Справа № 574/581/25
Суддя: Косар А. І.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 574/581/25
Провадження № 2-а/591/513/25
Рішення

Іменем України

06 жовтня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Косар А. І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін справу № 574/581/25 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Головне управління Національної поліції в Сумській області

представник позивача адвокат Лішунов Євгеній Олександрович

Історія справи

10.07.2025 Позивач через представника звернувся до суду із зазначеною вище позовною заявою. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що при оформлені матеріалів про адміністративне правопорушення, а також при винесені оскаржуваної постанови було допущено неповноту встановлення всіх обставин справи. Із змісту оскаржувальної постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом у невідомому населеному пункті по вулиці Центральній, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортрних засобів, чим порушив пункт 2.1.г ПДР, однак в оскаржувальній постанові відповідач не додає жодного доказу, який би доводив вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення. Крім того, як зазначає представник позивача, в матеріалах справи відсутні посилання відповідача на докази керування транспортного засобу, що могло б дати встановити фактичні обставини щодо вчинення правопорушення. Також представник позивача зазначає, що відповідачем порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлений Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затвердженої Наказом МВС України 06.11.2015 №1376, оскільки відповідач не виконав вимоги розділу ІV «Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення».

Процесуальні дії у справі

10.07.2025 ОСОБА_1 подав до Буринського районного суду Сумської області позов до ГУНП в Сумській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яким просить суд скасувати постанову серії ЕНА № 5115120 від 01.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425.0 грн., провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

22 липня 2025 року Ухвалою Буринський районний суд Сумської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Сумській області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передав за підсудністю до Зарічного районного суду міста Суми.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючого суддю Алевтину Іванівну Косар.

15 серпня 2025 року Ухвалою суд відкрив провадження у справі з розглядом справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

27.08.2025 представник відповідача Головного управління Національної поліції в Сумській області подала до суду відзив, з якого слідує, що згідно пояснень інспектора ВПД №1 (м. Буринь) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області лейтенантом поліції Бойко М.С., пребуваючи на чергуванні 01.07.2025 о 14 год. 40 хв. по вул. Центральній у с. Успенка Буринської ОТГ Конотопського району за порушення ПДР, згідно статті 35 ЗУ «Про Національну поліцію України» було зупинено транспортний засіб ВЗ 21214, номерний знак НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 , який рухався без увімкненого ближнього світла фар. В ході їхнього спілкування виявилось, що ОСОБА_1 не має про собі поліса обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив вимоги пункту 2.1 ПДР. Тому на підстави вищевказаного, представник відповідача вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у задоволенні позову просить відмовити.

Суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

30 вересня 2025 року суд ухвалив скорочене рішення.

06 жовтня 2025 року суд склав повне судове рішення.

Фактичні обставини, встановлені судом

Судом встановлено, що 01.07.2025 інспектор відділу поліцейської діяльності №1 (м. Буринь) Конотопського району відділу поліції ГУНП в Сумській області старший лейтенант поліції Бойко М.С. склав стосовно ОСОБА_1 постанову серія ЕНА №5115120.

За змістом цієї постанови: «01.07.2025 о 14 год. 40 хв. по вул. Центральній, 22, ОСОБА_1 не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортрних засобів, порушив пункт 2.1.г ПДР». Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. Та цією ж постановою до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Також у графі 8 цієї постанови права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП роз`яснено та у графі 9 копію постанови отримано, наявна відмітка про отримання позивачем копії постанови.

Мотиви, з яких виходить Суд, та застосовані норми права

Частинами 1 та 2 статті 2 КАС визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 8 КАС усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Частинами 1 та 2 ст. 9 КАС визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У той же час ст. 7 КУпАП передбачено те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами та посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено статтею 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із частиною другою статті 283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії, або відображення інформації про його наявність в електронному свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу), а також інші документи, передбачені законодавством.

Згідно з частиною першою, статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що із змісту оскаржувальної постанови слідує, що позивач керував транспортним засобом у невідомому населеному пункті по вулиці Центральній, не маючи при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортрних засобів, чим порушив пункт 2.1.г ПДР, однак в оскаржувальній постанові відповідач не додає жодного доказу, який би доводив вину позивача у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення в тому числі і сам факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Стосовно доводів відзиву про наявність у діях позивача порушень п.2.1 г ПДР, спірна постанова не містить жодних доказів, які в повній мірі підтверджуютьть факт скоєння вищевказаного адміністративного правопорушення позивача.

У справах Малофєєва проти Росії (Malofeyevav.Russia, рішення від 30.05.2013р.) та Карелін проти Росії (Karelinv.Russia, рішення від 20.09.2016р.) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010 р. адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій вст. 62 Конституції Українипрезумпції невинуватості.

Суд встановив, що оскаржувана постанова від 01.07.2025 не містить жодного посилання на докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у постанові та наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП, та правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Доводи позивача відповідачем не спростовано.

Суд зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до статті 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Оскаржувана постанова не відповідає вимогам статті 283 КУпАП, що є самостійною підставою для скасування спірної постанови, суд не надає оцінку по суті вчиненого позивачем правопорушення, передбаченого частиною першою статті 126 КУпАП.

Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з частиною другою статті 6 КАС суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені статтею 286 КАС.

Зважаючи на викладене, суд не надає детальної оцінки аргументам сторін по суті адміністративного правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності згідно з оспорюваною постановою.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 286 КАС, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, позовні вимоги належить задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу про адміністративне правопорушення, згідно пункту 3 частини третьої статті 286 КАС.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5-7, 77, 90, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія ЕНА № 5115120 від 01.07.2025 за частиною першою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Стягнути із Головного управління Національної поліції в Сумській області (ЄДРПОУ: 40108777, місцезнаходження юридичної особи: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, місто Суми, Сумська область. 40000, Україна) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 судові витрати понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду у виді судового збору в розмірі 605 /шістсот п`ять/ грн 60 коп.

Видати виконавчий лист після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: http://zr.su.court.gov.ua/sud1805/.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Представник позивача: адвокат Лішунов Євгеній Олександрович, Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги від 19 липня 2025 року № 3174/2025-3959547, Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю Серія ПТ № 3088 від 22.10.2019; місце знаходження: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Сумській області , місцезнаходження юридичної особи: вул. Герасима Кондратьєва, буд. 23, місто Суми, Сумська область. 40000, Україна.

Повне судове рішення буде складено 6 жовтня 2025 року.

Суддя А. І. Косар