Справа № 500/5035/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5035/25

10 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якій просить суд:

визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ОСОБА_1 в зарахуванні періодів роботи з 01.08.1984 по 11.09.1987; з 11.09.1987 по 22.04.1993; з 22.04.1993 по 17.02.2025, а також з 17.02.2025 по даний час на посаді викладача загального фортепіано Тернопільського мистецького фахового коледжу імені Соломії Крушельницької у стаж роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та в нарахуванні і виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 , який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періоди роботи з 01.08.1984 по 11.09.1987; з 11.09.1987 по 22.04.1993; з 22.04.1993 по 17.02.2025, а також з 17.02.2025 по даний час на посаді викладача загального фортепіано Тернопільського мистецького фахового коледжу імені Соломії Крушельницької та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Вважаючи, що має право згідно з п.7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на отримання грошової допомоги при виході на пенсію у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, позивач звернувся до відповідача про її виплату. Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовило позивачці у призначенні грошової допомоги, з мотивів відсутності у неї на день досягнення пенсійного віку достатнього стажу роботи, що дає право на грошову допомогу.

Беручи до уваги те, що посада викладача і концертмейстера Тернопільського мистецького фахового коледжу імені Соломії Крушельницької належить до посад педагогічних працівників, робота на якій дає право на пенсію за вислугу років, позивач вважає таку відмову протиправною, що, власне, і слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою від 29.08.2025 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 08.09.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у якій встановлено строк подання відповідачу відзиву на позовну заяву.

17.09.2025 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у кому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог та вказує, що позивачці з 10.02.2025, органами Пенсійного фонду призначено пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В подальшому Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області, за результатами розгляду документів позивачки, доданих до повторної заяви від 24.03.2025 про здійснення перерахунку та виплати одноразово грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України, було встановлено, що згідно поданої нею довідки від 20.03.2025 №150, виданої Тернопільським Мистецьким фаховим коледжом ім. Соломії Крушельницької, неможливо визначити право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки наявні розбіжності між записами в трудовій книжці та довідкою, а саме з 01.09.2015 позивачка по довідці переведена на посаду викладача фортепіано, а згідно трудової книжки працювала концертмейстером.

Для визначення достовірності та обґрунтованості видачі довідки від 20.03.2025 №150 та підтвердження її даних первинними документами, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено перевірку відповідно до частини 3 статті 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Проведеною перевіркою (акт перевірки від 15.05.2025 №1900-1002-1/2099) було встановлено, що наказ від 12.09.1994 року №84-к про переведення на посаду викладача слід вважати таким, що помилково написаний, та позивача залишено на посаді концертмейстера (наказ від 02.03.1995 року №21-К). При цьому, перевіркою встановлено, що інформація про наказ від 02.03.1995 року №21-К відсутня у довідці про підтвердження стажу від 20.03.2025 №150. Враховуючи, що посада концертмейстера в закладах освіти Переліком №909, не передбачена, тому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області за результатами проведеної перевірки первинних документів, до спеціального стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, позивачу зараховано лише період роботи на посаді викладача з 01.09.2015.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у заявах по суті, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що 17.02.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із про призначення пенсії за віком.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області з 10.02.2025 позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

24.03.2025 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 01.04.2025 №07 позивачці відмовлено у проведенні перерахунку, оскільки згідно довідки №150 від 20.03.2025, виданої Тернопільським Мистецьким фаховим коледжом ім.Соломії Крушельницької неможливо визначити право на грошову допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Довідка потребує перевірки, оскільки наявні розбіжності між записами в трудовій книжці та довідкою, а саме з 01.09.2015 ОСОБА_1 по довідці переведена на посаду викладача фортепіано, а згідно трудової книжки працювала концертмейстером.

В подальшому позивачка повторно звернулась 08.05.2025 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 04.06.2025 №1900-0202-8/26402 позивачці відмовлено у призначенні грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку із відсутністю спеціального стажу.

Вказано, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви від 24.03.2025, встановлено, що згідно довідки від 20.03.2025 №150, виданої Тернопільським Мистецьким фаховим коледжом ім.Соломії Крушельницької неможливо визначити право на грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення, оскільки наявні розбіжності між записами в трудовій книжці та довідкою, а саме з 01.09.2015 позивачка переведена на посаду викладача фортепіано, а згідно трудової книжки працювала концертмейстером. Тому, довідка потребувала перевірки.

Відділом контрольно-перевірочної роботи №1 було проведено перевірку достовірності та обґрунтованості видачі довідки та підтвердження первинними документами даних, вказаних у довідці від 20.03.2025 №150.

Перевіркою (акт перевірки від 15.05.2025 №1900-1002-1/2099) встановлено, що наказ від 12.09.1994 №84-к про переведення на посаду викладача слід вважати таким, що помилково написаний, та позивачку залишено на посаді концертмейстера (наказ від 02.03.1995 року №21-К). Інформація про наказ від 02.03.1995 №21-К відсутня у довідці про підтвердження стажу від 20.03.2025 №150.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області вказує, що посада концертмейстера в закладах освіти Переліком № 909, не передбачена, тому за результатами проведеної перевірки первинних документів, до спеціального стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, можливо зарахувати лише період роботи на посаді викладача з 01.09.2015.

Не погоджуючись з такою відмовою суб`єкта владних повноважень, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Як передбачено пунктами 7-1розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Такий Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п.7-1 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою Кабінету Міністрів Україні 23.11.2011 № 1191 (далі Порядок №1191).

Відповідно до п.2 Порядку №1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені: переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років".

Згідно пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 1 жовтня 2011 р. призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії.

Як встановлено судом, вихід на пенсію саме з посад, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, а також неотримання позивачем до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" будь-якого іншого виду пенсії відповідачем не заперечується та не є спірним у справі.

З матеріалів справи слідує, що згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 01.08.1984 (арк.справи 15) ОСОБА_2 працювала на таких посадах:

з 01.08.1984 по 11.09.1987 на посаді концертмейстера Теребовлянського культпросвітучилища (прийняття наказ № 102 від 01.08.1984, звільнення наказ № 108 від 11.09.1987);

з 11.09.1987 по 22.04.1993 на посаді концертмейстера в Тернопільському палаці піонерів (прийняття наказ № 118 від 10.09.1987, звільнення наказ № 116 від 22.04.1993);

з 22.04.1993 по даний час в Тернопільському музичному училищі ім.Соломії Крушельницької (Тернопільський Мистецький фаховий коледж ім. Соломії Крушельницької), з 22.04.1993 по 01.09.2015 на посаді концертмейстера та з 01.09.2015 на посаді викладача загального фортепіано (наказ №60 від 01.09.2015).

Згідно з довідкою Тернопільського Мистецького фахового коледжу ім. Соломії Крушельницької від 22.07.2025 №247 (арк.справи 10-11) ОСОБА_2 працює на посаді викладача та концертмейстера в Тернопільському мистецькому фаховому коледжі ім. Соломії Крушельницької з 1993 року по теперішній час:

- наказ № 65-К від 22.04.1993 «Про прийняття на роботу з 22.04.1993»;

- наказ № 126-К від 28.11.1995 «Про зміну прізвища у зв`язку із одруженням» з ОСОБА_3 на ОСОБА_4 ;

- наказ № 60-К від 01.09.2015 «Про переведення ОСОБА_1 на посаду викладача загального фортепіано з 01.09.2015»;

- в довідки № 150 від 20.03.2025 - наказ № 84-К від 12.09.1994 «Про переведення з посади концертмейстера на посаду викладача з 12.09.1994» вважати не дійсним на підставі наказу № 21-К від 02.03.1995.

Відмовляючи позивачці у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області послалось на недостатній страховий стаж, що дає право на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій.

За позицією відповідача, встановлено, для визначення права на призначення грошової допомоги в розмір десяти місячних пенсій не враховано періоди роботи позивачки на посаді концертмейстера з 01.08.1984 по 11.09.1987; з 11.09.1987 по 22.04.1993; з 22.04.1993 по 01.09.2015, та на посаді викладача фортепіано з 01.09.2015 по 17.02.2025, оскільки зазначені посади не передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту ("Позашкільні навчальні заклади") посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Згідно з статтею 4 Закону України "Про позашкільну освіту" позашкільна освіта є складовою системи безперервної освіти, визначеної Конституцією України, Законом України "Про освіту", цим Законом, і спрямована на розвиток здібностей та обдарувань вихованців, учнів і слухачів, задоволення їх інтересів, духовних запитів і потреб у професійному визначенні.

На підставі пункту 6 Переліку типів позашкільних навчальних закладів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №433 від 06.05.2001, початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші), відносяться до позашкільних навчальних закладів.

Відповідно до статті 21 Закону України "Про позашкільну освіту" педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугу років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає права на пенсію за вислугу років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909. Посади концертмейстера та викладача цим переліком не передбачена, однак за дорученням Кабінету Міністрів України від 06.01.1995 №397/21 дія зазначеної постанови поширена, в тому числі і на викладачів шкіл мистецтв без внесення змін до постанови, що підтверджується листом Міністерства соціального захисту населення України від 01.02.1995 №01-3/133-02-2.

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 14.06.2000 №963 затверджений Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, пунктом 4 якого передбачено, вчителі всіх спеціальностей (у тому числі вчитель-дефектолог, вчитель-логопед), викладачі всіх спеціальностей, асистент вчителя, асистент вчителя-реабілітолога, асистент викладача, старший викладач закладу фахової передвищої освіти, старший майстер закладу професійної (професійно-технічної) освіти, майстер виробничого навчання, асистент майстра виробничого навчання, педагог професійного навчання, керівник фізичного виховання, старший вихователь, вихователь, асистент вихователя, вихователь-методист, музичний керівник, інструктор з фізичної культури (фізкультури), методист, педагог-організатор, практичний психолог, соціальний педагог, соціальний педагог по роботі з дітьми з інвалідністю, логопед закладів охорони здоров`я та соціального захисту, керівник гуртка (секції, студії, інших форм гурткової роботи); концертмейстер, художній керівник, культорганізатор, акомпаніатор, інструктор з праці, інструктор слухового кабінету, перекладач-дактилолог, екскурсовод, інструктор з туризму закладу освіти; старший керівник та керівник туристських груп (походу, екскурсії, експедиції) закладу позашкільної освіти; голова циклової комісії закладу фахової передвищої освіти; фахівець (консультант) інклюзивно-ресурсного центру; консультант, психолог центру професійного розвитку педагогічних працівників; помічник директора з режиму, старший черговий з режиму, черговий з режиму закладу освіти для осіб, які потребують соціальної допомоги і реабілітації. належать до категорії педагогічних працівників.

Виходячи з наведеного, концертмейстер та викладач є педагогічним працівником навчального закладу, тобто працівником освіти.

Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.01.2019 по справі №876/5312/17, а також у постанові від 13.02.2019 по справі №233/4308/17, визначила, що стаж роботи викладачем та концертмейстером у дитячій музичній школі має зараховуватись до пільгового стажу осіб у розумінні пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" при розгляді територіальними органами Пенсійного фонду України відповідних заяв про призначення пенсії навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 № 909.

Відповідно до законодавства України та враховуючи наявність у національному законодавстві правових "прогалин" щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень статті 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

З огляду на викладене, позивачка має право на зарахування стажу роботи на посаді викладача і концертмейстера до спеціального стажу педагогічного працівника.

Відтак матеріалами справи підтверджується обставина щодо наявності у позивача спеціального стажу в обсязі понад 30 років на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Суд наголошує, що до призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачка не отримувала будь-яку пенсію, станом на день досягнення пенсійного віку вона працювала у закладах та установах державної та/або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", та стаж роботи на таких посадах на момент досягнення пенсійного віку становив понад 30 років.

Отже, позивачка підпадає під дію пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 876/5312/17 та від 13.02.2019 у справі № 233/4308/17.

Водночас, Верховний Суд у постанові від 02.03.2020 у справі № 175/4084/16-а дійшов висновку про те, що законодавство не ставить право особи на отримання такої допомоги в залежність від розміру або тривалості отримання нею пенсії та часу її призначення, якщо такі обставини мали місце до виходу на пенсію за віком.

Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови позивачці у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відтак з метою ефективного захисту прав позивачки, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до спеціального страхового стажу позивачки який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періодів роботи з 01.08.1984 по 11.09.1987, з 11.09.1987 по 22.04.1993, з 22.04.1993 по 01.09.2015 на посаді концертмейстера та з 01.09.2015 по 17.02.2025 (по дату призначення пенсії) на посаді викладача фортепіано та нарахувати і виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини другої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позов підлягає до задоволення, то суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", періодів роботи з 01.08.1984 по 11.09.1987, з 11.09.1987 по 22.04.1993, з 22.04.1993 по 01.09.2015 на посаді концертмейстера та з 01.09.2015 по 17.02.2025 на посаді викладача фортепіано.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення у відповідності до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцевих положень" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 10 жовтня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження: майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ).

Головуючий суддя Мірінович У.А.