Справа № 469/665/25
Суддя: Тавлуй В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

13.10.25 Справа № 469/665/25
2-а/469/31/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року селище Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Тавлуя В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Надич В.В.,

позивач ОСОБА_1 - не з`явився,

представник позивача адвокат Старчеус О. П. - не з`явилася,

представник відповідача - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Березанка справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 05.06.2025 року звернувся до Березанського районного суду Миколаївської області з адміністративним позовом, у якому просив скасувати Постанову №670 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 22.05.2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 13 травня 2025 року по повістці, яку він отримав через сільську раду, він з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 і при перевірці його облікових даних з`ясувалося, що 20 листопада 2024 року на вимогу уповноваженої особи він не з`явився за розпорядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

В цей же день інструктором ІНФОРМАЦІЯ_2 молодшим сержантом ОСОБА_3 на нього було складено протокол про порушення ним Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1999 року №3543-ХІІ , чим вчинив правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП.

22 травня 2025 року постановою №670 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення на нього було накладено штраф у сумі 17000 грн.

З протоколу N193 від 13 травня 2025 року про адміністративне правопорушення та постанови № 670 по справі про адміністративне правопорушення від 22 травня 2025 року вбачається, що 13 травня 2025 року о 9:30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що ОСОБА_1 на вимогу уповноваженої особи не з`явився 20.11.2024 року о 8.00 год. за розпорядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, чим вчинив правопорушення ч.3 ст.210-1 КУпАП в період дії особливого періоду.

Оскаржувана постанова була винесена за його відсутності та без його повідомлення про розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було проігноровано його доводи, якими він обґрунтував свою позицію, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема той факт, що ним не було отримано повістки про з`явлення до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Позивач не згоден із зазначеною постановою, якою накладено на нього адміністративне стягнення, оскільки про необхідність прибути до ТЦК належним чином він не був повідомлений, повістку не отримував, а допущені при розгляді справи про адміністративне правопорушення процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за його відсутності, є безумовною підставою для скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на наведені обставини позивач, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, у зв`язку з цим, просить задовольнити позов.

Ухвалою суду від 09 червня 2025 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачу було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без їх участі та підтримання позовних вимог (а.с.21).

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву відповідач не надав, а також будь-яких доказів на спростування позову.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін у справі.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази, оцінивши їх, суд встановив наступні обставини та правовідносини сторін.

Судом встановлено, що 13.05.2025 року інструктором ІНФОРМАЦІЯ_4 молодшим сержантом ОСОБА_4 відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення №193 за ч.3. ст.210-1 КУпАП (а.с.8).

Зі змісту вищезазначеного протоколу вбачається, що 13 травня 2025 року о 9:30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що ОСОБА_1 на вимогу уповноваженої особи не з`явився 20.11.2024 року о 8.00 год. за розпорядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, чим вчинив правопорушення ч.3 ст.210-1 КУпАП в період дії особливого періоду. З наданих позивачем пояснень, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач заперечує свою обізнаність щодо необхідності з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.11.2024 року (а.с.8).

За результатами розгляду вказаного Протоколу, 22.05.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_5 винесено Постанову №670 по справі про адміністративне правопорушення, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП України, а саме неявка за повісткою та накладено адміністративне стягнення у розмірі 17 000,00 грн. (а.с.9).

Позивач оспорює правомірність вказаної постанови, оскільки він не був обізнаний про обставини притягнення його до адміністративної відповідальності ч.3 ст.210-1 КУпАП, а оскаржувана постанова винесена за відсутності доказів наявності у його діях складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позву суд виходить з наступного.

Згідно з абз.3 ч.9 ст.29 ЗУ № 2232-XII «Про військовий обов`язок та військову службу», поважними причинами неприбуття чи несвоєчасного прибуття військово-зобов`язаного чи резервіста до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки для призову на збори в пункт і в строк, установлені його керівником, які підтверджені відповідними документами, визнаються перешкоди стихійного характеру, сімейні обставини та інші поважні причини, перелік яких встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Переліку поважних причин неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 № 673, поважною причиною неприбуття чи несвоєчасного прибуття військовозобов`язаного чи резервіста для призову на збори в пункт і в строк, установлені керівником відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки визнається, зокрема, хвороба, підтверджена відповідними документами (довідками).

За змістом ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Як вбачається із вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно статті 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність (засвідчує факт відсутності складу адміністративного правопорушення).

Частиною 1 ст.210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а частиною 3 цієї статті - за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно зіст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У статті 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Водночас, протокол про адміністративне правопорушення №193 від 13 травня 2025 року, складений відносно позивача, всупереч ст.256 КУпАП, не мість достатніх відомостей щодо суті адміністративного правопорушення, зокрема, відсутні посилання на номер та дату повістки, якою позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

В свою чергу, згідно із ч.2 ст.283 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, зокрема, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи і посилання на норму закону, яка передбачає відповідальність за це адміністративне правопорушення. Дотримання цих вимог має виключне значення для встановлення об`єктивної істини при оскарженні такої постанови в судовому порядку.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12.05.2020 року у справі № 513/899/16-а.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи. При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 13 травня 2025 року о 9:30 год. під час перевірки облікових даних у ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено, що ОСОБА_1 на вимогу уповноваженої особи не з`явився 20.11.2024 року о 8.00 год. за розпорядженням до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року, чим вчинив правопорушення ч.3 ст.210-1 КУпАП в період дії особливого періоду (а.с.9).

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначених вимог Відповідачем, не виконано, у постанові не викладено суть адміністративного правопорушення, а саме не зазначено, яку статтю (частину статті, пункт) Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" порушено позивачем, відсутній достатній опис обставин, установлених під час розгляду справи, у тому числі щодо номеру та дати повістки, якою викликався позивач до ІНФОРМАЦІЯ_6 , дати її вручення позивачу та дати, на яку позивач повинен був з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 відповідно до повістки.

Будь-яких доказів, які б спростовували доводи позивача, який заперечує вказані обставини, відповідачем суду не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено факт неявки позивача за викликом у встановлені повісткою строки та місце.

Крім того, згідно з вимогами ст.268 КупАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладеної у постанові від 31.03.2021 року у справі №676/752/17, Верховний Суд зазначає, що «закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення».

Відповідно до положень ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, всупереч наведених вище норм чинного законодавства та Конституції України, правовій позиції Верховного Суду позивача не було повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, не надано можливості надати пояснення щодо суті правопорушення, чим позбавлено права на справедливий розгляд його справи.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом положень ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення не були дотримані вимоги Конституції України та КУпАП, допущено порушення прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, гарантованих ст.ст.268, 279 КУпАП, зокрема, право давати пояснення, подавати докази та бути особисто присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не встановлено та не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Відповідно до викладеного, враховуючи встановлені при розгляді справи обставини, суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із ч.2 ст.132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким чином, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_5 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн., сплачений при зверненні до суду у зв`язку із оскарженням постанови.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 19-20, 25, 241-246, 286 КАС України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати Постанову №670 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 22.05.2025 року, складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП, та накладення штрафу в сумі 17000,00 грн.

Відповідно до ст.139 КАС України стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на сплату судового збору в сумі 605,60 грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: