Справа № 240/22337/24
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/22337/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 08.08.2024 року № 03, оформленого листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській областівід 12.08.2024 року, про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 26.07.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франкіській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 26.07.2024 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після направлення заяви про призначення пенсії позивач отримав від відповідача рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах з тих підстав, що позивач не має пільгового стажу.

При цьому, як вказує позивач, до пільгового стажу відповідачем протиправно не було зараховано період навчання в Коростенському СПТУ № 16, хоча у цей період позивач був фактично зареєстрований та проживав в с.Михайлівка Звягельського району та кожного дня їздив до міста Коростень, розташованого на відстані приблизно 50 км від місця проживання.

Крім того, відповідачем безпідставно не було зараховано до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" з 03.08.1988 по 25.11.1988 року.

Таким чином, як зазначає позивач, період навчання, а також період роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" повинін бути зараховані до пільгового стажу позивача. Позивач вважає відмову у призначенні пенсії протиправною та такою, що порушує право на отримання пенсійних виплат.

Ухвалою від 18.11.2024 року Житомирський окружний адміністративний суд відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого пенсійний орган заперечує проти позову з підстав викладених у відзиві. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки станом на 01.01.1993 року позивач не проживав або не відпрацював в зоні посиленого радіологічного контролю 4 роки.

Зазначає, зокрема, що до страхового стажу не зараховано період навчання в Коростенському СПТУ № 16 в с.Гулянка та період роботи з 03.08.1988 по 25.11.1988 року, оскільки в матеріалах справи відсутня інформація про повну послідовну зміну назви підприємства "Ушицкий каменный карьер ПО "Львовэнергопромстрой", а також не зазначено місцерозташування підприємства за період роботи в довідці № 70 від 29.07.2024 року, виданої ПрАТ "Ушицький комбінат будівельних матеріалів".

Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази та заяви сторін по суті, зазначає таке.

У зв`язку з досягненням відповідного віку 54 роки, з урахуванням наявного загального та спеціального (пільгового) страхового стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, що дає право на державну пенсію на пільгових умовах відповідно до Списку № 2 зі зменшенням пенсійного віку, в період постійного проживання чи постійної праці у зоні посиленого радіологічного контролю не менш як 4 роки станом на 1 січня 1993 року відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області із заявою від 30.07.2024 року за призначенням пенсії за віком.

Органом призначення пенсії за принципом екстериторіальності визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

Рішенням від 08.08.2024 року № 03 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовило у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах.

Як вказано у цьому рішенні, стаж роботи заявника за Списком № 2 становить 16 років 8 місяців 19 днів.

У рішенні зазначено, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, встановлено, що заявник проживав у зоні посиленого радіологічного контролю в с.Михайлівка (довідка № 146 від 16.07.2024 року), за виключенням періоду навчання в Коростенському СПТУ № 16 та періоду роботи з 03.08.1988 по 25.11.1988 року, с. Гулянка (довідка № 278 від 29.07.2024 року), 25 років 5 місяців 6 днів, станом на 01.01.1993 року 3 роки 5 місяців 5 днів.

Стосовно незарахування періоду роботи вказано, що в матеріалах справи відсутні інформація про повну послідовну зміну назви підприємства "Ушицкий каменный карьер ПО "Львовэнергопромстрой", а також не зазначено місцерозташування підприємства за період роботи в довідці № 70 від 29.07.2024 року, виданої ПрАТ "Ушицький комбінат будівельних матеріалів".

Про прийняте рішення Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача листом від 12.08.2024 року.

Як роз`яснив територіальний пенсійний орган у даному листі, страховий стаж заявника становить 36 років 01 місяць 28 днів, пільговий стаж із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 16 років 8 місяців 19 днів й згідно поданих документів станом на 01.01.1993 року документально підтверджений період проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю становить лише 3 роки 5 місяців 5 днів із необхідних не менше 4-х років.

Не погоджуючись із рішенням про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) та Законом України № 1058-IV від 09.07.2003 року "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV, який набрав чинності 01.01.2004 року, передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника. Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону №1058-ІV.

Відповідно до п. 2 Розділу XV "Перехідні положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: б) працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування":

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

Аналогічну норму закріплено в ч. 2 статті 113 Закону №1058-ІV.

