Справа № 397/324/25
Суддя: МАКСИМОВИЧ І. В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 397/324/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06.10.2025 селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Максимовича І.В.,

за участю: секретаря судового засідання Волошаненко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Бак Сергія Ростиславовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Бак Сергія Ростиславовича серії ЕНА №4223711 від 08.03.2025, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі закрити; стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області понесені ним судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач вказав, що постановою інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Бак Сергія Ростиславовича серії ЕНА №4223711 від 08.03.2025, його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. за ч.1 ст. 122 КУпАП за те, що 08.03.2025 о 12:04 год. в. с. Підлісне Кропивницького району Кіровоградської області, траса АД Н-14 25 км, керував тренспортним засобом зі швидкістю 75 км/год в межах населеного пункту с. Підлісне позначеного дорожнім знаком 5.49 Початок населеного пункту, де дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху. Швидкість вимірювалась приладом ТruCam (T) 20/20 TC000679. Чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкості, та визначено остаточне по режиму в населених пунктах.

Дійсно, 08.03.2025 о 12 год. 04 хв. він рухався на власному автомобілі Volkswagen Polo державний номерний знак НОМЕР_1 , по трасі з с-ща Олександрівка до м. Кропивницький в населеному пункті с. Підлісне Кропивницького району Кіровоградської області був зупинений двома працівниками патрульної поліції, один з них Бак С.Р., інший з яких вів себе агресивно та підійшовши до транспортного засобу не представившись пояснив, що ним перевищено встановлене обмеження швидкості руху. Він не погодився з цим та пояснив, що контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки вказане обумовлено ч.2 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відео техніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці. А під час руху дорожнього знаку 5.70 не було. Крім того, звернув увагу на те, що під час заміру швидкості транспортного засобу лазерний ТruCam, перебував у руках поліцейського не на штативі, що є порушенням Закону України «Про національну поліцію України».

Зазначає, що встановлену Правилами Дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 швидкість руху не перевищував, оскільки рухався зі швидкістю 50 км/год, що може підтвердити свідок ОСОБА_2 , яка сиділа поруч в автомобілі, та пояснив інспектору про це. Інспектор запевнив, що мною порушені Правила дорожнього руху перевищивши швидкість надавши відео з лазерного пристрою автоматичного вимірювання швидкості транспортного засобу ТruCam на якому взагалі не було нічого видно. На питання чи є інші докази, інспектор вказав, що все бачив та на прохання показати відео з нагрудної камери відмовив, посилаючись на технічні можливості приладу. Внаслідок цього інспектор склав щодо нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА 4223711 від 08.03.2025 за фактом перевищення встановленої обмеженої швидкості, а саме руху зі швидкістю 75 км/год., що є порушенням п.12.4 Правил дорожнього руху, притягнувши до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП. Постанову в той день він не підписував та не отримував на руки (працівник поліції на руки не віддав запевнивши, що вона не підписана правопорушником на руки не видається), оскільки ПДР не порушував, а постанова складена інспектором без врахування його зауважень, пояснень та не відображає дійсних обставин справи і винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства щодо процедури проведення розгляду адміністративної справи, є незаконною, а тому підлягає скасуванню. Того ж дня, він звернувся за телефоном гарячої лінії та повідомив про неправомірні дії працівника поліції.

14.03.2025 не отримавши до цього часу постанову поліцейського звернувся із скаргою на неправомірні дії працівника поліції до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та Кіровоградської обласної прокуратури, дану скаргу направлено на їх електронні адреси.

В зв`язку з чим, в вважає дії інспектора поліції неправомірними, а складену ним постанову незаконною та необгрунтованою, винесеною із порушенням його права на захист, а отже такою, що має бути скасована.

Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки вона винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, грунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, оскільки у нього не було умислу на здійснення правопорушення, а недоведеність суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення тягне за собою недоведеність складу такого правопорушення у цілому, тому згідно ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи просить скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і зарити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.03.2025 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін (а.с.21-22).

31.03.2025 представником відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області через систему «Електронний суд» подано до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити у задоволенні в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у повному обсязі. У відзиві зазначила, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський оцінив всі обставини справи установлюючи під час розгляду справи, докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Тому вважають, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції ч.1 ст. 122 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням правил чинного законодавства. Також вказала, що постановою Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 №730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», ГУНП в Кіровоградській облаті вирішено утворити як юридичну особу публічного права. УПП в Кіровоградській облачті ДПП не підпорядковується і не є структурним органом ГУНП в Кіровоградській області. Враховуючи той факт, що поліцейський Бак С.Р. не проходить і не проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Кіровоградській області, належним відповідачем у справі є Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (а.с. 34-38)

Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити (а.с. 85).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без участі представника управління; вказало, що відзив на позовну заяву направлений до суду 28.03.2025; у задоволенні позовних вимог в частині до ГУНП в Кіровоградській області просила відмовити в повному обсязі (а.с. 29-30, 59-60, 82).

