Справа № 620/12324/24
Суддя: Мацедонська В.Е.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №620/12324/24

адміністративне провадження № К/990/38897/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мацедонської В.Е.,

суддів - Білак М.В., Желєзного І. В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року

у справі № 620/12324/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України, в якому просив:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області щодо нарахування та виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період 01 травня по 31 серпня 2024 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати ОСОБА_1 суддівську винагороду на підставі частин другої та третьої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за період з 01 травня по 31 серпня 2024 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01.01.2024 у розмірі 3028,00 грн.;

- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області виплатити ОСОБА_1 різницю між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за період із з 01 травня по 31 серпня 2024 року та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, з утриманням з виплачених сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків для виплати судді Борзнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_1 різниці між фактично нарахованим і виплаченим розміром суддівської винагороди за період з 01 травня по 31 серпня 2024 року та перерахованим розміром суддівської винагороди за цей період, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо незабезпечення Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.05.2024 по 31.08.2024 включно, виходячи зі встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024 складає 3028,00 грн.

Зобов`язано Державну судову адміністрацію України забезпечити Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01.05.2024 по 31.08.2024 включно, нарахованої виходячи з встановленого прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого на 01.01.2024 складає 3028,00 грн.

Визнано протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01.05.2024 по 31.08.2024, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді, в розмірі 2102,00 грн.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 суддівську винагороду за період з 01.05.2024 по 31.08.2024 включно, обчисливши її розмір виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 3028,00 грн., з урахуванням виплачених сум та з проведенням відрахування загальнообов`язкових платежів.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2025 року - скасовано.

Прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

У касаційній скарзі позивач зазначає, що Велика Палата Верховного Суду, при прийнятті постанови від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, вийшла за межі поставленого перед нею питання, надала оцінку доказам у справі всупереч встановленій судовій практиці, та ухвалила рішення, яке прямо суперечить рішенням Конституційного Суду України з даного питання, чим порушила правову визначеність та знівелювала принцип Верховенства права. Водночас, у касаційній скарзі відсутні посилання на відповідний підпункт частини четвертої статті 328 КАС України та належне обґрунтування такого посилання.

Так позивач фактично не погоджується з застосованими висновками Великої Палати Верховного Суду, що не може вважатися належним обґрунтуванням п. 2 ч. 4 ст. 328 КАС України, що є підставою для відкриття касаційного провадження.

За приписами пункту 6 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі на судове рішення, зазначене у частині першій статті 328 цього Кодексу, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Верховним Судом встановлено, що переглядаючи рішення суду першої інстанції та скасовуючи його, суд апеляційної інстанції, з урахування установлених у цій справі обставин, послався на висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладено у постанові від 24 квітня 2025 року у справі № 240/9028/24, щодо застосування розрахункової величини для визначення посадового окладу суддів починаючи із 2021 року.

Повертаючись до цієї справи, суд апеляційної інстанції, врахувавши вищенаведені висновки Верховного Суду, зазначив, що безсумнівно, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, поняття якого наведено у Законі № 966-XIV. Цим Законом закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких визначається прожитковий мінімум. І приписами цього Закону судді не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Водночас законодавець, починаючи з 2021 року у законах про Державний бюджет України на відповідний рік не встановлював прожитковий мінімум стосовно суддів як соціальної демографічної групи. Окремими приписами цих законів встановлювався на 1 січня відповідного календарного року саме прожитковий мінімум для працездатних осіб для цілей визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102 гривні.

Отже, цими законами не встановлювалася розрахункова величина, відмінна від тієї, що визначена спеціальним законом для визначення розміру суддівської винагороди, а власне визначалася ця величина - встановлювався грошовий розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді.

При вирішенні даного спору суд апеляційної інстанцій притримувався позиції, що оскільки Велика Палата Верховного Суду у відповідності до статті 346 КАС України відступила від своїх висновків, то підстав для їх неврахування при вирішенні даного спору у суду немає, тому з урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції підлягало скасуванню.

За наслідком апеляційного розгляду, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції та є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Так суд апеляційної інстанції вирішив, що здійснюючи позивачу нарахування та виплату суддівської винагороди із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді 2102 грн виходячи з приписів абзацу 5 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік", відповідач діяв правомірно.

Отже, ураховані судом апеляційної інстанції висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування статті 135 Закону № 1402-VIII та положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», стосуються подібних правовідносин, що створює підстави для застосування пункту 6 частини першої статті 333 КАС України.

Відтак, враховуючи те, що доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду апеляційної інстанції, які відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, пунктом 6 частини першої 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 серпня 2025 року у справі № 620/12324/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації у Чернігівській області, Державної судової адміністрації України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. Е. Мацедонська

Судді М. В. Білак

І. В. Желєзний