Справа № 500/4503/25
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4503/25

13 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 (далі позивач) звернулась до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в якій просить стягнути завдані державі матеріальні збитки в сумі 102111,96 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2025 № 3701 та актом службового розслідування від 20.07.2025 № 3701 встановлено, що позивачу завдані збитки із боку відповідача на загальну суму 102111,96 грн, які віднесено на рахунок ОСОБА_1 . Відповідної відповіді із боку відповідача не надходило та у добровільному порядку не відшкодовано заподіяну державі шкоду в особі Військової частини НОМЕР_1 , що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 29.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копію ухвали про відкриття провадження у справі від 29.07.2025 надіслано ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання відповідно до інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, та отримано відповідачем 07.08.2025, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

30.07.2025 на офіційному веб-порталі судової влади України розміщено повідомлення про відкриття провадження у справі.

Відповідач у строк встановлений судом (п`ятнадцять днів з дня вручення йому ухвали про відкриття провадження у справі) та станом на 13.10.2025 відзив на позов не подав, як і будь-які докази у спростування позовних вимог. Клопотань про продовження процесуального строку також до суду не надходило.

Відповідно до ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.01.2025 №21 солдат ОСОБА_1 призначений на посаду розвідника-кулеметника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення Військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.02.2025 № 36 солдат ОСОБА_1 вважається таким, що під час лікування був переведений 29.01.2025 для подальшого лікування до комунального некомерційного підприємства "Криворізької міської лікарні №3" місто Кривий Ріг.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.02.2025 № 51 солдата ОСОБА_1 , що знаходиться на довготривалому лікуванні, виведено в розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 з 20.02.2025, з оплатою за попередньою посадою.

Відповідно до відповіді від комунального некомерційного підприємства "Криворізької міської лікарні №3" Криворізької міської ради від 03.07.2025 № 714 згідно даних медичної документації солдат ОСОБА_1 в період з 29.01.2025 по 05.02.2025 знаходився на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні комунального некомерційного підприємства "Криворізька міська лікарня №3" Криворізької міської ради.

Згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 24.06.2025 № 175 відповідач, який не прибув з лікування, вважається безпідставно відсутнім з 24.06.2025. Припинено всі види виплат грошового, продовольчого, речового та інших видів забезпечення з часу відсутності на службі без поважних причин.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2025 № 3598/нагд призначено службове розслідування за фактом нез`явлення з лікувального закладу без поважних причин до місця служби колишнього розвідника-кулеметника 1 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення солдата ОСОБА_1 , що знаходиться в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 .

За результатами цього службового розслідування у військовій частині НОМЕР_1 був складений акт службового розслідування № 1709/33736-В від 12.07.2025.

В ході службового розслідування встановлено, що солдат ОСОБА_1 не з`явився вчасно без поважних причин з лікувального закладу до Військової частини НОМЕР_1 з 06.02.2025. Рапорт про нез`явлення вчасно без поважних причин з лікувального закладу до Військової частини НОМЕР_1 був поданий 24.06.2025.

Кошти, отримані солдатом ОСОБА_1 в період з 06.02.2025 по 24.06.2025, вважаються матеріальними збитками завданими державі, сума яких складає 102111,96 грн, що підтверджується довідкою (розрахунковим листком) від 03.07.2025 № 1924/ФС, виданою фінансово-економічною службою Військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2025 № 3701 "Про результати службового розслідування" за порушення військової дисципліни, а саме за нез`явлення вчасно без поважних причин з лікувального закладу до Військової частини НОМЕР_1 з 06.02.2025 по теперішній час, порушення вимог статей 11, 12, 14 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та умисне ухилення від виконання обов`язків військової служби колишньому розвіднику-кулеметнику 1 розвідувальної групи спеціального призначення 1 роти спеціального призначення НОМЕР_2 загону спеціального призначення солдату ОСОБА_1 , що знаходиться в розпорядженні командира Військової частини НОМЕР_1 .

Начальнику адміністративної групи штабу Військової частини НОМЕР_1 визначено, зокрема, в наказі командира Військової частини НОМЕР_1 №175 від 24.06.2025 у пункту "47. Солдата ОСОБА_1 … замість "вважати безпідставно відсутнім з 24.06.2025", внести "вважати безпідставно відсутнім з 06.02.2025" та внести зміни дати у Книзі тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого особового складу до військової частини в окремому розділі "Безпідставно відсутні".

Притягнуто солдата ОСОБА_1 до повної матеріальної відповідальності у розмірі 102111,96 грн.

Начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_1 наказано, зокрема: суму у розмірі 102111,96 грн занести до Книги нестач фінансово-економічної служби Військової частини НОМЕР_1 ; суму у розмірі 102111,96 грн занести до Книги грошових стягнень та нарахувань Військової частини НОМЕР_1 та обліковувати її за солдатом ОСОБА_1 .

До спірних правовідносин суд застосовує наступні правові норми.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232- XII (далі Закон №2232- XII).

Відповідно до ч.4 ст.2 Закону №2232- XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України.

