Справа № 380/9601/25
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 рокусправа № 380/9601/25
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про визнання протиправним та скасування припису.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» (місце проживання: 79007, м.Львів, вул.Джерельна, 38, офіс 201, ) звернулося до суду з позовом до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ), в якому просить суд:

-визнати протиправним та скасувати Припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ЗХ/ЛВ/12256/364/П від 16.04.2025.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 16.04.2025 провів позапланову перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» щодо дотримання вимог законодавства про працю в частині укладення трудового договору; особливості встановлення та обліку часу роботи та часу відпочинку; особливості обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця; оплати праці; виявлення неоформлених трудових відносин. За результатами перевірки складено Акт від 16.04.2025 №ЗХ/ЛВ/12256/364, яким встановлено порушення вимог законодавства про працю. На підставі акта відповідач склав припис про усунення виявлених порушень №ЗХ/ЛВ/12256/364/П від 16.04.2025, яким зобов`язано директора ТзОВ «ОБРЕ» Сміта Дональда усунути порушення та забезпечити додержання норм законодавства про працю, а саме вимог частини першої статті 21 КЗпП України та частини четвертої статті 24 КЗпП України, до 09.05.2025. Позивач вважає такий припис протиправним, оскільки контролюючому органу під час проведення позапланової перевірки були надані усі належні первинні документи, що підтверджують дотримання позивачем законодавства про працю та спростовують висновки відповідача.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому покликається на те, що під час проведення позапланового заходу державного контролю у формі перевірки інспектором Західного управління правомірно встановлено, що у ТзОВ «ОБРЕ» має місце порушення вимог ч.1 ст.21, ч. 4 ст. 24 К3пП України, що полягає у фактичному допуску працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Отже, припис про усунення виявлених порушень №ЗХ/ЛВ/12256/364/П від 16.04.2025 є правомірним та законним, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Через підсистему «Електронний суд» від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій покликається на те, що всі доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, спростовуються матеріалами справи, тому просить суд позовні вимоги задовольнити повністю. Зокрема зазначив, що усі необхідні документи на вимогу інспектора директор ТзОВ «ОБРЕ» щодо працівників саме ТзОВ «ОБРЕ» надав 19.11.2024, що і є зафіксованим у Вимозі №ЗХ/ЛВ/34793/080/НД про надання документів ТзОВ «ОБРЕ». Компанія 24 BRITISH BUILDERS LTD складається із групи дочірніх підприємств, однією з яких є компанія OBRE LTD, дана компанія хоча і має ідентичну назву з ТОВ «ОБРЕ», однак зареєстрована в Англії та має різних власників, однак директором в ній також є Дональд Сміт. Тому, під час здійснення заходу позапланового контролю Сміт Дональд здійснював трудову функцію директора британської компанії OBRE LTD і саме тому перебував за адресою м. Львів, вул. Шевська, 12. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що факт здійснення господарської діяльності ТзОВ «ОБРЕ» за адресою м. Львів, вул. Шевська, 12 є не підтвердженим достатніми та належними доказами та не відповідає вимогам статті 4 Закону № 877-V щодо проведення перевірки за місцем фактичного провадження діяльності. Також зазначив, що знаходження директора Сміт Дональда за вказаною адресою не свідчить про те, що за даною адресою ТзОВ «ОБРЕ» здійснює господарську діяльність, оскільки Сміт Дональд є також директором OBRE LTD, для якої і орендується приміщення за вказаною адресою. Крім того, зазначає, що адреса: Львівська область, місто Львів, вул. Шевська, буд. 12 (Вернісаж Lviv Mall), немає жодного відношення до ТОВ «ОБРЕ» (Україна), а особи які періодично знаходяться за даною адресою, надають послуги компанії OBRE LTD, та мають укладені контракти саме з компанією з Великобританії, та не мають жодного відношення до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ», створеного за законодавством України. Вказані обставини уже встановлювались при розгляді іншої справи та детально описані у постанові Галицького районного суду м. Львова від 04.12.2024 у справі №461/9378/24. Зокрема судом було встановлено, що адреса по вул. Шевській 12 не має відношення до української компанії ТОВ «ОБРЕ», а особи які перебували в цьому приміщенні співпрацювали саме з компанією з Великобританії.

Також, представник відповідача подав додаткові пояснення, у яких зазначив, що дії позивача щодо укладення цивільно-правових договорів замість трудових прямо суперечать нормам чинного законодавства та посягають на гарантовані Конституцією та КЗпП України трудові права працівників. Належне оформлення трудових відносин шляхом укладення трудових договорів має важливе публічно-правове значення, оскільки має на меті не лише захист індивідуальних інтересів сторін трудових правовідносин, але й забезпечення реалізації публічних інтересів держави у сфері податкової та соціальної політики. Отже, укладення Позивачем цивільно-правових договорів для регулювання фактично трудових відносин суперечить основним засадам законодавства про працю та є недопустимим, так як призводить до позбавлення працівників гарантій та пільг, встановлених трудовим законодавством, в тому числі в сфері оплати праці, робочого часу, часу відпочинку та соціального захисту. Відтак, вимога, встановлена законодавством про працю щодо обов`язкового оформлення трудового договору, є не лише формальністю, а має на меті забезпечити дотримання трудових прав працівників, а особливо права на безпечні та здорові умови праці. Таким чином, враховуючи встановлені обставини та викладені норми законодавства, вважає, що під час проведення позапланового заходу державного контролю у формі перевірки інспектором Міжрегіонального управління правомірно встановлено, що у ТзОВ «ОБРЕ» має місце порушення вимог частини першої статті 21, частини четвертої статті 24 К3пП України. Тому, припис про усунення виявлених порушень №ЗХ/ЛВ/12256/364/П від 16.04.2025 є правомірним та законним, а відтак позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Суд встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» зареєстроване у встановленому законодавством порядку 22.02.2022, як юридична особа, за адресою: 79007, Україна, Львівська обл., місто Львів, вулиця Джерельна, будинок 38 офіс 201, що підтверджується Інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що розміщена на офіційному сайті Міністерства юстиції України (https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch), набуло правового статусу суб`єкта господарювання юридичної особи, як платник податків, зборів (обов`язкових платежів), знаходиться на обліку в Головному управлінні ДПС у Львівській області.

Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТзОВ є, зокрема: 82.20 Діяльність телефонних центрів.

Інші види діяльності: Тиражування звуко-, відеозаписів і програмного забезпечення, Видання комп`ютерних ігор, Видання іншого програмного забезпечення, Комп`ютерне програмування, Консультування з питань інформатизації, Діяльність із керування комп`ютерним устаткованням, Інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, Оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, Веб-портали, Надання інших інформаційних послуг, н.в.і.у., Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, Надання в оренду офісних машин і устатковання, у тому числі комп`ютерів, Надання інших допоміжних комерційних послуг, н.в.і.у.

Згідно з класифікацію видів економічної діяльності Великобританії OBRE LTD здійснює діяльність у таких напрямках:

58290 «Other software publishing» (у перекладі на українську мову «видання іншого програмного забезпечення»)

62012 «Business and domestic software development» (у перекладі на українську «розробка програмного забезпечення»).

Функціональне спрямування діяльності ТзОВ «ОБРЕ» майже повністю відповідає видам діяльності, які здійснює OBRE LTD, зокрема у сфері розробки та видання програмного забезпечення.

31.03.2025 громадянкою ОСОБА_8 надіслано звернення за вх.№Г-1237-25а на електронну пошту Департаменту з питань праці Державної служби України з питань праці, яке листом від 01.04.2025 № 62/8/Л-911/14 скеровано за належністю Західному управлінню для розгляду в межах компетенції. У скарзі порушено питання неоформлення трудових відносин із працівниками, невиплати заробітної плати у повному розмірі та незаконної діяльність компанії «ОБРЕ» у контексті несплати податків, регулярних звільнень працівників, неналежної виплати зарплатних коштів.

Листом від 09.04.2025 (вих. № ЦА-1964/1.3/2.4.1-25а), Державною службою України з питань праці повідомлено про надання погодження на проведення позапланового заходу зі здійснення державного нагляду (контролю) у ТзОВ «ОБРЕ».

У зв`язку з наведеним, на підставі абз.5 ч.1 ст.6 Закону № 877-V Міжрегіональним управлінням видано наказ від 11.04.2025 №221/ЗХ-ЗК та направлення від 11.04.2025 №ЗХ/1/6387-25, якими інспекторів праці уповноважено на проведення позапланового заходу зі здійснення державного контролю у формі перевірки на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині укладення трудового договору; особливості встановлення та обліку часу роботи та часу відпочинку; особливості обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця; оплати праці; виявлення неоформлених трудових відносин.

Враховуючи поставлені перед Міжрегіональним управлінням завдання та в межах наданої законом компетенції, посадовими особами Міжрегіонального управління, відповідно до наказу №221/ЗХ-ЗК від 11.04.2025, направлення №ЗХ/1/6387-25 від 11.04.2025 та погодження на проведення перевірки від 09.04.2025 (вих. № ЦА-1964/1.3/2.4.1-25а) в період з 15.04.2025 по 16.04.2025 проведено позапланову перевірку в ТзОВ «ОБРЕ» на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині укладення трудового договору; особливості встановлення та обліку часу роботи та часу відпочинку; особливості обміну документами, організації кадрового діловодства та архівного зберігання кадрових документів у роботодавця; оплати праці; виявлення неоформлених трудових відносин.

За результатами проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сфері праці в ТзОВ «ОБРЕ» уповноваженими особами Міжрегіонального управління складено Акт від 16.04.2025 №ЗХ/ЛВ/12256/364, яким зафіксовано порушення вимог законодавства про працю.

Зокрема, актом встановлено, що під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у формі перевірки на предмет додержання законодавства про працю в частині виявлення неоформлених трудових відносин здійснено вихід за фактичною адресою місця провадження господарської діяльності ТзОВ «ОБРЕ» () за адресою: АДРЕСА_1 (ТЦ Вернісаж Lviv Mall).

При виході засобами фото та відеофіксації зафіксовано за виконанням трудової функції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 .

Директор товариства Дональд Сміт на вимогу не надав жодних підтверджуючих документів щодо укладення трудового договору (або інших договорів, укладення яких передбачено цивільним законодавством України) з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

За даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України станом на 12 год. 15 хв. 15.04.2025 ТзОВ «ОБРЕ» не використовує задекларовану працю найманих працівників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 .

Враховуючи вищенаведене, під час проведення позапланового заходу державного контролю у формі перевірки встановлено, що у ТзОВ «ОБРЕ» (ЄДРПОУ-44703255) має місце порушення вимог ч. 1 ст. 21, ч. 4 ст. 24 КЗпП України, що полягає у фактичному допуску працівників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з цим інспектором праці було винесено припис про усунення виявлених порушень законодавства по працю №ЗХ/ЛВ/12256/364/П від 16.04.2025, яким зобов`язано директора ТзОВ «ОБРЕ» Сміт Дональда усунути порушення та забезпечити додержання норм законодавства про працю, а саме вимог частини першої статті 21 КЗпП України та частини 4 статті 24 КЗпП України, до 09.05.2025.

Не погодившись з цим приписом позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 1 статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України 11.02.2015 №96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці, згідно з яким Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Першого віце-прем`єр-міністра України - Міністра економіки, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з пунктом 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877-V), державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до наказу Міністерства економіки України №5782 від 16.06.2023 «Про здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю) протягом періоду воєнного стану» дозволено Державній службі України з питань праці протягом періоду воєнного стану проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, гігієни праці, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю з підстав, визначених абзацами 5, 8 та 9 частини 1 статті 6 Закону № 877, а саме: за звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявністю погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Аналогічна норма визначена статтею 16 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та його територіальні органи можуть здійснювати за заявою працівника або профспілки позапланові заходи державного нагляду (контролю) за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання та фізичними особами, які використовують найману працю, в частині додержання вимог цього Закону, а також з питань виявлення неоформлених трудових відносин та законності припинення трудових договорів. Позапланові заходи державного нагляду (контролю) здійснюються у порядку, встановленому Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», з урахуванням особливостей, визначених цим Законом. Позапланові заходи державного нагляду (контролю) у період дії воєнного стану здійснюються: за наявності підстав, визначених абзацами 5, 8, 9, 10 частини першої статті 6 Закону № 877.

Відповідно до п.4 ст.5 Закону №877-V строк здійснення позапланового заходу не може перевищувати десяти робочих днів, а щодо суб`єктів малого підприємництва - двох робочих днів.

Згідно п.5 ст. 7 Закону №877-V перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Постановою Кабінету Міністрів України №823 від 21.08.2019 «Деякі питання здійснення державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю» затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі - Порядок №823), який визначав процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (зокрема їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування), з урахуванням особливостей, визначених Конвенцією Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. № 1985-IV, Конвенцією Міжнародної організації праці №129 1969 року про інспекцію праці в сільському господарстві, ратифікованою Законом України від 8 вересня 2004 р. №1986-IV, та Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Згідно з абзацом 2 пункту 1 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю, крім заходів з питань виявлення неоформлених трудових відносин, здійснюються відповідно до вимог Закону та з урахуванням пунктів 2-4 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку №823 заходи державного контролю за додержанням законодавства про працю з питань виявлення неоформлених трудових відносин здійснюються у формі інспекційних відвідувань, що проводяться інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Інспекторами праці є посадові особи Держпраці та її територіальних органів (далі - органи контролю), посадовими обов`язками яких передбачено повноваження щодо здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (далі - контрольні повноваження) та які пройшли перевірку знань у порядку, визначеному Мінекономіки.

Пунктами 6 - 9 Порядку №823 передбачено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування інспектор праці може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування, зокрема шляхом проведення аналізу наявної (доступної) інформації про стан додержання об`єктом відвідування законодавства про працю. Документи, одержані під час підготовки до проведення інспекційного відвідування, що містять інформацію про порушення об`єктом відвідування вимог законодавства про працю, долучаються до матеріалів інспекційного відвідування.

У разі потреби для участі в інспекційних відвідуваннях інспектором праці можуть залучатися (за згодою об`єкта відвідування або іншої уповноваженої ним посадової особи) представники профспілок, їх організацій та об`єднань, члени яких працюють на об`єкті відвідування, організацій роботодавців та їх об`єднань, державних органів.

Під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення, перед підписанням акта інспекційного відвідування надати копію відповідного направлення на проведення інспекційного відвідування та внести запис про його проведення до відповідного журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) об`єкта відвідування (за його наявності).

Згідно з пунктами 16 - 19 Порядку №823 за результатами інспекційного відвідування складаються акт інспекційного відвідування (далі - акт) і в разі виявлення порушень вимог законодавства про працю - припис щодо їх усунення та попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Другий примірник акта залишається в інспектора праці.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів після дня підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Матеріали, зафіксовані засобами аудіо-, фото- та відеотехніки в ході інспекційних відвідувань, долучаються до акта у паперовому або електронному вигляді на дисках для лазерних систем зчитування, на яких проставляється номер і дата складення акта. Про долучення таких матеріалів робиться відмітка в акті.

За правилами пунктів 20 - 22 Порядку №823 припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування.

Припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду. Припис складається у двох примірниках, що підписуються інспектором праці, який проводив інспекційне відвідування, та об`єктом відвідування або уповноваженою ним особою. Один примірник припису залишається в об`єкта відвідування.

