Справа № 120/11589/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 жовтня 2025 р. Справа № 120/11589/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані бездіяльністю Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини за період з 27.10.2023 по 28.03.2024.

Ухвалою від 09.09.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Даною ухвалою також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

23.09.2024 відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що позовні вимоги позивача є передчасними, адже із рапортом чи заявою про нарахування та виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 у розмірі 100000,00 (сто тисяч) гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення у зв`язку із захистом Батьківщини він не звертався.

27.09.2024 до суду надійшла відповідь на відзив сторони позивача, із змісту якої позивач не погоджується із позицією відповідача, зокрема вказує, що досудове врегулювання спору, є правом, а не обов`язком особи, яка звертається до суду.

30.09.2024 на адресу суду надійшли заперечення, в яких підтримано позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.04.2025 витребувано у Військової частини НОМЕР_1 документи, які стали підставою для винесення наказів командира Військової частини НОМЕР_1 про надання відпустки за станом здоров`я ОСОБА_1 в періоди з 27.10.2023 по 25.11.2023 та з 27.11.2023 по 26.12.2023, про що було видано на ім`я ОСОБА_1 відпускні квитки від 27.10.2023 та від 27.11.2023; витяги з наказів командира Військової частини НОМЕР_1 про надання відпустки за станом здоров`я ОСОБА_1 в періоди з 27.10.2023 по 25.11.2023 та з 27.11.2023 по 26.12.2023.

На виконання вимог ухвали суду, відповідачем надано витребувані матеріали.

Вивчивши матеріали справи у їх сукупності, оцінивши наведені позивачем доводи на підтримку заявлених позовних вимог, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України .

17.10.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, в результаті обстрілу із танків противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска), отримав вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення правого плеча, правої гомілки, лівого стегна та ступні, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.11.2023 №639/10718.

17.10.2023 позивач був евакуйований із вибуховою травмою до КНП "МЛЕ та ШМД" ЗМР, що підтверджується випискою №17736 від 18.10.2023

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 32133 від 19.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Міська клінічна лікарня № 4 Дніпровської міської ради" з 18.10.2023 по 19.10.2023.

Також відповідно до виписки-епікриза з медичної карти стаціонарного хворого № 7060 позивач був госпіталізований до КНП "ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна" Коростишівської міської ради із вибуховою травмою та з 20.10.2023 по 27.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Надалі з 27.10.2023 по 25.11.2023 та з 27.11.2023 по 26.12.2023 перебував у відпустках за станом здоров`я, що підтверджується витягами з наказів військової частини НОМЕР_1 №308 від 28.10.2023, №338 від 25.11.2023, №340 від 27.11.2023, №№373 від 27.12.2023, відпускними квитками №Т-40 від 28.10.2023 та № Т-68 від 27.11.2023 та довідкою КНП "ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна" Коростишівської міської ради від 27.10.2023 №100/1 та довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_2 №3890.

У період з 29.01.2024 по 26.02.2024 позивач перебував на лікуванні КНП "Северинівська лікарня відновного лікування ВОР", що підтверджується випискою з медичної карти (стаціонарного) хворого №129 із діагнозом наслідки вибухової травми.

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №3854 підтверджується, що позивач перебував на лікуванні у КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Ак. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" з 04.03.2024 по 28.03.2024 із повним діагнозом розлад адаптації у вигляді легкого-тривожно депресивного синдрому з інсомнією з виходом і компенсацією, після травматичний ДОА суглобів лівої стопи, стороннє тіло човникоподібної кістки лівої стопи, синдром люмбалгії, міофасціальний больовий синдром, НЦД по гіпертонічному типу, міопія слабкого ступеню, аномалії колірного зору.

При цьому, позивач зазначає, що йому з 28.10.2023 у період перебування у відпустці за станом здоров`я та на лікуванні, додаткову грошову винагороду у розмірі до 100000,00 грн передбачену Постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168, військовою частиною не нараховано та не виплачено, а тому позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд керується такими мотивами.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII визначено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

28 лютого 2022 року на виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168).