Суд звертає увагу на те, що до матеріалів справи додано посвідчення позивача як особи, яка проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю (категорія 4) серії "В_П" № 543676 від 28.05.2009 року (дублікат), відповідно до якого пред`явник має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України від 28.02.1991 року №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі Закон №796-ХІІ).

Статтею 55 Закону №796-XII визначено умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення. Відповідно до частини 1 статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-ІV за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років, мають право на зниження пенсійного віку на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання або роботи, але не більше 5 років. При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Згідно з частиною 2 статті 55 Закону № 796-ХІІ потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які відпрацювали на інших роботах з шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 (чоловіки - 12 років 6 місяців і більше, жінки - 10 років і більше), вік виходу на пенсію зменшується додатково на один рік понад передбачений цією статтею.

Частиною 3 статті 55 Закону №796-XII прямо передбачено, що призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону №1058-ІV і цього Закону.

Згідно з п.13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-ІV у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Системний аналіз вказаних правових норм свідчить про те, що призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться, у разі вибору цих осіб, згідно з нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII. Іншими словами, норми спеціального закону в даному випадку застосовуються субсидіарно із нормами загального закону, доповнюють і конкретизують їх.

Так, як зазначалося вище, позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку згідно із статтею 114 Закону №1058-ІV та статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Як слідує з оскарженого рішення, страховий стаж позивача становить 36 років 1 місяць 28 днів, з якого стаж роботи за Списком № 2 - 16 років 8 місяців 19 днів.

Фактичною підставою для відмови у задоволенні заяви позивача та призначенні позивачу пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII стало те, що позивач станом на 01.01.1993 прожив (працював) у зоні посиленого радіологічного контролю менше чотирьох років (3 роки 5 місяців 5 днів), оскільки в пільговий період відповідач не зарахував період навчання позивача з 01.09.1987 по 19.07.1988 року в Коростенському СПТУ №16, а також період роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" з 03.08.1988 по 25.11.1988 року.

Однак, з такими твердженнями органу Пенсійного фонду суд не погоджується з таких підстав.

Під час вирішення спору щодо незарахування відповідачем до страхового стажу позивача періоду його роботи з 03.08.1988 по 25.11.1988 року в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" суд виходить з таких міркувань.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 року порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року №1788-XII.

У законодавстві, що діяло до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема у Законі України "Про пенсійне забезпечення" йдеться про стаж роботи, що дає право на призначення трудових пенсій (загальний трудовий стаж).

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми Закону постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній" (далі - Порядок №637).

У пунктах 1 та 2 Порядку №637 зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд також зауважує, що при оформленні документів для призначення пенсій органами Пенсійного фонду України застосовується "Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846.

Перелік документів, що додаються до заяви про призначення, перерахунку та поновлення пенсії, визначений Розділом ІІ цього Порядку.

Згідно з пунктом 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Відповідно до приписів пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Як встановлено статтею 101 Закону № 1788-XII, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тобто, пенсійний орган визначає наявність або відсутність права особи на пенсію після всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі її відсутності, або відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, зокрема, уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. Таким чином, надання уточнюючих довідок повинно здійснюватися лише у випадках неправильного, неповного або нечіткого заповнення трудової книжки, що робить незрозумілим зроблений запис.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 по справі №235/805/17, від 06.12.2019 по справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 по справі №500/1561/17, від 05.12.2019 по справі №242/2536/16-а.

Суд зазначає, що вищенаведені норми встановлюють виключний пріоритет трудової книжки перед іншими документами для визначення стажу.

В оскаржуваному рішенні пенсійного органу зазначено, що до страхового стажу не зараховано період роботи з 03.08.1988 по 25.11.1988 року, оскільки у наданій довідці № 70 від 29.07.2024 року відсутня інформація про повну послідовну зміну назви підприємства "Ушицкий каменный карьер ПО "Львовэнергопромстрой".

Однак, суд вважає такі аргументи необґрунтованими та безпідставними.

Записами трудової книжки НОМЕР_1 позивача підтверджується, що останній згідно запису № 1 з 03.08.1988 був прийнятий на роботу на підставі наказу №126-к від 02.08.1988 року, а згідно запису № 2 був звільнений з роботи 25.11.1988 року на підставі наказу №209-к від 25.11.1988 року. Місце роботи Ушицький кам`яний кар`єр ВО "Львівенергобудпром" зазначено чітко. Трудова книжка містить відбиток печатки роботодавця, яким, між іншим, розпочато трудову книжку.