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Кіровоградській області у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 41-44, 58, 64, 71). Про причини неявки не повідомив, відзив та заперечень щодо позову не подав.

Інспектор УПП Бак С.Р. у судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 45-48, 54, 63, 72, 80). Про причини неявки не повідомив, відзив та заперечень щодо позову не подав.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпеченнязпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4223711 від 08.03.2025, винесеної інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Бак Сергієм Ростиславовичем, 08.03.2025 о 12:04 год. в с. Підлісне, траса а/д Н-14 25 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом (WOLKSWAGEN POLO CF6833IP) зі швидкістю 75 км/год в межах населеного пункту с. Підлісне позначеного дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», де дозволена максимальна швидкість руху 50 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху (швидкість руху вимірювалась приладом ТruCam LTI 20/20 ТС000679), чим порушив п.п. 12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах ст. 121 ч.5, п.п. 31.4.7 В ст.121 ч.1. Об`єднана за ч.2 ст.36 КУпАП України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додаються: фіксація з приладу ТruCam LTI 20/20 TC000679, відео з нагрудної камери Motorola VB400, 473037, 472132. Копію постанови надіслано особі, притягнутої до адміністративної відповідальності рекомендованим листом від 10.03.2025 №2474/41/34-2025 (а.с. 7-8).

Посвідченням водія НОМЕР_2 підтверджується, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на керування транспортними засобами категорії А1, А, В1, В, С1, С, ВЕ, С1Е, СЕ (а.с.9-10).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником транспортного засобу марки VOLKSWAGEN POLO, реєстраційний номер НОМЕР_4 є ОСОБА_1 (а.с.11-12).

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і у порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, що встановлюються протоколом, про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п.12.4 Правил дорожнього руху, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року, п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у справі № 175/1982/16-а (2а/175/10/16) від 30.05.2018.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Верховним Судом у справі № 463/1352/16-а від 08.07.2020 висловлена правова позиція, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень, яка підлягає врахуванню судами згідно приписів частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи по суті.

Аналізуючи правову позицію Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17, вбачається, що посилання на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Таким чином, суд зазначає, що посилання на конкретні докази повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення. У разі наявності доказів у вигляді фото чи відео фіксації, постанова повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Суд звертає увагу на те, що представник Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та Інспектор Бак С.Р. у судові засідання жодного разу не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на адміністративний позов до суду не надали. Таким чином відповідачі не виконали покладений на них обов`язок доказування складу адміністративного правопорушення у діях особи в даній адміністративній справі.

Представником відповідача, який заперечує проти позову, не надано будь-яких належних та допустимих доказів у справі.

У пункті 7 оскаржуваної постанови наявні відомості про долучення до постанови доказів, а саме: фіксація з приладу ТruCam LTI 20/20 TC000679, відео з нагрудної камери Motorola VB400, 473037, 472132 (а.с.7-8).

Однак, зазначені докази до суду подані не були, а факт вчинення порушення ПДР позивач не визнає.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Під час розгляду справи встановлено, що інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксовано лише в оскаржуваній постанові серії EНA № 4223711 від 08.03.2025, жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у зазначеній постанові, які б безумовно свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху та зазначеної статті КУпАП, матеріали справи не містять.

Крім того, суд зазначає, що факт порушення ПДР має бути належним чином задокументованим та доведеним належними і допустимими доказами. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі №686/11314/17.

Застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова є незаконною та винесеною з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а тому позов слід задовольнити, оспорювану постанову скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В силу вимог ч.1 ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись, ст.7, 9, 121, 251, 280 КУпАП, ст. 72-77, 90, 243-244, 246, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, Управління патрульної поліції в Кіровоградській області та інспектора 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенанта поліції Бак Сергія Ростиславовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4223711 від 08.03.2025, винесену інспектором 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенантом поліції Бак Сергієм Ростиславовичем стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень.

Провадження у справі закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 605 гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.10.2025.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Відповідач 1: Головне управління Національної поліції у Кіровоградській області (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Віктора Чміленка,41, )

Представник відповідача 1: Дейкун Ілона Олександрівна (місце знаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , довіреність від 25.11.2024).

Відповідач 2: Управління патрульної поліції в Кіровоградській області (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул.Юрія Бутусова,22Б, код ЄДРПОУ - 40108709)

Відповідач 3: інспектор 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області лейтенант поліції Бак Сергій Ростиславович (місце знаходження: 25006, Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул.Юрія Бутусова,22Б, РНОКПП не відомий).

Суддя: І.В. Максимович