Справа № 208/5100/25
Суддя: Кузнєцова А. С.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер справи № 208/5100/25
Номер провадження № 2-а/208/103/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Кам`янського Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Кузнєцової А. С.,

за участю секретаря судового засідання: Бистрова І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кам`янського в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Крамаренко Ганна Миколаївна до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4516416 від 16.04.2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області пред`явлено вказаний адміністративний позов, в якому позивач ОСОБА_1 в особі представника просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4516416 від 16.04.2025 року.

Позовні вимоги обґрунтовано наступним.

16 квітня 2025 року поліцейським Кам`янського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем прийнято постанову серія ЕНА № 4516416, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова мотивована тим, що 16 квітня 2025 року о 16 год. 09 хв. ОСОБА_1 керуючи автотранспортним засобом KIA CERATO, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, по вул. Тараса Шевченка, будинок 40, переїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, а також здійснив зупинку на перехресті чим порушив п. 8.7.3. «е» Правил дорожнього руху червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Постанову позивачем було отримано 17.04.2025 року безпосередньо в Кам`янському РУП під особистий підпис.

Вважаючи постанову незаконною через відсутність складу адміністративного правопорушення, а також через те, що матеріали про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складені з порушенням порядку притягнення до адміністративної відповідальності, за відсутності належних доказів скоєного правопорушення, позивач в особі представника адвоката Крамаренко Г. М. звернувся до суду за захистом своїх прав.

Позивач вважає постанову незаконною через наступні обставини.

16 квітня 2025 року, приблизно о 16 год. 00 хв. позивач зупинився за перехрестям по вулиці Тараса Шевченка буд 42 та Йосипа Манаєнкова в м. Кам`янське, у зв`язку з тим, в роботі його автотранспортного засобу здійснився збій. В цей час до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції, при цьому, спеціальні звукові сигнали та проблискові маячки червоного та синього кольорів не використовувались. Підійшовши до його авто поліцейський зауважив, що нібито він проїхав на червоний сигнал світлофору на перехресті по вул. Тараса Шевченка 40 в м. Кам`янському. При цьому, поліцейський не роз`яснив йому права та одразу почав складати спірну постанову за місцем вчинення нібито позивачем адміністративного правопорушення.

На його неодноразову вимогу, розпочати розгляд справи про вчинення адміністративного правопорушення, як того вимагає процедура передбачена КУпАП, старший сержант поліції ОСОБА_2 ігнорував. При цьому, уся розмова з боку патрульних велась на мові окупанта, з грубим порушенням ч.1 ст. 16 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» (а.с. 1-3).

Вказану постанову позивач отримав 17.04.2025 року і не погодившись з нею, 24.04.2025 року, звернувся до суду, що підтверджується вхідним номером реєстрації документу в системі «Електронний суд».

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області Талалаєв О. В. (у порядку самопредставництва) подав відзив на позов,в якому зазначив, що не визнає заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги, вважаючи їх не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Статтею 222 КУпАП України, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, у тому числі передбачені частиною 2 статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно п. 2 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксований не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України (ст. 122 КУпАП), поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці.

Як вбачається зі змісту постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.04.2025 року серії ЕНА №4516416, поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровський області старшим сержантом поліції Недосекою Е. С. зафіксовано, що 16.04.2025 року о 16.09 годині, керуючи транспортним засобом «KIA CERATO», номерний знак НОМЕР_2 , проїхав перехрестя вул. Москворецька та пр. Шевченка в м. Кам`янське на заборонений червоний сигнал світлофора, а також здійснив зупинку на перехресті чим порушив пункт е) пункт 8.7.3 ПДР України та підпункт г) пункт 15.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Після цього, поліцейським ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровський області було розглянуто адміністративну справу та винесено постанову серії ЕНА №4516416 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, згідно з якою його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень. Після складання постанови та ознайомлення водія з нею, він категорично відмовився ставити підписи в оскаржуваній постанові та отримувати її.

Представник відповідача вважає, що постанова про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.03.2025 року серії ЕНА №4516416 складена з дотриманням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395(а.с. 24-33).

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Крамаренко Г. М. на відзив представника відповідача надано додаткові пояснення які зводились до спростування відомостей вказаних у відзиві.

