Справа № 240/4698/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
Справа № 240/4698/22
Головуючий у І інстанції: Чернова Г. В.
Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.
13 жовтня 2025 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ватаманюка Р.В.
суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М.
розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Святослава Юрійовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги,
постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено повністю.
Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 26 травня 2025 року скасовано.
Заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю - задоволено.
Зобов`язано Головне управління ДПС у Житомирській області протягом 30 днів подати до Житомирського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2023, додаткового рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 20.12.2023, додаткової постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2024 у справі №240/4698/22.
02.09.25 до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Святослава Юрійовича про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить стягнути на користь позивача суму судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000 грн.
Вказує про те, що витрати на правову допомогу підтверджуються раніше доданими договорами публічним договором-офертою №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги, договором приєднання (доручення) про надання правової допомоги від 05.10.2021 №51/21, які подавались суду першої інстанції та наявні в справі, а також додатково поданими змінами до договору про надання правової допомоги та актом про його виконання, складеними та підписаними адвокатом процесуальними документами.
Під час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції адвокатом виконано наступну роботу: складання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 26.05.2025 в справі, ознайомлення з матеріалами справи, складання та подання відповіді на відзив позивача на апеляційну скаргу (за наявності), заперечень та клопотань, інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях (за необхідності), надання іншої необхідної правової допомоги в обсязі на розсуд Адвокатського бюро.
26.09.2025 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивача, в яких вказано, що в Л. Діброви немає повноважень представляти інтереси відповідача.
29.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача із поясненнями щодо повноважень Л. Діброва представляти інтереси ГУ ДПС у Житомирській області.
Крім того 26.09.2025 до суду надійшло клопотання відповідача про виконання судових рішень по справі №240/4698/22 та врахування його під час розгляду звіту про виконання судових рішень.
Перевіривши матеріали справи та доводи сторін колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення заяви представника позивача з таких підстав.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
З вказаної статті слідує, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2).
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4).
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6).
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7).
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно матеріалів справи, у представник позивача долучив до заяви про ухвалення додаткового рішення ордер про надання правової допомоги, додаткову угоду №10 договору приєднання (доручення) №51/20 від 09.11.2020 до публічно правового договору - оферти №13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги від 30.05.2025, акт №10 від 28.08.2025.
Згідно акту №10 від 28.08.2025 Адвокатське бюро належним чином, якісно та в строк надало, а Клієнт прийняв виконання правової допомоги, передбаченої договором-приєднання (доручення) від 05.10.2021 № 51/21 та додаткової угоди №10 від 30.05.2025 до публічного договору-оферти № 13/20 від 02.06.2020 про надання правової (професійної правничої) допомоги (далі договір), а саме: професійної правничої (правової) допомоги в такому обсязі складання та подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції від 26.05.2025 в справі, ознайомлення з матеріалами справи, заперечень та клопотань, інших процесуальних документів, надання іншої необхідної правової допомоги в обсязі на розсуд Адвокатського бюро.
Розмір гонорару Адвокатського Бюро за надання зазначеної допомоги складає 20 000 (двадцять тисяч) гривень.
Колегія суддів враховує, що частиною 5 ст. 134 КАС України вказано, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 04.02.2020 у справі №280/1765/19.
У постанові від 05.09.2019 у справі №826/841/17 Верховний Суд зробив висновок про те, що розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
З урахуванням зазначеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату "гонорару успіху", у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
При цьому враховуючи надані позивачем докази понесених витрат на правничу допомогу, суд не заперечує обґрунтованості встановленого договірними відносинами розміру адвокатського гонорару, який було сплачений позивачем за надані послуги
Проте, колегія суддів оцінює співмірність заявленої до стягнення позивачем суми коштів із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 КАС України, з урахуванням обсягу необхідної правової допомоги, складністю справи, ціною позову, значенням даної справи для сторін, виходячи з обсягу та характеру доказів у справі (відсутності експертиз, відсутності виклику свідків, тощо), кількості сторін та відсутності інших учасників у справі, виходячи з фактично витраченого представником позивача часу та наданих послуг, а також кількості підготовлених документів та їх зміст.
Колегія суддів враховує, що дана справа незначної складності розглядалася в порядку письмового провадження. При цьому наразі представником позивача оскаржувалася лише ухвала Житомирського окружного адміністративного суду від 26.05.2025 щодо вирішення питання про встановлення судового контролю.
По суті спір не розглядався судом за даною апеляційною скаргою.
Враховуючи, що розмір вартості наданих послуг, визначених позивачем, є неспівмірними зі складністю вирішуваного питання та обсягом наданих адвокатом послуг, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення заяви позивача та стягнення з відповідача на користь позивача частини судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу, а саме 3000 грн, що відповідає засадам співмірності та справедливості.
Таким чином заява позивача про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення на користь позивача судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу у розмірі 3000 грн.
Стосовно клопотання відповідача від 26.09.2025 про виконання судових рішень по справі №240/4698/22 та врахування його під час розгляду звіту про виконання судових рішень суд зазначає, що відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.08.2025 Головне управління ДПС у Житомирській області зобов`язано подати звіт про виконання судових рішень до Житомирського окружного адміністративного суду. Сьомий апеляційний адміністративний суд наразі не вирішує питання щодо прийняття чи неприйняття звіту про виконання судових рішень.
Керуючись ст.ст. 243, 252, 310, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Олійника Святослава Юрійовича про стягнення витрат понесених на професійну правничу допомогу - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень).
В задоволенні заяви в іншій частині, а саме щодо стягнення витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 20 000 грн - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.