Таким чином, трудова книжка позивача має чіткий запис про період роботи, чітко прослідковується наявність відтиску печатки підприємства, є підпис відповідального за ведення трудових книжок.

Отже, позивач має відповідний запис у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи, та цей запис є належним та допустимим доказом для підтвердження його трудового стажу, в зв`язку з чим необхідність подавати інші документи, видані за місцем роботи, у позивача була відсутня.

Зазначати місце знаходження роботодавця Порядком № 637, а також "Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників", затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29.07.1993 року, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за № 110, не вимагається.

Суд зауважує, що відповідач не був позбавлений права, зокрема, у разі виникнення певних сумнівів щодо достовірності запису трудової книжки, чи відсутності окремих документів, для підтвердження стажу роботи, звертатися із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, з метою отримання певної інформації, в тому числі, уточнюючої довідки чи документів, що містять відомості про періоди роботи, місцезнаходження місця роботи чи правонаступника Ушицького кам`яного кар`єру, який, своєю чергою, отримав назву від Ушицького щебеневого заводу, побудованого від 1956 року та названого за місцем розташування в селі Ушиця (що перейменоване за постановою ВРУ від 20.01.2005 року №2373-IV "Про перейменування селища Ушиця Коростенського району Житомирської області"). При перейменуванні селище Ушицького кам`яного кар`єру увійшло в склад села Гулянка Коростенського району, яке згідно з постановою Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23.07.1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи" відноситься до зони 4 посиленого радіоекологічного контролю.

В той же час, відповідачем не подано жодного доказу про вжиття певних заходів з метою отримання уточнюючої інформації, натомість відмовлено у зарахуванні до страхового стажу спірного періоду роботи з 03.08.1988 по 25.11.1988 року.

Щодо незарахування відповідачем до періоду проживання позивача в зоні посиленого радіологічного контролю періоду навчання в Коростенському СПТУ № 16 з 01.09.1987 по 19.07.1988 року суд зазначає таке.

Відповідно до статті 56 Закону № 1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також, зокрема:

а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;

д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Згідно довідки Сімаківського старостинського округу виконавчого комітету Барашівської сільської ради Звягельського району № 146 від 16.07.2024 року позивач був зареєстрований та проживав в с.Михайлівка Звягельського (Ємільчинського) району, що віднесене до зони 4 посиленого радіоекологічного контролю, з 26.04.1986 по 22.11.1988 рік та з 05.12.1990 по 22.05.1991 року.

Відповідно до довідки №146 від 16.07.2024 року, виданої виконавчим комітетом Сімаківського старостинського округу Барашівської сільської ради Звягельського району Житомирської області, гр. ОСОБА_1 був зареєстрований та проживав на забрудненій території с. Михайлівка Звягельського (Ємільчинського) району Житомирської області з 26.04.1986 по 22.11.1998 рік та з 05.12.1990 по 22.05.1991 рік.

Даний населений пункт відноситься до зони 4 посиленого радіоекологічного контролю відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР № 106 від 23.07.1991 року "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що відповідачем відмовлено позивачу у призначені пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII через відсутність підтвердженого періоду проживання (роботи) на території зони посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 року.

З наявного у матеріалах справи диплому №9960, виданого позивачеві 19.07.1988 року, вбачається, що 01.09.1987 року він вступив на навчання в Коростенське середнє професійно-технічне училище № 16 та закінчив навчання 19.07.1988 року.

Відповідно до довідки Державного навчального закладу "Малинський професійний ліцей" (далі ДНЗ "Малинський професійний ліцей") № 398 від 20.08.2024 року, якою підтверджено період навчання позивача в Коростенському СПТУ №16 у період з 01.09.1987 по 19.07.1988 року, Коростенське СПТУ № 16 реорганізоване в Професійно-технічне училище № 16 м. Коростеня (далі - ПТУ №16 м.Коростеня) з 01.03.2003 року на підставі наказу Управління освіти і науки Житомирської облдержадміністрації від 10.02.2003 року №36. ПТУ № 16 м.Коростеня в подальшому припинено шляхом приєднання до ДНЗ "Малинський професійний ліцей".