Відповідач стверджує, що зі змісту постанови про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього року зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.04.2025 року серії ЕНА № 4516416 поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем зафіксовано, що 16.04.2025 року о 16:09 годині, керуючи транспортним засобом KIA CERATO, номерний знак НОМЕР_1 , позивач проїхав перехрестя вул. Москворецька та пр. Шевченка м. Кам`янське на заборонений червоний сигнал світлофора, а також здійснив зупинку на перехресті, порушив підпункт е) пункт 8.7.3 ПДР та підпункт г) пункт 15.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачено частиною 2 статті 122 КУАП.

Тобто з тексту спірної постанови вбачається суперечливість тверджень фактичним обставинам, а саме, Відповідач у відзиві на позов стверджує, що з боку позивача мало місце порушення двох підпунктів Правил дорожнього руху, а саме підпункту е) пункту 8.7.3 ПДР та підпункту г) пункту 15.9 ПДР України, натомість в спірній постанові зазначено лише порушення підпункту е) пункту 8.7.3 ПДР порушення проїзду на заборонений червоний сигнал або миготливий, або два червоних миготливих.

Також в доводах Відповідача наявна неузгодженість з адресою, за якою сталось правопорушення.

Як зазначалось в вище, в спірній постанові зазначено, що Позивач проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора 16.04.2025 року о 16 год. 09 хв. по вулиці Тараса Шевченка буд. 40.

Але і в рапортах поліцейських, доданих до Відзиву, і в самому відзиві, відповідач стверджує, що позивач проїхав на заборонений червоний сигнал світлофора саме перехрестя вул. Москворецька та пр. Шевченка м. Кам`янське. Тобто, в матеріалах справи мова йде про дві різні адреси правопорушення.

Крім того, в матеріалах справи міститься договір в надання правової допомоги (додався до

позову) з додатковою угодою № 1 з якої вбачається, що Клієнт передав, а адвокат прийняв в якості в якості гонорару та оплати послуг з надання правничої допомоги за Договором № 17-04/25 від «17» квітня 2025 року 1650 (одна тисяча шістсот п`ятдесят) 00 грн.

Зазначені витати є співмірними з предметом позову та витратами часу адвоката, отже підлягаю стягненню з відповідача. Окремо від цих пояснень суду надається клопотання про доручення до матеріалів справи доказів на підтвердження витрат, здійснених позивачем на правову допомогу (а. с. 42-43)

Відповідно до положень ст. ст. 257, 262 КАС України адміністративна справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач ОСОБА_1 , його представник адвокат Крамаренко Г. М. в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Дніпропетровський області Талалаєв О. В. в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

З огляду на вказане, у відповідності ч. 4 ст. 229 КАС КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, надавши юридичну оцінку правам та обов`язкам сторін - приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 4516416 складена 16.04.2025 року поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем, розглянуто справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який 16.04.2025 року о 16:09 годині, керуючи транспортним засобом «KIA CERATO», номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вул. Москворецька та пр. Шевченка м. Кам`янське на заборонений червоний сигнал світлофора, а також здійснив зупинку на перехресті, порушив підпункт е) пункт 8.7.3 ПДР та підпункт г) пункт 15.9 ПДР України.

Прийняте рішення по справі про адміністративне правопорушення за ст. 122 ч. 2 КУпАП про накладання адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510 гривень.

Постанова підписана особою, що його склала Недосекою Е. С. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від підпису постанови відмовився (а.с. 22).

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про необхідність задовольнити вимоги представника позивача ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Г. М. в повному обсязі, а постанову Поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем, серії ЕНА № 4516416 від 16.04.2025 року скасувати з наступних підстав.

Згідно вимог п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксований не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, відповідно до яких постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі, або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично -дорожній мережі.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993р. № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. № 1306 (далі - ПДР).

Згідно з п. 1.1. ПДР України вони, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення визначено розділом ІУ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376. Відповідно до вказаної інструкції, поліцейський, виносить постанову по справі.

Зміст та вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення визначені ст. 283 КУпАП, відповідно якої постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи: зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, також повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення, технічний засіб, ким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, в оскаржуваній постанові порушень вимог ст. 283 КУпАП не вбачається, але в ній не зазначено про фіксацію моменту складання постанови на боді - камеру інспектора.

