Справа № 638/8686/25
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8686/25
Провадження № 2-а/638/348/25
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Щепіхіної В. В.,

за участю секретаря судового засідання Луценка Д. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Зозулі Тимофія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Зозулі Тимофія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вимоги позову обґрунтовує тим, що постановою інспектора 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції Полтавської області серія ЕНА № 4607943 від 29 квітня 2025 року його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 122 КУпАП за те, що 29 квітня 2025 року о 9-11 годині по трасі Київ-Харків-Довжанський М-03 в напрямку міста Харків зі сторони міста Полтава на автомобілі Subaru Forester номер НОМЕР_1 не здійснив зупинку на знак 3.41, чим порушив вимоги п.п 8.4.в ПДР України. При розгляді справи патрульним поліцейським не було роз`яснено позивачу, якою нормою передбачена зупинка автомобіля саме перед знаком 3.41, оскільки норми ПДР не містять такої вимоги на відміну від знаку 2.2. Як передбачено в п. 14.5.33 ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування», знак 3.41 «Контроль» потрібно застосовувати, щоб заборонити транспортним засобам проїзд контрольного посту. Виходячи з цього, дія знаку 3.41 «Контроль» розповсюджується на територію від встановленого знаку до блок-посту, який здійснює контроль. Саме заборона проїзду без зупинки перед контрольними пунктами, а не перед встановленим знаком 3.41 зазначена в ПДР. Крім того, знаки обмеження швидкості руху та знак 3.41, розміщені при наближення до контрольного пункту, мають білий колір, хоча не встановлені стаціонарно. Вважає, що постанова є незаконною через відстуність складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 15.05.2025 року зазначену позовну заяву залишено без руху у зв`язку з невідповідністю ст. 160, 161 КАС України. Позивачу надано строк для усунення недоліків.

Від позивача до суду надійшла заява, відповідно до якої останній усунув всі недоліки зазначені в ухвалі Шевченківського районного суду м. Харкова від 15.05.2025 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 23.05.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Зозулі Тимофія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представником третьої особи Грешновою А. Ю. надані до суду пояснення третьої особи щодо позову, відповідно до яких Зеленцов О. П. 29.04.2025 року в с. Чутове, А/Д М Київ-Харків-Довжанський, керуючи транспортним заособом Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та здійснив проїзд без зупинки в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР України. На відео з нагрудної камери поліцейського чітко зафіксовано факт проїзду транспортним засобом Subaru Forester, НОМЕР_1 , без зупинки перед дорожнім знаком 3.41 «Контроль», водій зупинився тільки після того як поліцейський підійшов до автомобіля. Разом із цим, на стаціонарному посту патрульної поліції «Чутове», який розташований на межі Полтавської та Харківської областей наявне поетапне обмеження швидкості руху шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків, при цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 встановлено відповідні дорожні знаки, які попереджають про наближення до відповідного об`єкта. Зазначає, що дорожній знак 3.41 «Контроль» передбачає, що забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами, зокрема дорожньої станцією патрульної поліції. Він застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 ПДР України. Перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості. Таким чином, дія дорожнього знаку 3.41 «Контроль» розповсюджується лише на місце, де він встановлений та не може розповсюджуватися на невизначену відстань чи зону. Наголошує, що дане питання вирішувалось Верховним Судом у справі № 752/7233/16-а, де суд касаційної інстанції вказав, що вимога зупинки, передбачена зазначеним знаком, має виконуватись безпосередньо в місці його встановлення, а невиконання цієї вимоги є порушенням Правил дорожнього руху, що тягне за собою відповідальність, тому дійшов висновку, що дорожній знак 3.41 «Контроль» вимагає зупинки перед стоп-лінією, а за її відсутності - перед поперечною лінією встановлення даного дорожнього знаку. Зазначає, що до постанови додається відео з нагрудної камери поліцейського 472077 на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення, що слугує беззаперечним доказом вини позивача та відео по факту розгляду справи. Вважає, що вказаних доказів є достатньо для доведення вини позивача «поза розумним сумнівом». Даний відеозапис містить інформацію щодо предмета доказування (на відео чітко зафіксовано факт порушення). Дане відео зафіксовано на технічний засіб, що має функції відеозапису і використовується для забезпечення публічної безпеки і громадського порядку. Доказ є достовірним, за допомогою нього можна встановити дійсні обставини справи, а саме наявність факту порушення ПДР України з боку водія автомобіля. Вказує, що поліцейським дотримано всі вимоги чинного законодавства під час складання протоколу та в постанові міститься посилання на відеозапис як на додаток до постанови. Також зазначає, що на місці розгляду справи позивача було ознайомлено із усіма правами, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора та особистим підписом ОСОБА_1 в графі «8» оскаржуваної постанови. Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає гр. ОСОБА_1 адміністративній відповідальності. Зміст оскаржуваної постанови повністю відповідає вказаним вимогам, усі обов`язкові реквізити вказані, всі графи постанови заповнені. У постанові чітко описано допущене порушення і є посилання на нормативно-правовий акт, яким передбачено відповідальність за вказане діяння, а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП. Отже, представник третьої особи вважає, що правових підстав для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення не має, оскільки вона винесена законно, а її скасування призведе до залишення правопорушника без відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач, Головне управління Національної поліції в Полтавській області, у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Зозуля Т. В., у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4607943 від 29.04.2025 року, винесеною інспектором 2 взводу 3 рота 1 батальйону УПП в Полтавській області капралом поліції Зозулею Т. В., притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

В оскаржуваній постанові зазначено, що 29.04.2025 року о 09 год 11 хв у с. Чутове, траса Київ-Харків-Довжанський, 395 км, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним заособом Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.41 «Контроль» та здійснив проїзд без зупинки в зоні дії знаку, чим порушив вимоги п. 8.4.в ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно вимог ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав і обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з ч. 2 ст. 286 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх

справ України 07.11.2015 № 1395, поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 222 КУпАП.

Згідно положень ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху; попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності (ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію»).

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, відповідно вступила в силу постанова Кабінету Міністрів України № 1455 від 29.12.2021.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз Указом Президента «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 липня 2025 року № 478/2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 15 липня 2025 року № 4524-ІХ, на 90 діб.

Отже на дату складання оскаржуваної постанови в Україні діяв воєнний стан.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху.

Пунктом 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29грудня 2021 року № 1456 (надалі Порядок № 1456) визначено перелік підстав для зупинки транспортного засобу уповноваженою особою, серед яких порушення Правил ПДР та інші, аналогічні тим, які вказані у статті 35 Закону «Про Національну поліцію», а також інші підстави, що безпосередньо пов`язані з воєнним станом. Зокрема, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

У зв`язку з введенням з 24.02.2022 року Указом Президента України «Про ведення воєнного стану» № 64/2022 воєнного стану на території України, право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції (п. 5 Порядку № 1456).

Згідно п. 10 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 29.12.2021 року №1456, уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів.

Питання розміщення блокпостів і здійснення заходів контролю на блокпостах врегульовані нормами Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1455 (надалі Порядок № 1455).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 1455 блокпост - посилений контрольно-пропускний пункт, який за рішенням військового командування тимчасово встановлюється на вході/виході (в`їзді/виїзді) на територію/з території, де введено воєнний стан і встановлено особливий режим (за винятком державного кордону), на якому облаштовуються місця для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів, позиції вогневих засобів та бойової техніки, місця для відпочинку та забезпечення життєдіяльності особового складу, який виконує завдання на такому пункті, до складу якого можуть входити службові особи військових формувань та правоохоронних органів, які відповідно до закону залучені до здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Як встановлено ст. 53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п. 1.1 Правил дорожнього руху, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог Правил дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідальність за даною нормою настає, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються розділом 33 Правил дорожнього руху, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.

Згідно з п. 8.1 Правил дорожнього руху, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Пунктом 8.2-1 Правил дорожнього руху встановлено, що дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Пунктом 8.4.в Правил дорожнього руху передбачено дію дорожніх знаків, зокрема заборонних знаків, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Дорожній знак, визначений пунктом 3.41 «Контроль» глави 3 «Заборонні знаки» розділу 33 «Дорожні знаки» Правил дорожнього руху, передбачає заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Застосовується лише за умови обов`язкового поетапного обмеження швидкості руху шляхом попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 та (або) 3.31 згідно з вимогами пункту 12.10 цих Правил.

Відповідно до вимог пункту 14.5.33 Національного стандарту України ДСТУ 4100:2021 «Безпека дорожнього руху. Знаки Дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування» Знак 3.41 «Контроль» застосовують для заборони ТЗ проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (пост Національної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо). Перед наближенням до місця встановлення знака 3.41 потрібно застосувати ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29 відповідно до 14.5.25 та/або 3.31.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 3.41 глави 3 розділу 33 Правил дорожнього руху дорожній знак «Контроль» встановлює заборону проїзду без зупинки саме перед контрольними пунктами, а не перед окремими місцями на них.

Вказівка на заборону проїзду без зупинки перед контрольними пунктами чітко свідчить, що в`їжджати на контрольний пункт без зупинки заборонено, що спрямовано на забезпечення належної організації здійснення заходів на контрольному пункті для виконання завдань і мети установлення контрольного пункту, залежно від виду контрольного пункту. Водій при наближенні до дорожнього знаку 3.41 «Контроль» повинен знизити швидкість і повністю зупинитися і не в`їзджати на контрольний пункт, тим самим не заважати здійсненню заходів контролю на ньому уповноваженим особам щодо інших водіїв. Після отримання дозвільного сигналу або вказівки співробітника на пункті контролю продовжити рух на пункт контролю для здійснення заходів контролю і продовжити рух тільки після отримання дозволу.

Знак 3.41 «Контроль» забороняє проїзд без зупинки перед контрольними пунктами загалом, а не тільки перед облаштованими на контрольних пунктах місцями здійснення контролю, зокрема місцями для перевірки осіб, транспортних засобів, багажу та вантажів на блокпостах.

Аналіз чинного законодавства дає суду підстави вважати, що позивач за наявності перед блокпостом дорожнього знаку 3.41 «Контроль» зобов`язаний був виконати його вимоги, а саме обов`язково зупинитись перед цим знаком перед блокпостом, а не тільки перед працівниками поліції на блокпосту.

З дослідженого в судовому засіданні відео з нагрудної камери поліцейського вбачається факт проїзду транспортним засобом Subaru Forester, номерний знак НОМЕР_1 , без зупинки перед дорожнім знаком 3.41 «Контроль», водій зупинився лише на вимогу поліцейського вже порушивши ПДР.

Тобто з оглянутого відео, суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 , рухаючись у с. Чутове, траса Київ-Харків-Довжанський, 395 км, не виконав вимоги дорожнього знаку 3.41, чим порушив вимоги п.8.4в ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП. За допущене порушення ПДР, позивача було зупинено працівником поліції, який повідомив ОСОБА_1 про допущене ним порушення ПДР, й притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

З наданих третьою особою доказів, зокрема фото розташувань знаків на стаціонарному посту патрульної поліції «Чутове», який розташований на межі Полтавської та Харківської областей, наявне поетапне обмеження швидкості руху шляхом встановлення відповідних дорожніх знаків, при цьому разом із знаками обмеження швидкості руху 3.29 встановлено відповідні дорожні знаки, які попереджають про наближення до відповідного об`єкта.

Також позивач наголошує, що знаки обмеження швидкості перед контрольним пунктом біля с. Чутове не є стаціонарними, оскільки встановлені без урахування вимог ДСТУ 4100:2021. Знаки обмеження швидкості руху та знак 3.41, розміщені при наближення до контрольного пункту, мають білий колір, хоча не встановлені стаціонарно.

Суд звертає увагу, що ДСТУ4100:2021 встановлює стандарти для дорожніх знаків. Однак, навіть якщо знак не відповідає ДСТУ, але при цьому є видимим, то сама лише невідповідність стандартам не виключає обов`язку дотримання вимог дорожнього знаку. При цьому наголошуючи на тому, що дорожній знак розташований із порушенням вимог ДСТУ (зокрема стверджує, що вказаний як постійний (стаціонарний) знак на білому фоні), позивачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження таких аргументів.

Водночас з фотографій з місця зупинки вбачається, що дорожній знак 3.41 є повністю видимий, а тому позивач мав реальну можливість побачити цей знак і зобов`язаний був виконати вимогу цього дорожнього знаку та здійснити зупинку транспортного засобу. Також з наданих третьою особою доказів вбачається, що перед наближенням до місця встановлення знаку 3.41 застосовано ступінчасте обмеження швидкості за допомогою попереднього встановлення необхідної кількості знаків 3.29.

Сукупність наданих доказів дають суду підстави для висновку, що позивач порушив вимоги знаку 3.41 «Контроль», за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Суд також зауважує, що чинне нормативне регулювання порядку використання дорожніх знаків не забороняє можливості використання будь-яких дорожніх знаків у випадках, не передбачених стандартом ДСТУ 4100:2021 та Правилами дорожнього руху, якщо необхідність такого застосування обґрунтована конкретними умовами дорожнього руху (п. 14.1.4 ДСТУ 4100:2021).

Також суд наголошує, що на території України введено воєнний стан, а перевірка документів для встановлення осіб, які здійснюють рух автомобілем здійснюється через стаціонарні блокпости, що і обумовлено необхідністю встановлення знаку 3.41 «Контроль».

Отже, наближаючись до такого дорожнього знаку та стаціонарного блок-посту, позивач мав виконати вимоги ПДР та здійснити зупинку свого транспортного засобу.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Згідно ст. 254 КупАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 256 КупАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення.

Згідно зі ст. 252 КУпАП та п. 10 розділу III Інструкції № 1395, при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 279 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) роз`яснює особі, яка притягається до адміністративної відповідальності її права і обов`язки, заслуховує її пояснення, за її участю досліджує докази та вирішує клопотання.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КупАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Після перевірки документів поліцейський, відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, з врахуванням положень ст. 280 КУпАП, здійснив розгляд справи про адміністративне правопорушення, в ході проведення якого позивачеві були роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України, а також право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить особистий підпис ОСОБА_1 в графі 8 постанови про адміністративне правопорушення та відсутність в ньому зауважень особи, відносно якої вона складена.

Таким чином, інспектором в повній мірі було дотримано порядок розгляду справи, передбачений ст. 279, 280 КУпАП, було з`ясовано чи вчинено правопорушення, чи підлягає ОСОБА_1 адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За змістом ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Проаналізувавши наявні у справі докази в їх сукупності, а також враховуючи встановлені в ході розгляду даної справи зазначені вище обставини, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова серії ЕНА № 4607943 від 29.04.2025 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП є законною та обґрунтованою , у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, підстав для розподілу судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, немає.

Керуючись ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 286, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, ст, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: інспектор 2-го взводу 3-ї роти 1-го батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Зозулі Тимофія Васильовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. В. Щепіхіна