Стан виконання припису перевіряється після закінчення зазначеного в ньому строку виконання. Якщо об`єкт відвідування не надав відповіді або надав її в обсязі, недостатньому для підтвердження факту виконання припису, проводиться інспекційне відвідування з підстави, наведеної у підпункті 11 пункту 5 цього Порядку.

Відповідно до пунктів 24, 25 Порядку №823 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом, після розгляду зауважень об`єкта відвідування до нього (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування, за результатами якого вносить припис та вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування.

Пунктом 26 Порядку №823 передбачено, що припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені відповідно у десятиденний та одноденний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до Голови або заступника Голови Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги інспектора праці. Скарга розглядається у 30-денний строк після дня її надходження, якщо інше не встановлено законом. На час розгляду скарги рішенням керівника або заступника органу контролю проведення інспекційного відвідування зупиняється. За результатами розгляду скарг приписи, вимоги інспектора праці можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.

З огляду на вищеперераховані норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить висновку, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ТзОВ «ОБРЕ» здійснений Західним міжрегіональним управлінням державної служби з питань праці у період з 15.04.2025 по 16.04.2025 є законним та ґрунтується на нормах чинного законодавства.

Щодо встановлених порушень за результатами заходу державного контролю суд враховує таке.

За змістом статті 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим:1) при організованому наборі працівників;2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я;3) при укладенні контракту;4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі;5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу);6) при укладенні трудового договору з фізичною особою;7) в інших випадках, передбачених законодавством України.

При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведених норм видно, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 08 травня 2018року у справі №127/21595/16-ц, від 04 липня 2018року у справі №820/1432/17, від 13 червня 2019року у справі №815/954/18, від 10 жовтня 2019року у справі №1840/2505/18, від 25 листопада 2019року у справі №620/392/19, від 16 червня 2020року у справі №815/5427/17, від 02 липня 2020року у справі №809/164/17, від 09 липня 2020року у справі №821/851/17, від 30 липня 2020року у справі №160/8063/18 , від 04 вересня 2020року у справі №160/8039/18, від 07 вересня 2020 у справі №520/526/19.

Частиною 8 статті 4 Закону України № 877 передбачено, що органи державного нагляду (контролю) та суб`єкти господарювання мають право фіксувати процес здійснення планового або позапланового заходу чи кожну окрему дію засобами аудіо та відеотехніки, не перешкоджаючи здійсненню такого заходу.

До матеріалів справи разом із відзивом на позовну заяву відповідачем долучено копії відеозаписів.

Як видно з вищеперелічених відео, Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці фіксувало процес здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) у діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» із використанням засобу відеотехніки.

Зокрема відеозапис № 1 відображає, що посадові особи Міжрегіонального управління пред`явили керівнику позивача направлення у присутності особи, яка погодилась здійснити функцію перекладача, та який на твердження посадової особи Міжрегіонального управління про те, що проводиться позаплановий захід державного нагляду (контролю) в ТзОВ «ОБРЕ», повідомив, що все зрозуміло.

Таким чином, цей працівник повністю усвідомлював зміст документів, наданих перевіряючими особами Міжрегіонального управління, а також значення і суть позапланового заходу державного нагляду (контролю). Крім того, суд зазначає, що на ньому був іменний бейджик, що наявний також на усіх інших працівниках ТзОВ «ОБРЕ».

Щодо посилання представника позивача на те, що під час знаходження інспекторів в офісному приміщенні Сміт Дональд не розумів, що саме відбувається, та не мав можливості, як директор, захистити права та інтереси ТзОВ «ОБРЕ» чи надати належні пояснення на вимогу органу перевірки», то суд зазначає, що це не відповідає дійсності, що підтверджується відеозаписом №1.

Також, з цього відеозапису видно, що направлення на проведення позапланової перевірки вручено Сміт Дональду саме 15.04.2025 (в перший день перевірки), про що також свідчить власноручна відмітка директора ТзОВ «ОБРЕ» з датою 15.04.25.

Разом із пред`явленням направлення Сміт Дональд телефонує представнику Івашківу Юрію Володимировичу і повідомляє про повторний прихід посадових осіб Міжрегіонального управління, які й ведуть подальший діалог з адвокатом.

Таким чином, вищенаведеним повністю спростовується та обставина, що керівник ТзОВ «ОБРЕ» був позбавлений права на захист та надання пояснень, адже адвокат Сміт Дональда в перший же день (15.04.2025) роз`яснив директору об`єкта відвідування суть на наслідки позапланового заходу державного нагляду (контролю), здійсненого Міжрегіональним управлінням.

Щодо посилання представника позивача на те, що на вимогу відповідача директор ТзОВ «ОБРЕ» Сміт Дональд надав заяву з поясненнями та усі необхідні документи, про що зафіксовано у вимозі №ЗХ/ЛВ/12256/023613/НД (відмітка про виконання)», що також беззаперечно підтверджує факт належного забезпечення прав Позивача на захист та надання пояснень під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), то суд зазначає таке.