В той же час, представником відповідача у відзиві на підтвердження порушення, зафіксоване в постанові, наявні посилання на відео записи, які направлені на адресу Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області у вигляді окремого диску.

Досліджені судом відеозаписи, на які посилається сторона відповідача, як належного та допустимого доказу по справі, не містять фіксації моменту скоєння адміністративного правопорушення, а також і процесу роз`яснення прав позивачу та винесення оскаржуваної постанови.

На одному із досліджених відофайлів наявний запис руху патрульного автомобіля по приїжджій частині автодороги, де рухаються інші автомобілі, а на другому відео із боді - камери патрульного поліцейського, який перебуває поряд з патрульним автомобілем та запитує у невідомої особи «а що він намагається поїхати?»

На фотознімку, що знаходиться на дослідженому диску, наявне зображення автомобіля «KIA CERATO» з водієм за кермом. Номерний знак цього автомобіля не відображається, прив`язки до місцевості немає.

В такому випадку, твердження представника позивача ОСОБА_1 адвокатом Крамаренко Г. М. щодо порушень, допущених поліцейським при складанні відносно позивача оскаржуваної постанови, є такими, що не спростовані належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови серії ЕНА № 4516416 від 16.04.2025 року, оскільки доводи позивача не спростовані належними та допустимими доказами, а відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При прийнятті такого рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Халлоран і Френсис проти Великобританії» зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Крамаренко Г. М. заявлено вимоги відшкодування на користь позивача витрат на правову допомогу згідно укладеного договору з адвокатом.

Відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 0305.2018 року у справі № 72/1010/16-ц склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

На підтвердження підставності вимог про відшкодування правових витрат надано такі документальні матеріали: - договір про надання правничої допомоги №17-04/25 від 17.04.2025 року, укладений з адвокатом Крамаренко Ганною Миколаївною (а.с. 14-15, 48); Акт виконаних робіт за вказаним договором від 28.08.2025 року (адвокат Крамаренко Г. М. надала наступні послуги: правовий аналіз можливості пред`явлення позову, збирання та вивчення доказів для підготовки позову до ГУ НП України в Дніпропетровській області 550,00 гривень, підготовка подання позову та пояснень, скерування до суду 1000 гривень, загальна вартість 1650,00 гривень (а.с. 49). Скрин переказу на ім`я ОСОБА_3 в сумі 1658,29 гривень (а.с. 50).

Суд, надаючи оцінку вказаним доказам, - приходить до наступних висновків.

Згідно положень ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витрачених адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Суд, враховуючи викладене, беручи до уваги зміст та підстави позову, задоволення позовних вимог за результатами розгляду справи, строк розгляду справи, процесуальну поведінку представника позивача під час судового провадження (не приймав особисто участь в судовому засіданні), ставлення до виконання процесуальних обов`язків, обґрунтованість та пропорційність їх розміру з урахуванням виконаної адвокатом роботи та предмету спору, - вважає, що з відповідача на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 1550,00 гривень (550 гривень +1000 гривень), а не 1650 гривень, як зазначено в акті.

В іншій частині понесення судових витрат у вигляді правничої допомоги слід відмовити. Таке присудження витрат на професійну правничу допомогу, на думку суду, буде відповідати принципу співмірності послуг адвоката з позицій його досвіду, об`ємності виконаної роботи, часу об`єктивно потрібного для надання позивачу послуг юридичного супроводження справи.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 246 КАС України у резолютивній частині рішення зазначається висновок суду про розподіл судових витрат. Позивачем при подачі позовної заяви судовий збір сплачено не було. Судові витрати в разі задоволення позову підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

З урахуванням вказаного, судові витрати по справі, відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановлену Кабінетом Міністрів України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 121, 222, 258, 268, 276 КУпАП, керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 244-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Крамаренко Ганна Миколаївна до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 4516416 від 16.04.2025 року за ознаками ч.2 ст. 122 КУпАП, складену Поліцейським ВРПП Кам`янського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області старшим сержантом поліції Недосекою Едуардом Станіславовичем.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Дніпропетровській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) витрати на правову допомогу в сумі 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Рішення суду, відповідно до статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України та, відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України, - апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи згідно пункту 4 частини 5 статті 246 КАС України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання як ВПО: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області,, адреса для листування: 49101, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вул. Троїцька, буд. 20А.

Суддя: