Справа № 480/5973/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 жовтня 2025 р. Справа № 480/5973/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Шевченко І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - відповідач-1, ГУ ПФУ в Сумській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-2, ГУ ПФУ в Черкаській області), в якій просила:
2) зобов`язати відповідача призначити позивачу з 01 травня 2024 року пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-ІV та здійснити нарахування призначеної пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2021, 2022, 2024 роки, з часу звернення.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ. Позивач 01.05.2024 звернулась до територіального органу ПФУ із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за три роки перед зверненням за цією пенсією. Втім рішенням ГУ ПФУ в Черкаській області позивачу було відмовлено у переведенні на пенсію за віком, оскільки натепер пенсію ОСОБА_1 обчислено із застосуванням показника середньої заробітної плати 7994,47грн. та при переведенні із пенсії за вислугу років на пенсію за віком підстави для перерахунку пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2020-2023 роки відсутні. Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулася до суду з цим позовом.
Ухвалою суду від 12.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. При цьому, вказаною ухвалою суду у відповідачів було витребувано копії протоколу про призначення позивачу пенсії за вислугу років та протоколу про призначення позивачу пенсії за віком (у разі призначення, якщо позивача не було переведено на пенсію за віком - додатково зазначити про це у відзиві/поясненні).
ГУ ПФУ в Черкаській області подано відзив, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову з огляду на наступне. Позивачу вперше було призначено з жовтня 2008 року пенсію за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону №1788-ХІІ. Тобто, Закон №1788-ХІІ застосовано в частині визначення права на пенсію за вислугу років. Проте розмір пенсії обчислено за нормами Закону № 1058-IV. 01.05.2024 позивачем подано заяву про перехід на інший вид пенсії за віком.
Таким чином, оскільки позивач вже отримувала пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то вирішувалось питання не про первинне звернення за призначенням пенсії, а про перехід з одного виду пенсії на інший вид.
При цьому, у розумінні частина 3 статті 45 Закону № 1058-IV, яка установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Позивач подала відповідь на відзив, а ГУ ПФУ в Сумській області на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження в частині витребування подало копію протоколу про призначення позивачу пенсії за вислугу років та про перерахунок позивачу пенсії за вислугу років. Втім, оскільки ні ГУ ПФУ в Сумській області, ні ГУ ПФУ в Черкаській області не було надано на вимогу суду копію протоколу про призначення позивачу пенсії за віком (у разі призначення, якщо позивача не було переведено на пенсію за віком - додатково зазначити про це у відзиві/поясненні), у зв`язку з чим такі докази витребувано повторно ухвалою суду від 18.10.2024.
ГУ ПФУ в Сумській області не подано до суду відзив. Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
Позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ), що підтверджується матеріалами справи (а.с.44) та поясненнями ГУ ПФУ в Черкаській області у відзиві та у поясненні (а.с.27-30, 51-52).
Позивачем 01.05.2024 через вебпортал ПФУ подано заяву про перехід на інший вид пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 №1058-IV (а.с.11), в якій у п.1 просила перевести на пенсію за віком у п.2 просила при переході на новий вид пенсії застосувати середній заробіток за 2021- 2023 роки. Вказане також підтверджується поясненнями ГУ ПФУ в Черкаській області (а.с.51-52).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Відповідно до частини першої статті 9 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Згідно із статтею 10 Закону № 1058-IV особа, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один з цих видів пенсії за її вибором.
Отже, Законом № 1058-IV передбачено чіткий перелік видів пенсії, які призначаються за цим законом, а також визначено право вибору виду пенсії.
Умови призначення пенсії за віком (в тому числі переведення на цей вид пенсії) визначені статтею 26 Закону №1058-ІV.
Так, відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-ІV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 28 років (з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року).
Матеріалами справи підтверджується, що позивач на час звернення до органу Пенсійного фонду України досягла необхідного пенсійного віку (виповнилось повних 63 роки) та мала страховий стаж понад необхідних 28 років, що підтверджується копією протоколу про призначенні пенсії за вислугу років від 05.11.2017 (а.с.44). Ці обставини відповідачами не заперечувались.
Отже, позивачем умови, за яких призначається пенсія за віком було виконано.
Поряд з цим відповідачем-2 було відмовлено у переведенні позивача на пенсію за віком та із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 3 роки, що передували року звернення за призначенням пенсії за віком, мотивуючи відмову тим, що позивач вже отримувала пенсію призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то у розумінні частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.
Суд не погоджується з цими доводами, беручи до уваги наступне.
За приписами частини другої статті 40 Закону України №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Аналіз зазначених норм законодавства свідчить, що призначення/переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії можливе лише у випадку зміни виду пенсії (пенсія за вислугу років та пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника).
Як встановлено судом, позивач отримує пенсію за вислугу років як працівник охорони здоров`я відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) (а.с.44, 27-30, 51-52).
Поряд з цим, після досягнення пенсійного віку, позивач у 2024 році виявила бажання на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
Як вже зазначено, ГУ ПФУ в Черкаській області відмовило у призначенні такої пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три роки перед зверненням за пенсією за віком з огляду на те, що відповідно до частини 3 статті 45 Закону №1058-IV при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, у зв`язку з чим при переведенні ОСОБА_1 із пенсії за вислугу років на пенсію за віком підстави для перерахунку пенсії з використанням показника середньої заробітної плати за 2020-2023 роки відсутні (а.с.12).
Додатково у відзиві та поясненні представник ГУ ПФУ в Черкаській області в обґрунтування підстав для відмови вказав, що оскільки частина 3 статті 45 Закону №1058-IV установлює порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший, то показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІУ. При цьому Закон № 1788-ХІІ застосовано в частині визначення права на пенсію за вислугу років позивачу, проте розмір пенсії обчислено за нормами Закону № 1058-ІУ.
Тобто ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України за останні три роки, що передують року звернення із заявою про призначення пенсії за віком, у випадку призначення раніше пенсії за вислугу років як працівнику охорони здоров`я відповідно до п. "е" ст. 55 Закону України "По пенсійне забезпечення".
Дійсно, згідно пунктів 2-1, 16 розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".
Розмір пенсії за вислугу років визначається відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. Пенсії за вислугу років фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.
До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.
Водночас частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.
Втім позивач є отримувачем пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV позивач звернулася вперше в 2024 році. Вказані обставини не заперечуються ГУ ПФУ в Черкаській області у відзиві та поясненні.
Відтак, у цьому випадку мало місце саме вирішення питання про призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду на інший вид пенсії в межах одного Закону відповідно до частини третьої статті 45 Закону №1058. Тому, за обставин цієї справи під час вирішення питання при призначення позивачу пенсії за віком у 2024 році відповідно до Закону №1058-IV має бути врахований показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цієї пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки.
Подібна правова позиція також висловлена Верховним Судом України у постановах від 16.06.2020 у справі №127/7522/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а, від 19.01.2022 у справі №528/639/17, від 29.03.2023 року у справі №240/4170/19.
Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Визначаючись із датою призначення пенсії, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Датою звернення у цих спірних відносинах є 01.05.2024 (а.с.11).
Щодо територіального органу ПФУ, якого належить зобов`язати відновити порушене право позивача, суд зазначає таке.
Відповідно до пунктів 4.1, 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.
Заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію. Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
У цій справі заяву позивача за принципом екстериторіальності було розглянуло ГУ ПФУ в Черкаській області, яке за наслідками її розгляду прийняло оскаржуване рішення від 07.05.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії.
Отже, оскільки право позивача порушило саме ГУ ПФУ в Черкаській області, саме цей територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності належить зобов`язати відновити порушене право позивача.
Відтак, вимоги позивача, звернені до ГУ ПФУ в Сумській області не підлягають задоволенню з огляду на вищевикладене.
Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов`язання ГУ ПФУ в Сумській області призначити пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, а не за 2021, 2022, 2024 роки як просить позивач, оскільки судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач із заявою про призначення пенсії звернулася 01.05.2024 (а.с.11), а тому три роки, які передують зверненню за призначенням пенсії є саме 2021, 2022 та 2023 роки. Відтак, вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що саме рішення ГУ ПФУ в Черкаській області стало підставою для звернення позивача з цим позовом, суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань саме вказаного відповідача на користь позивача в рахунок повернення сплачений при подачі позову до суду судовий збір у розмірі 1211,20грн. згідно квитанції (а.с.5).
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 №1058-IV, із застосуванням середньої заробітної плати (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021, 2022, 2023 роки, з урахуванням раніше проведених виплат.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 в рахунок повернення сплачений під час звернення з позовом до суду судовий збір у розмірі 1211грн.20коп.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10.10.2025.

Суддя І.Г. Шевченко