Надання позивачем відповідних документів та пояснень у письмовій формі, свідчить про його повне розуміння суті перевірки та вимог, які висувались посадовими особами Міжрегіонального управління.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №280/5473/18, де зазначено: «сам лише факт написання пояснень іншою особою за умови відсутності заперечень щодо їх змісту в особи, яка проставляє підпис (від імені якої дані пояснення фіксуються), не свідчить про наявність будь-яких порушень при відібранні вказаних пояснень».

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що твердження позивача про порушення його прав на захист та надання пояснень є безпідставними та спростовуються фактичними обставинами справи, зокрема змістом позовної заяви та відеозаписом №1.

Крім того, суд зазначає, що позивачу було забезпечено всі необхідні можливості для реалізації своїх прав під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), що підтверджується як наданими матеріалами перевірки, так і діями самого представника позивача щодо подання відповідних документів та пояснень.

Водночас, судом досліджено, що протягом усього періоду проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від позивача чи його представників не надходило жодних клопотань, заяв чи звернень щодо необхідності залучення перекладача для забезпечення належної комунікації. Відтак, посилання позивача на дане процедурне «порушення» в межах даного судового провадження є безпідставним та має ознаки зловживання процесуальними правами, оскільки спрямоване виключно на створення штучних підстав для оскарження результатів перевірки.

Щодо посилання представника позивача на порушення посадовими особами Міжрегіонального управління статті 6 Закону №877-V в частині відсутності підстави для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), то суд зазначає таке.

Абзацом 5 частини 1статті 6 Закону № 877-V передбачено, що підставами для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Позаплановий захід у такому разі здійснюється територіальним органом державного нагляду (контролю) за наявності погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

З метою належного спростування доводів представника позивача, суд звертає увагу на принципові положення абзацу 5 частини 1 статті 6 Закону № 877-V. Насамперед наголошує, що нормативне формулювання цієї норми не передбачає жодних вимог щодо особливого статусу особи-заявника, зокрема її перебування у трудових або будь-яких інших юридичних відносинах із суб`єктом господарювання, стосовно якого подається звернення. Законодавець чітко вказує, що підставою для проведення позапланового заходу є звернення фізичної особи, а не «працівника», «контрагента» чи іншого пов`язаного суб`єкта.

Відтак, доводи позивача щодо відсутності трудових або інших відносин між ОСОБА_8 та ТзОВ «ОБРЕ» є юридично неспроможними та не мають значення для оцінки законності проведення заходу контролю.

Більше того, у Законі № 877-V йдеться про звернення щодо порушення, яке спричинило шкоду правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю фізичної особи, а не про формальний зв`язок цієї особи із суб`єктом господарювання. Тобто, правова природа звернення фокусується на захисті порушених прав, а не на визначенні статусу заявника. Відтак, якщо особа, яка фактично виконувала трудові функції на підприємстві, вважає, що її права були порушені (наприклад, через незадекларовану працю), то вона має повне право звернутись із відповідною скаргою. Таке звернення цілком відповідає меті Закону № 877 виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства (абзац другий статті 1 Закону № 877-V).

Також важливо зазначити, що документи, які підтверджують порушення, подаються «за наявності», тобто їх подання не є обов`язковою умовою для прийняття звернення до розгляду або призначення перевірки. Закон №877-V передбачає можливість, але не обов`язок заявника додавати документи. Таким чином, відсутність копій підтверджуючих матеріалів у зверненні не є підставою для відмови в проведенні перевірки або визнання її незаконною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.10.2021 у справі № 810/983/18: «Підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи про порушення, що спричинило шкоду її життю чи здоров`ю з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Нормами Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено в обов`язковому порядку при звернення до контролюючого органу із заявою про проведення заходу державного нагляду (контролю) надання документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення, про що свідчить приписка «(за наявності)»».

З огляду на викладене, суд вважає, що позаплановий захід державного нагляду (контролю) був призначений у повній відповідності до вимог статті 6 Закону № 877-V. Доводи про «неналежний статус» заявника та начебто відсутність правової підстави для перевірки є надуманими та спростовуються як формулюванням закону, так і його змістом та метою.

Щодо непов`язаності юридичних осіб «OBRE LTD» (юридична адреса 71 75 Shelton street, London, WC2H 9JQ) та ТзОВ «ОБРЕ» (юридична адреса: 79007, Львівська область, місто Львів, вул. Джерельна, буд. 38, офіс 201), про що постійно наголошує представник позивача, то суд зазначає, що вони не відповідають обставинам фактичної дійсності, оскільки, як «OBRE LTD», так і ТзОВ «ОБРЕ», незважаючи на юридичну адресу, зазначену у витягах з реєстрів (в «OBRE LTD» - 71-75 Shelton street, London, WC2H 9JQ, у ТзОВ «ОБРЕ» - 79007, Львівська область, місто Львів, вул. Джерельна, буд. 38, офіс 201), здійснюють свою господарську саме за адресою м.Львів. вул. Шевська, 12, що підтверджується, зокрема, твердженнями самого скаржника у зверненні від 31.03.2025 (вх. №Г-1237-25а від 31.03.2025).

Також під час розгляду справи, суд встановив, що на розгляді в Міжрегіональному управлінні перебували звернення ОСОБА_15 від 05.11.2024 (вх. № М-1197/ЗХ-24 від 05.11.2024) щодо можливого порушення законодавства про працю компанією Obre Ltd.

У період з 18.11.2024 по 19.11.2024 Міжрегіональним управлінням, за адресою: м.Львів, вул.Шевська, буд.3 (ТЦ Вернісаж Lviv Mall) проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) у ТзОВ «ОБРЕ», за результатами якого встановлено використання незадекларованої праці 6-ти працівників ( ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , і, в тому числі, громадянина республіки Уганда ОСОБА_7 (який повторно виявлений посадовими особами Міжрегіонального управління 15-16 квітня 2025 року), а у зверненнях заявники повідомляють про те, що ТзОВ «ОБРЕ» провадить господарську діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Більше того, встановлено, що за адресою, вказаною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР) жодної діяльності ТзОВ «ОБРЕ» не здійснює. Водночас, під час виходів в ході здійснення перевірок за фактичною адресою місця здійснення господарської ТОВ «ОБРЕ», а саме: Львівська обл., м. Львів, вул. Шевська, буд. 12, зафіксовано перебування керівника даної юридичної особи Сміта Дональда. Всі відеозаписи зроблені посадовими особами Міжрегіонального управління протягом строку проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) за адресою м.Львів. вул. Шевська, 12, де й були зафіксовані порушення трудового законодавства.

Сам факт здійснення господарської діяльності ТзОВ «ОБРЕ» за адресою м. Львів, вул. Шевська, 12 є належним чином доведеним та відповідає вимогам статті 4 Закону № 877-V щодо проведення перевірки за місцем фактичного провадження діяльності. Відтак, підстави для проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) були законними, а спроба позивача уникнути відповідальності шляхом посилання на здійснення діяльності іншою юридичною особою за іншою адресою є очевидною та не знаходить свого підтвердження в матеріалах справи.

При виході за вищевказаною фактичною адресою місця здійснення господарської діяльності ТзОВ «ОБРЕ» зафіксовано за виконанням трудової функції ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 .

При цьому, як вказано в оскаржуваному приписі, директор ТзОВ «ОБРЕ» Сміт Дональд на вимогу про надання документів №3Х/ЛВ/12256/023613/НД від 15.04.2025 не надав жодних підтверджуючих документів щодо укладення трудового договору з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянином Республіки Уганда ОСОБА_14 .

Водночас, за даними реєстру застрахованих осіб Пенсійного фонду України станом на 12 год. 15 хв. 15 квітня 2025 року ТзОВ «ОБРЕ» () не використовуло задекларовану працю найманих працівників: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 .

Суд зазначає, що посадовими особами Міжрегіонального управління за допомогою засобів відеотехніки зафіксовано за виконанням трудової функції розмову з працівником ТзОВ «ОБРЕ» ОСОБА_6 (відеозапис №2). Ця особа не є фізичною особою-підприємцем і стажується приблизно один тиждень в ТзОВ «ОБРЕ» (уточнено, що саме на українську фірму). З її свідчень, керівником компанії є Дональд Сміт, з яким вона і домовлялась про роботу. Графік роботи з 10:00 по 17:00. Виконувана робота: перевірка ПДВ.

Крім того, відеозапис 3 демонструє розмову інспектора з ОСОБА_5 , яка, з її слів, стажується неповний місяць в ТзОВ «ОБРЕ», керівником якого є Дональд Сміт, з яким і домовлялась про роботу саме в ТзОВ «ОБРЕ». Графік роботи між стронами погоджено 5/2 з 09:00 по 18:00. Фізичною особою-підприємцем не є; трудового договору не укладала.

Наступна розмова інспектора відбулася з працівником ТзОВ «ОБРЕ» ОСОБА_4 , який на відеозаписі № 4 повідомив, що з листопада 2024 року працює на ТзОВ «ОБРЕ» (акцент був зроблений на примітці «ТзОВ»). Водночас останній є фізичною особою-підприємцем. Трудовий договір, за словами ОСОБА_4 , укладався.

Далі, посадова особа Міжрегіонального управління спілкувалась з ОСОБА_19 (відеозапис № 5), який третій день проходить стажування в ТзОВ «ОБРЕ» (акцент зроблений на примітці «товариство»). Трудова функція: асистент (нерозбірливо) розробник. Графік роботи з 09:00 по 18:00, обідня перерва з 14:00 по 14:30. Стажування, з його слів, оплачується.

На Відеозаписі № 6 видно, що інспектор Міжрегіонального управління мала змогу вести розмову з працівником ТзОВ «ОБРЕ». Останній представився як ОСОБА_20 та повідомив, що стажується в ТзОВ «ОБРЕ» протягом одного тижня. Про роботу домовлявся з ОСОБА_21 . Графік роботи 5/2 з 10:00 по 19:00. Вказівки по роботі надає Дональд Сміт. Заробітну плату виплачує так само ОСОБА_22 , але поки що заробітна плата ОСОБА_23 не виплачувалась, оскільки той лише 2 дні стажується. Трудовий договір не укладався, водночас останній є фізичною особою-підприємцем. Трудова функція: спеціаліст з технічної підтримки (саппорт).

Відеозапис №7 відображає розмову головного державного інспектора Міжрегіонального управління з працівником ТзОВ «ОБРЕ» ОСОБА_2 , який проходить у позивача стажування. Про стажування домовлявся з ОСОБА_21 , який і дав йому вказівку про виконання роботи. Графік роботи з 10:00 по 19:00, про що йому також повідомив Дональд Сміт.

Також головні державні інспектори, спілкуючись з вищеназваними працівниками, запитували в останніх, чи ті працюють саме на Товариство з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ», а не OBRE LTD чи BRITISH BUILDERS LTD, отож наголос робився саме на примітці «Товариство з обмеженою відповідальністю (ТзОВ)» (українською мовою, відповідно до українського законодавства), а не «Limited (LTD» (англійською мовою, відповідно до іноземного законодавства).

Крім того, всі названі вище працівники на момент розмови, окрім ОСОБА_6 , перебували на своєму безпосередньому робочому місці, за столом, перед робочим комп`ютером, що свідчить про надання даним особам матеріально-технічного забезпечення для виконання трудових функцій.

Встановлені вище обставини, зокрема сталий графік роботи, який встановлюється позивачем і залежить від режиму роботи офісу (робота виконується в рамках установи), виконання роботи за дорученням та в інтересах позивача (його керівника), наявність робочого місця усе це в сукупності дає беззаперечні підстави вважати, що у позивача наявне приховане працевлаштування.

Суд також зазначає, що ним було встановлено, що під час позапланової перевірки керівником ТзОВ «Обре» надано ряд договорів, укладених Obre Ltd з особами, які зафіксовані за виконанням трудової функції під час здійснення заходів контролю з 15 по 16 квітня 2025 року.

Проте жодних актів прийому-передачі виконаних робіт до даних договорів не представлялось, а також не представлялось жодних документів, які б могли свідчити про те, що Obre Ltd використовує задекларовану працю вище перелічених осіб та сплачує всі обов`язкові платежі із сум отриманої винагороди виконавцями.

На вимогу про надання документів №ЗХ/ ЛВ/12256/023613/НД від 15.04.2025 надано деякі договори, який не містять усіх реквізитів виконавця (зокрема банківських), окремі виконавці не зареєстровані суб`єктами здійснення господарської діяльності у встановленому законом порядку, а деякі виконавці на час здійснення заходу контролю згідно з відомостями з ЄДР припинили свою діяльність як фізичні особи-підприємці.

Стосовно таких осіб, як ОСОБА_2 та громадянин Республіки Уганда ОСОБА_24 не представлено жодних документів, на підставі яких дані особи перебували за адресою: АДРЕСА_1 та виконували трудову функцію.

Крім того, як вбачається з матеріалів відеофіксації, ряд осіб повідомили, що здійснювали виконання трудової функції за попередньою домовленістю з Смітом Дональдом під час проходження стажування, що прямо суперечить інформації, відображеній у наданих договорах, укладених з Obre Ltd.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 60/19160/21:

« 77. При цьому Верховний Суд зазначає, що без оформлених трудових відносин особа позбавляється прямих конституційних гарантій, передбачених, зокрема, статтями 43 (кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом; використання праці жінок і неповнолітніх на небезпечних для їхнього здоров`я роботах забороняється; громадянам гарантується захист від незаконного звільнення та право на своєчасне одержання винагороди за працю) та 45 (кожен, хто працює, має право на відпочинок, яке забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час; максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та право на оплачувану щорічну відпустку, вихідні та святкові дні).

78. Такі підходи узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, висловленою, зокрема, в постановах від 3 березня 2020 року у справі №1540/3913/18, від 16 червня 2020 року у справі №815/5427/17, від 20 серпня 2020 року у справі №813/2520/16, від 28 липня 2021 року у справі № 380/1479/20 та від 17 вересня 2021 року с праві №160/5790/19».

Враховуючи наведене, у ТзОВ «Обре» має місце допуск працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянина Республіки Уганда ОСОБА_7 . Зважаючи на відсутність індивідуально-визначеного характеру роботи, а надання її в процесі виконання трудової функції (відсутність кінцевого результату, натомість наявність системного, постійного характеру), у даному випадку мають місце саме приховані трудові правовідносини.

Щодо протиправної мети укладення цивільно-правових договорів із компанією Obre LTD, а не з українською юридичною особою ТзОВ «ОБРЕ», то суд зазначає таке.

Законодавство України передбачає обов`язок роботодавця, яким у даному спорі і є позивач, при виплаті заробітної плати утримувати (відраховувати) по кожному працівнику податок на доходи фізичних осіб (ПДФО), військовий збір, а також нараховувати і сплачувати до бюджету єдиний соціальний внесок (ЄСВ).

Статтею 29 Бюджетного кодексу України від 08 липня 2010року № 2456-VI із змінами та доповненнями (далі БК України) визначено перелік доходів, що включаються до складу доходів Державного бюджету України.

До доходів Державного бюджету України включаються доходи бюджету, за винятком тих, що згідно із статтями 64, 64-1, 66, 69-1 та 71 БК України закріплені за місцевими бюджетами. Військовий збір, що сплачується (перераховується) згідно з пунктом 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України (далі ПК України) належить до доходів загального фонду Державного бюджету України (підпункт 1- 2 частини другої статті 29 БК України).

Водночас відповідно до підпункту 1.4 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому розділом IV «Податок на доходи фізичних осіб» ПК України, з урахуванням особливостей, визначених підрозділом 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України.

