Справа № 340/3949/25
Суддя: Ю.П. ПАСІЧНИК
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Кропивницький Справа № 340/3949/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пасічника Ю.П. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (вул. Центральна, 59, с. Велика Виска, Кіровоградська область, 26241, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви від 20.12.2024 про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), загальною площею 5,92 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області;

- зобов`язати відповідача розглянути заяву від 20.12.2024 про встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) земельної частки (паю), загальною площею 5,92 га, яка розташована на території Мар`янівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, та за результатами її розгляду прийняти рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що має право на земельну частку (пай) КСП "Победа", розміром 5,92 га умовних кадастрових гектарів, які розташована на території Мар`янівської сільради Новоукраїнського району Кіровоградської області, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серія КР № 004007. Отже, з метою проведення державної реєстрації права власності на вказану земельну частку (пай) 23.12.2024 ним на адресу відповідача направлено заяву від 20.12.2024 з додатками про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі 5,92 га умовних кадастрових гектарів на території сільської ради. Вищевказана заява була направлена поштою та отримана відповідачем, який за результатами розгляду такої заяви не прийняв взагалі жодного рішення: ні щодо виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості), ні мотивованої відмови. Позивач вважає, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні належного розгляду його заяви від 20.12.2024 про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки у розмірі 5,92 га умовних кадастрових гектарів, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 19.06.2025 відкрито провадження, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.39).

Представник відповідач за допомогою підсистеми "Електронний суд" подав до суду відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки сільська рада не отримувала заяви позивача про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки (а.с.42-43).

Дослідивши наявні в справі документи та матеріали, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі рішення Маловисківської районної державної адміністрації від 18.03.1996 № 119-р позивачу було видано сертифікат на право на земельну ділянку, згідно якого позивачу належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Побєда", розміром 5,92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (а.с.18-19).

З метою проведення державної реєстрації права власності на дану земельну частку (пай) 25.12.2024 позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку (поштове відправлення номер 674) направлено заяву від 20.12.2024 з додатками про виділення у натурі (на місцевості) на території сільської ради земельної ділянки у розмірі 5,92га умовних кадастрових гектарів (а.с.31-32, 35).

Позивачем не надано доказів вручення вказаного поштового відправлення відповідачу, як зазначається у позовній заяві. При цьому, долучені до матеріалів позовної заяви рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень стосуються інших осіб (а.с.33-34).

Разом з тим, вважаючи, що відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не здійсненні належного розгляду заяви про виділення у натурі (на місцевості) на території сільської ради земельної ділянки у розмірі 5,92 га умовних кадастрових гектарів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (стаття 55 Конституції України(.

Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

26.04.2003 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Земельного кодексу України" від 03.04.2003 № 675-IV, яким пункт 8 розділу "Перехідні положення" Х ЗК України доповнено абзацами, згідно з якими члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності ним Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Приписи щодо паювання земель сільськогосподарського призначення містить, зокрема, Указ Президента України від 08.08.1995 № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" (далі - Указ №720/95), пунктом 1 якого визначено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільсько-господарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості).

Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю (пункт 2 Указу № 720/95).

Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації (пункти 5, 6 Указу № 720/95).

Із наведеного вище слідує, що паювання земель сільськогосподарських підприємств як особливий порядок набуття у приватну власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення є способом приватизації цих ділянок членами таких підприємств, що узгоджується із змістом пункту 8 розділу Х "Перехідні положення" ЗК України.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначено Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" від 05.06.2003 №899-IV (далі Закон №899-IV).

Статтею 1 Закону № 899-IV визначено, що право на земельну частку (пай) мають, зокрема, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

За приписами статті 2 Закону № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.

Відповідно до статті 3 Закону № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Згідно до статті 5 Закону № 899-IV, сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості): розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості); уточняють списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); уточняють місце розташування, межі і площі сільськогосподарських угідь, які підлягають розподілу між власниками земельних часток (паїв); укладають із землевпорядними організаціями договори на виконання робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та виготовлення відповідної документації із землеустрою, якщо такі роботи виконуються за рахунок місцевого бюджету; сприяють в укладанні договорів на виконання землевпорядними організаціями робіт із землеустрою щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), якщо такі роботи виконуються за рахунок осіб, які мають право на земельну частку (пай), або за рахунок коштів підприємств, установ та організацій, що орендують земельні частки (паї), проектів технічної допомоги тощо; надають землевпорядним організаціям уточнені списки осіб, які мають право на земельну частку (пай); розглядають та погоджують проекти землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); організовують проведення розподілу земельних ділянок між особами, які мають право на виділення їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та земель, що залишилися у колективній власності, в порядку, визначеному цим Законом; оформляють матеріали обміну земельними частками (паями), проведеного за бажанням їх власників до моменту державної реєстрації права власності на земельну ділянку.

Законом України від 10.07.2018 № 2498-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів "країни щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні", який набрав чинності 01.01.2019, внесено зміни, зокрема до статті 5 Закону № 899-IV, за змістом якої повноваження щодо виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) були надані лише сільським, селищним, міським радам.

Згідно із частиною 1 статті 11 Закону № 899-IV встановлення меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) здійснюється на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі Закон № 280/97-ВР).

Положеннями статті 25 Закону № 280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону № 280/97-ВР, питання з приводу земельних відносин вирішується виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Частинами 1, 5 статті 46 Закону № 280/97-ВР передбачено, що сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.

Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності не рідше ніж один раз на місяць.

Стаття 59 Закону № 280/97-ВР передбачає, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Отже, системний аналіз наведених вище правових норм, в контексті встановлених судом обставин цієї справи, дає підстави для висновку, що позивач, якому видано сертифікат на право на земельну частку (пай), має гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості), подавши до сільської ради відповідну заяву, до якої необхідно додати сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. За результатом розгляду заяви про виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості) сільська рада, реалізуючи надані їй законом повноваження, приймає рішення щодо виділення земельної частки (паю) у натурі (на місцевості), що є підставою для звернення до землевпорядної організації та укладення договору на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), отримання заявником Витягу з Державного земельного кадастру та здійснення ним реєстрації права власності на таку земельну ділянку.

Як встановлено, підставі рішення Маловисківської районної державної адміністрації від 18.03.1996 № 119-р позивачу видано сертифікат на право на земельну ділянку, згідно якого йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП "Побєда", розміром 5,92 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) (а.с.18-19)

З метою проведення державної реєстрації права власності на дану земельну частку (пай) 25.12.2024 позивачем на адресу відповідача засобами поштового зв`язку (поштове відправлення номер 674) направлено заяву від 20.12.2024 з додатками про виділення у натурі (на місцевості) на території сільської ради земельної ділянки у розмірі 5,92га умовних кадастрових гектарів (а.с.31-32, 35).

Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Як зазначає позивач у позові, направлена поштою заява отримана відповідачем (письмові докази на підтвердження вказаних доводів позивач суду не надає).

В свою чергу, відповідач у відзиві посилається на те, що сільська рада не отримала заяву про виділення у натурі земельної ділянки.

З метою повного та всебічного з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, ухвалою суду від 03.09.2025 року було зобов`язано АТ "Укрпошта" (вул. Хрещатик, 22 м. Київ, 01001) в п`ятиденний строк з дня отримання цієї ухвали надати до суду: інформацію стосовно поштового відправлення номер 674, а саме: кому та за якою адресою воно було доставлене; кому вручено (із зазначенням дати вручення та прізвища особи, яка отримала); якщо його не вручено вказати причини невручення та подальшу долю відправлення (дата повернення, зберігання тощо) (а.с.62).

На виконання ухвали суду АТ "Укрпошта" листом від 06.10.2025 року повідомлено, що за інформацію автоматизованої системи відстеження та повідомленням відповідних підрозділів Укрпошти, поштове відправлення Укрпошта Стандарт № 674 від 25.12.2024 на адресу ОСОБА_1 (с. Оникієве, Новоукраїнський р-н, Кіровоградська обл., доставка до відділення), відправником якого є Мар`янівська сільська рада, надійшов 28.12.2025 до відділення с. Оникієве із індексом 26244. Зазначене поштове відправлення вручене 28.12.2024 дружині адресата ОСОБА_2 , про що нею особисто вчинено підпис у накладній на вручення (копію накладної надано). Реєстроване повідомлення про вручення зазначеного поштового відправлення із номером 199 направлене 28.12.2024 за зворотною адресою Мар`янівській сільській раді (с. Велика Виска, Новоукраїнський р-н, Кіровоградська обл.) та числиться врученим 16.01.2025 у відділенні с. Велика Виска із індексом 26241.

З урахуванням установлених обставин, суд дійшов висновку, що доводи позивача про направлення заяви про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки саме відповідачу не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

Як убачається з отриманої від АТ "Укрпошта" інформації, поштове відправлення номер 674, відправником якого зазначена Мар`янівська сільська рада, було адресоване на адресу позивача і вручено його дружині, про що свідчить її підпис у накладній на вручення.

При цьому, хоча в описі вкладення до цінного листа (а.с.35), як одержувач була зазначена саме Мар`янівська сільська рада, однак фактично відправлення доставлено не за адресою ради, а за місцем проживання позивача, тобто іншому одержувачу.

Отже, фактичного вручення заяви відповідачу не відбулося, а тому він був об`єктивно позбавлений можливості розглянути заяву позивача у встановленому чинним законодавством порядку, оскільки не отримував її.

Таким чином, суд доходить висновку, що відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду заяви про виділення у натурі (на місцевості) земельної ділянки, оскільки така бездіяльність можлива лише за наявності належного звернення, яке у даному випадку не відбулося з причин, що не залежать від відповідача.

Підсумовуючи вищесказане, адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат відсутні.

Керуючись статями 132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду Ю.П. ПАСІЧНИК