За приписами ч.1 ст.3 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" від 03.10.2019 № 160-IX (далі Закон № 160-IX) підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Згідно з п.4 і 5 ч.1 ст.1 Закону № 160-IX матеріальна відповідальність - вид юридичної відповідальності, що полягає в обов`язку військовослужбовців та деяких інших осіб покрити повністю або частково пряму дійсну шкоду, що було завдано з їх вини шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків, а також додаткове стягнення в дохід держави як санкція за протиправні дії у разі застосування підвищеної матеріальної відповідальності; пряма дійсна шкода (далі - шкода) - збитки, завдані військовій частині, установі, організації, закладу шляхом знищення, пошкодження, створення нестачі, розкрадання або незаконного використання військового та іншого майна, погіршення або зниження його цінності, а також витрати на відновлення чи придбання військового та іншого державного майна замість пошкодженого або втраченого, надлишкові виплати під час виконання обов`язків військової служби або службових обов`язків. До шкоди не включаються доходи, які могли бути одержані за звичайних обставин, якщо таких збитків не було б завдано.

Відповідно до ч.1-3 ст.3 Закону № 160-IX, підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених статтею 9 цього Закону, які виключають матеріальну відповідальність.

Умовами притягнення до матеріальної відповідальності є: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка особи у зв`язку з невиконанням чи неналежним виконанням нею обов`язків військової служби або службових обов`язків; 3) причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи і завданою шкодою; 4) вина особи в завданні шкоди.

Притягнення особи до матеріальної відповідальності за завдану шкоду не звільняє її від дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності, встановленої законами України.

Згідно з п.1 ч.1 ст.6 Закону № 160-IX, особа несе матеріальну відповідальність у повному розмірі завданої з її вини шкоди в разі виявлення нестачі, розкрадання, умисного знищення, пошкодження чи іншого незаконного використання військового та іншого майна, у тому числі переданого під звіт для зберігання, перевезення, використання або для іншої мети, здійснення надлишкових виплат грошових коштів чи вчинення інших умисних протиправних дій.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону № 160-IX, розмір завданої шкоди встановлюється за фактичними втратами на підставі даних бухгалтерського обліку з урахуванням цін, що діють на період розгляду питання про притягнення особи до матеріальної відповідальності. У разі відсутності таких даних розмір шкоди визначається суб`єктами оціночної діяльності відповідно до законодавства або за рішенням суду.

Згідно з ч.1-6 ст.8 Закону № 160-IX, посадові (службові) особи зобов`язані письмово доповісти командиру (начальнику) про всі факти завдання шкоди протягом доби з моменту виявлення таких фактів.

У разі виявлення факту завдання шкоди командир (начальник) протягом трьох діб після отримання відповідної письмової доповіді посадових (службових) осіб письмовим наказом призначає розслідування для встановлення причин завдання шкоди, її розміру та винних осіб.

Щодо шкоди, завданої командиром (начальником), розслідування призначається письмовим наказом старшого за службовим становищем командира (начальника).

Розслідування повинно бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення. В окремих випадках зазначений строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив розслідування, але не більше ніж на один місяць.

Розслідування може не призначатися, якщо причини завдання шкоди, її розмір та винна особа встановлені за результатами аудиту (перевірки), інвентаризації, досудового розслідування або судом.

Порядок проведення службового розслідування визначається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, правоохоронними органами спеціального призначення, Службою зовнішньої розвідки України, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України та Державним бюро розслідувань.

За результатами проведення розслідування складається акт (висновок), який подається командиру (начальнику), що призначив розслідування, на розгляд. До акта (висновку), складеного за результатами розслідування, додаються довідка про вартісну оцінку завданої шкоди за підписом начальника відповідної служби забезпечення і фінансового органу (головного бухгалтера) військової частини, установи, організації, закладу та/або акт оцінки збитків, що складається суб`єктами оціночної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.12 Закону №160-IX у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

Приписами ст.190 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначено, що майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно зі змістом цієї норми, зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.

Водночас ст.1215 ЦК України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.

Так не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених п.1 ч.1 ст.1215 ЦК України, грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.

З матеріалів справи слідує, що відповідно до акту службового розслідування № 1709/33736-В від 12.07.2025 та наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 20.07.2025 № 3701, встановлено нез`явлення ОСОБА_1 вчасно без поважних причин з лікувального закладу до Військової частини НОМЕР_1 з 06.02.2025, внаслідок чого останнього притягнуто до повної матеріальної відповідальності у розмірі 102111,96 грн.

Вказаний наказ відповідачем не оскаржувався ні в адміністративному, ні в судовому порядку. Жодних доказів протилежного суду не надано.

Доказів відшкодування відповідачем коштів у розмірі 102111,96 грн, як заявлено в позовних вимогах до стягнення на користь позивача, станом на час розгляду даної справи суду не надано також.

Суд зазначає, що підставою для притягнення до матеріальної відповідальності є шкода, завдана неправомірним рішенням, невиконанням чи неналежним виконанням особою обов`язків військової служби або службових обов`язків, крім обставин, визначених ст.9 Закону № 160-IX, які виключають матеріальну відповідальність.

За таких обставин, вина відповідача в завданні матеріальної шкоди та причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою, є доведеними, оскільки підтверджуються належними, достовірними та допустимими доказами, що свідчить про наявність підстав для стягнення з відповідача завдані державі матеріальні збитки в сумі 102111,96 грн, що безпідставно набута під час фактичного невиконання обов`язків військової служби.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та матеріалам справи, ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, не спростовані відповідачем, а отже підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.139, 205, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Військової частини НОМЕР_1 завдані державі матеріальні збитки в сумі 102111 (сто дві тисячі сто одинадцять) гривень 96 (дев`яносто шість) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року.

Реквізити учасників справи:

позивач: - Військова частина НОМЕР_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_3 );

відповідач: - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.