Справа № 482/1498/25
Суддя: Кічула В. М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/1498/25
Номер провадження 2-а/482/39/2025
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 року місто Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Кічула В.М., за участю секретаря судових засідань Алєксєєнко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1034 від 27.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1034 від 27.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення.

На обґрунтування позову вказує, що постановою ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1034 у справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за порушення ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме за неоновлення своїх персональних даних в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року.

Позивач зазначає, що він перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 . 01.10.2002 року призовною комісією був зарахований в запас, а 19.08.2015 року взятий на військовий облік.

Крім того, 04.04.2024 року позивач пройшов військову лікарняну комісію та був визнаний обмежено придатним, на підтвердження чого долучив відповідні документи.

Тому, посилаючись на викладене позивач просив суд про визнання протиправною та скасування зазначеної вище постанови.

Ухвалою Новоодеського районного суду Миколаївської області від 16.07.2025 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи.

Представником відповідача надано до суду відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на законність оскаржуваної постанови та на наявність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувається за відсутності учасників справи, на підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Розглянувши позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Відповідно до постанови № 1034 у справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 року, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, в порушення вимог ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», в умовах особливого періоду, не уточнив протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, свої персональні дані, що було виявлено 26.12.2024 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Даною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00 грн.

Відповідно до копії тимчасового посвідчення військовозобов`язаного ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , виданого 11.04.2024 року, ОСОБА_1 взятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 19.01.2015 року. 04.04.2024 року пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої визнаний обмежено придатним до військової служби. Призовною комісією Новоодеського району зарахований у запас 01.10.2002 року. Підлягає повторному медичному пересвідченню 04.04.2029 року.

Факт проходження ВЛК ОСОБА_1 також підтверджується наданою позивачем до суду копією Картки обстеження та медичного огляду (Додаток 13 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) та копією довідки № 246 лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 від 04.04.2024 року (Додаток 4 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 02.01.2025 року ІНФОРМАЦІЯ_6 на ім`я ОСОБА_1 , останній 06.01.2025 року призваний на військову службу на підставі Указу Президента України від 28.10.224 року № 741/2024, та 22.01.2025 року склав військову присягу у військовій частині НОМЕР_3 .

Відповідно до відомостей бази даних «Армор», долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву, ОСОБА_1 з 20.12.2024 року значився таким, який порушив вимоги ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»: неприбуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 у строк та місце зазначені в повістці (для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення є протиправність діяння та вина особи, що його вчинила.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту зазначених норм вбачається, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, на підставі належних та допустимих доказів поза розумним сумнівом встановити, що особою вчинено протиправне та винне діяння, що містить всі ознаки конкретного складу адміністративного правопорушення.

Частиною першою статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною третьою статті 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частина 3. ст. 210-1 КУпАП є бланкетною нормою, а тому при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», інші військовозобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, зобов`язані уточнити свої облікові дані через центри надання адміністративних послуг або електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки за місцем свого перебування або знаходження.

У разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Статтею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому указами Президента України воєнний стан продовжувався. Станом на дату розгляду цієї справи воєнний стан в Україні триває.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

Відповідно до ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Суд звертає увагу, що положення ч. 2 ст. 77 КАС України перекладають обов`язок доказування правомірності оскаржуваного рішення на відповідача, однак у цій справі таких доказів відповідачем суду не надано.

За змістом п. 1 частини 1 ст. 247 КУпАП умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 інкримінують вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушення ним правил військового обліку, вчиненого в особливий період, зокрема не уточнення ним протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», своїх персональних даних, тобто в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року.

Однак із долучених ОСОБА_1 документів вбачається, що останній 11.04.2024 року уточнив свої персональні дані, про що йому було надано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 11.04.2024 року. Окрім того згідно з Довідкою №246 лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 04.04.2024 року та карткою обстеження та медичного огляду від 04.04.2024 року, ОСОБА_1 04.04.2024 року пройшов ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , за результатами якої визнаний обмежено придатним до військової служби.

При видачі 11.04.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 тимчасового посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 11.04.2024 року, уповноваженою особою здійснено запис, про те, що він підлягає повторному медичному пересвідченню 04.04.2029 року.

У відповідності до пункту 23 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, призовники, військовозобов`язані та резервісти, в разі зміни адреси їх місця проживання або інших персональних даних, зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідним органам, де вони перебувають на військовому обліку.

Стаття 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовослужбовців та резервістів» визначає, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: серед іншого, відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Відповідач, у відзиві на позовну заяву, серед іншого, вказує на порушення ОСОБА_1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, що затверджені Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 року, згідно яких призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, серед іншого, звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів.

Матеріали справи не містять відомостей про зміну ОСОБА_1 своїх персональних даних.

Відтак враховуючи, що персональні дані були ним оновлені 11.04.2024 року та 04.04.2024 року ним пройдено ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 , і згідно з відміткою вказаного РТЦК, йому слід пройти повторне медичне пересвідчення лише 04.04.2029 року, суд не вбачає в діях ОСОБА_1 , при неоновленні своїх персональних даних в період з 18.05.2024 року по 16.07.2024 року, умислу на вчинення ним інкримінованого йому правопорушення, а його бездіяльність щодо цього не була направлена на порушення законодавства.

Посилання відповідача на те, що оскільки персональні дані військовозобов`язаним громадянином ОСОБА_1 самостійно не оновлені, що підтверджується обліковою карткою Єдиного державного реєстру «Оберіг», згідно якої такі персональні дані ним самостійно не оновлені та оператори системи « ІНФОРМАЦІЯ_7 » не могли об`єктивно отримати дані щодо придатності до військової служби ОСОБА_1 спростовані позивачем наданими документами про оновлення ним 11.04.2024 року військово-облікових даних та документами про проходження ним 04.04.2024 року ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

З точки зору достатності доказів, суд вважає, що відповідачем не доведено наявності в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів суду «поза розумним сумнівом», що позивачем було порушено вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», тобто правомірність оскаржуваного рішення, провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення № 1034 від 27.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000,00 грн., слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 19, 73, 74, 75, 76, 77, 79, 139, 241 - 246, 271, 286 КАС України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 1034 від 27.12.2024 року по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову № 1034 у справі про адміністративне правопорушення від 27.12.2024 року, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 гривень - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса: АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений ним судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Головуючий В.М. Кічула