим спором, в розумінні КАС України.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що відносини у сфері надання послуг регулюються положеннями глави 63 Цивільного кодексу України «Послуги. Загальні положення».

Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що розглядуваний спір має приватноправовий характер та має вирішуватися за правилами цивільного судочинства, оскільки не пов`язаний зі здійсненням відповідачем владної управлінської функції, а сама суть спору зводиться до вирішення питання щодо надання послуг поштового зв`язку, тобто спір у цій справі не є публічно-правовим і не підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства.

Щодо покликання позивача в апеляційній скарзі на судову практику Верховного Суду у справі № 640/24846/20, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги. Оскільки, постанова у справі № 640/24846/20 від 19 жовтня 2022 року ухвалена Шостим апеляційним адміністративним судом, натомість, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не суду апеляційної інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат не має.

Керуючись ст. ст. 311, 316, 321, 322, 325, 328, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 року про відмову у відкритті провадження у справі № 300/5184/25 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді Л. Я. Гудим
О. І. Мікула