Суд зазначає, що за висновками Верховного Суду (постанови від 19.09.2019 року у справі №556/1172/17, від 11.03.2024 року у справі №500/2422/23, від 19.09.2024 року у справі №460/23707/22, від 02.10.2024 року у справі №500/551/23, від 11.11.2024 року у справі №460/19947/23) виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або у зв`язку з роботою в такій місцевості.

Факт проживання позивача у зоні посиленого радіоекологічного контролю у період з 26.04.1986 по 22.11.1988 року, у який увійшов спірний період навчання позивача, підтверджено довідкою органу місцевого самоврядування № 146 від 16.07.2024 року, про що зазначалося вище.

Не є спірною та обставина, що Коростенське СПТУ № 16 розташоване у місті Коростень. Варто зауважити про незначну віддаленість с. Михайлівка, в якому було зареєстроване місце проживання позивача у спірний період навчання, від міста Коростень, де він навчався.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що період навчання позивача не підлягає врахуванню під час обчислення періоду постійного проживанні у зоні посиленого радіологічного контролю. Отже, зазначений період виключено відповідачем з періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю протиправно.

Оцінюючи обґрунтованість тверджень позивача щодо наявності у нього права на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку, суд враховує, що згідно з підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи, є: документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Відповідно до пункту 6 "Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501 (далі - Порядок № 501), який був чинний на момент видачі позивачу посвідчення категорії 4 серії НОМЕР_2 , громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 501 видача посвідчень провадиться: народним депутатам України, керівним і відповідальним працівникам Секретаріату Верховної Ради України, Адміністрації Президента України, Верховного Суду України, Генеральної Прокуратури, Вищого Арбітражного Суду, Кабінету Міністрів, а також керівникам центральних органів державної виконавчої влади, представникам Президента України в областях і містах Києві та Севастополі, працівникам підприємств і організацій, розташованих в зоні відчуження - Міністерством у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; іншим потерпілим і учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - Радою Міністрів Республіки Крим, обласним, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій за місцем проживання.

Посвідчення видається громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, - на підставі довідки встановленого зразка (додаток № 7).

Докази на підтвердження того, що посвідчення позивача визнане недійсним, а статус позивача як особи, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіологічного контролю, будь-ким оспорений, у матеріалах цієї справи відсутні, що додатково підтверджує той факт, що позивач з моменту аварії на ЧАЕС та станом на 01 січня 1993 року постійно проживав чи постійно працював або навчався у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років, що дає йому право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку.

Іншого відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та достовірними доказами не підтверджено.

Отже, позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

Відтак, суд дійшов висновку, що відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача, що надає право на пенсію зі зниженням пенсійного віку, періоду роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" з 03.08.1988 по 25.11.1988 року та зарахуванні до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю періоду навчання в Коростенському СПТУ з 01.09.1987 по 19.07.1988 року є порушенням його соціальних прав, в зв`язку з чим оскаржене рішення слід визнати протиправним та скасувати.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На переконання суду, відповідачем не доведено правомірності вчинених дій, з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

За наведеного, позов підлягає задоволенню повністю.

Розглядаючи питання зобов`язання призначення пенсії, суд повинен перевірити усі умови, за яких відповідач зобов`язаний таку пенсію призначити.

При цьому слід врахувати, що відповідно до пункту 1 частини 1статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача призначити йому пенсію на пільгових умовах з 26.07.2024 року, зарахувавши до пільгового страхового стажу, що дає право на зменшення пенсійного віку, період роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" з 03.08.1988 по 25.11.1988 року, а також врахувавши період навчання в Коростенському СПТУ № 16 з 01.09.1987 по 19.07.1988 року у періоді проживання в зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211,20 грн., сплаченого згідно з квитанцією від 11.09.2024 року, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в Івано-Франківській області.

Керуючись статтями 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (76000, вул. Січових Стрільців, буд.15, м. Івано-Франківськ, 8) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 03 від 08.08.2024 року про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 26.07.2024 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зарахувавши до пільгового страхового стажу, що дає право на зменшення пенсійного віку, період роботи в Ушицькому кам`яному кар`єрі ВО "Львівенергобудпром" з 03.08.1988 по 25.11.1988 року, а також зарахувавши до періоду проживання в зоні посиленого радіологічного контролю період навчання в Коростенському СПТУ № 16 з 01.09.1987 по 19.07.1988 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Майстренко