Крім того, згідно з підпунктом 168.4.1 пункту 168.4 статті 168 розділу ІV ПК України податок, утриманий з доходів резидентів та нерезидентів, зараховується до відповідних бюджетів згідно з БК України.

Відповідно до пункту 167.1. статті 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Пунктом 2 статті 64 БК України визначено, що податок на доходи фізичних осіб (далі ПДФО) податковим агентом юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) чи представництвом нерезидента юридичної особи, зараховується до відповідного бюджету за їх місцезнаходженням (розташуванням) в обсягах податку, нарахованого на доходи, що виплачуються фізичній особі

Крім того, роботодавець відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон № 2464-VI від 08 липня 2010року) зобов`язаний нараховувати і сплачувати до бюджету єдиний соціальний внесок (ЄСВ) у розмірі 22 % від нарахованої заробітної плати (статті 7-8 Закону № 2464-VI від 08 липня 2010 року). ЄСВ не входить до системи оподаткування та сплачується з метою забезпечення захисту прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (лікарняний, нещасний випадок на виробництві, пенсійне страхування).

Водночас суд зазначає, що згідно з частиною 1 статті 52 Закону України № 2709-IV від 23 червня 2005року, до трудових відносин застосовується право держави, у якій виконується робота, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

Таким чином, очевидною видається протиправна мета укладення цивільно-правових договорів із компанією OBRE LTD, яка полягає в ухиленні від сплати обов`язкових платежів до бюджету, що мали б місце при належному оформленні трудових відносин між працівниками та ТзОВ «ОБРЕ» як фактичним роботодавцем.

Структурування договірних відносин через іноземну компанію при фактичному виконанні працівниками трудових обов`язків у ТзОВ «ОБРЕ» свідчить про умисне створення незаконної схеми для мінімізації податкових зобов`язань та уникнення відрахувань єдиного соціального внеску.

Аналогічна позиція Верховного Суду, який неодноразово акцентував увагу на тому, що ділова мета певної операції є недобросовісною у разі домінування податкової мети (зниження податкового навантаження, одержання податкових пільг та переваг тощо) над комерційною метою (справи № 826/10852/15, № 140/6978/20, № 816/356/17)

З огляду на вказане, суд наголошує проте, що одним із вагомих критеріїв цивільно-правових відносин є обов`язковість відображення обсягу виконуваної роботи/наданих послуг за цивільно правовим договором у вигляді конкретних фізичних величин, які підлягають вимірюванню та повинні вказуватись в акті приймання-передачі.

Акт повинен містити відомості про те, який саме конкретний результат роботи/наданих послуг повинен передати виконавець замовникові, перелік завдань, вид послуги/ роботи, кількісні та якісні характеристики.

Вказані позиції висловлені в постановах Верховного Суду від 08 травня 2018року у справі №127/21595/16-ц, від 4 липня 2018року у справі №820/1432/17, від 13 червня 2019року у справі №815/954/18, від 25 листопада 2021року у справі №826/14117/14.

У постанові Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №826/1432/17 суд підкреслив, що ключовим у відносинах цивільно-правового (господарського) характеру є наявність акта приймання-передачі. Останній слугує доказом передання саме індивідуальних результатів робіт. Відповідно до імперативного припису частини третьої статті 24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Натомість, в порушення вимог КЗпП, позивачем допущено до роботи значну кількість осіб без укладення з ними трудових договорів у письмовій формі, при цьому, укладення цивільно-правових договорів замість трудових договорів має на меті приховати дійсний характер трудових відносин та уникнути виконання обов`язків роботодавця, передбачених трудовим законодавством (надання відпусток, оплати лікарняних, створення безпечних умов праці, ведення трудових книжок тощо).

Таким чином, дії позивача щодо укладення цивільно-правових договорів замість трудових прямо суперечать нормам чинного законодавства та посягають на гарантовані Конституцією та КЗпП України трудові права працівників. Належне оформлення трудових відносин шляхом укладення трудових договорів має важливе публічно-правове значення, оскільки має на меті не лише захист індивідуальних інтересів сторін трудових правовідносин, але й забезпечення реалізації публічних інтересів держави у сфері податкової та соціальної політики.

Отже, укладення позивачем цивільно-правових договорів для регулювання фактично трудових відносин суперечить основним засадам законодавства про працю та є недопустимим, так як призводить до позбавлення працівників гарантій та пільг, встановлених трудовим законодавством, в тому числі в сфері оплати праці, робочого часу, часу відпочинку та соціального захисту.

Відтак, вимога, встановлена законодавством про працю щодо обов`язкового оформлення трудового договору, є не лише формальністю, а має на меті забезпечити дотримання трудових прав працівників, а особливо права на безпечні та здорові умови праці.

Таким чином, висновки акту про те, що у позивача має місце допуск зазначених у акті та оскаржуваному приписі до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, підтверджуються матеріалами справи та не спростовані позивачем.

Також суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Оскільки у задоволенні позову слідує відмовити, то судові не підлягають стягненню на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ОБРЕ» (місце проживання: 79007, м.Львів, вул.Джерельна, 38, офіс 201, ) до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці (місцезнаходження: 79005, м.Львів, пл.Міцкевича, 8, ) про визнання протиправним та скасування припису відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.