Пунктом 1 вказаної Постанови установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1-2 Постанови № 168 (в редакції станом на час отримання позивачем травми) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Як зазначено в абзаці 4 пункту 11 розділу ХХХIV наказу Міністра оборони України № 260 від 07 червня 2018 року "Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам" (далі - Порядок № 260) у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Отже, як Постановою № 168, так і Порядком № 260 унормовано, що додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень виплачується у тому числі тим військовослужбовцям, які у зв`язку з травмою чи пораненням, пов`язаними із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у тому числі і закордонних з дня отримання такого поранення/травми, включаючи час переміщення до лікарняного закладу, зокрема з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Так, суд установив, що 17.10.2023 за обставин безпосередньої участі у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі 1 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_1 , поблизу населеного пункту АДРЕСА_1 , на території України, в результаті обстрілу із танків противника, перебуваючи у засобах індивідуального захисту (бронежилет, кевларова каска), отримав вибухову травму, вогнепальні осколкові поранення правого плеча, правої гомілки, лівого стегна та ступні, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 06.11.2023 №639/10718.

17.10.2023 позивач був евакуйований із вибуховою травмою до КНП "МЛЕ та ШМД" ЗМР, що підтверджується випискою №17736 від 18.10.2023

Згідно з випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 32133 від 19.10.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП "Міська клінічна лікарня № 4 Дніпровської міської ради" з 18.10.2023 по 19.10.2023.

Також відповідно до виписки-епікриза з медичної карти стаціонарного хворого № 7060 позивач був госпіталізований до КНП "ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна" Коростишівської міської ради із вибуховою травмою та з 20.10.2023 по 27.10.2023 перебував на стаціонарному лікуванні.

Надалі з 27.10.2023 по 25.11.2023 та з 27.11.2023 по 26.12.2023 перебував у відпустках за станом здоров`я, що підтверджується витягами з наказів військової частини НОМЕР_1 №308 від 28.10.2023, №338 від 25.11.2023, №340 від 27.11.2023, №№373 від 27.12.2023, відпускними квитками №Т-40 від 28.10.2023 та № Т-68 від 27.11.2023 та довідкою ВЛК КНП "ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна" Коростишівської міської ради від 27.10.2023 №100/1 та довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_2 №3890.

У період з 29.01.2024 по 26.02.2024 позивач перебував на лікуванні КНП "Северинівська лікарня відновного лікування ВОР", що підтверджується випискою з медичної карти (стаціонарного) хворого №129 із діагнозом наслідки вибухової травми.

Випискою з медичної карти стаціонарного хворого №3854 підтверджується, що позивач перебував на лікуванні у КНП "Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. Ак. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради" з 04.03.2024 по 28.03.2024 із повним діагнозом розлад адаптації у вигляді легкого-тривожно депресивного синдрому з інсомнією з виходом і компенсацією, після травматичний ДОА суглобів лівої стопи, стороннє тіло човникоподібної кістки лівої стопи, синдром люмбалгії, міофасціальний больовий синдром, НЦД по гіпертонічному типу, міопія слабкого ступеню, аномалії колірного зору.

Таким чином, наявні всі передумови, необхідні для виплати позивачеві збільшеної до 100000 гривень винагороди, за період з 28.10.2023 по 25.11.2023, 27.11.2023 по 26.12.2023, з 29.01.2024 по 26.02.2024 та з 04.03.2024 по 28.03.2024, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні/відпустці внаслідок отриманої тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

А відтак суд вважає, що відповідач протиправною не нарахував та не виплатив позивачеві додаткову винагороду за спірний період перебування його на стаціонарному лікуванні з 28.10.2023 по 25.11.2023, 27.11.2023 по 26.12.2023, з 29.01.2024 по 26.02.2024 та з 04.03.2024 по 28.03.2024.

Разом із тим відсутні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за 26.11.2023, з 27.12.2023 по 28.01.2024, з 27.02.2024 по 03.03.2024, адже матеріали справи не містять доказів перебування позича на стаціонарному лікуванні/відпустці внаслідок отриманої тяжкої травми за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Отже, враховуючи вищезазначене, з метою належного захисту прав позивача слід зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату позивачеві додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час його перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 28.10.2023 по 25.11.2023, 27.11.2023 по 26.12.2023, з 29.01.2024 по 26.02.2024 та з 04.03.2024 по 28.03.2024 в розрахунку до 100 000 гривень на місяць, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", збільшеної до 100 000 гривень на місяць за час його перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 28.10.2023 по 25.11.2023, 27.11.2023 по 26.12.2023, з 29.01.2024 по 26.02.2024 та з 04.03.2024 по 28.03.2024.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28 лютого 2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час його перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після тяжкого поранення, за період з 28.10.2023 по 25.11.2023, 27.11.2023 по 26.12.2023, з 29.01.2024 по 26.02.2024 та з 04.03.2024 по 28.03.2024 в розрахунку до 100000 гривень на місяць, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 )

Суддя Мультян Марина Бондівна