Справа № 120/14107/25
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

10 жовтня 2025 р. Справа № 120/14107/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши заяву про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з прохальною частиною позовної заяви позивач просить:

1.Заборонити ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь-які дії (щодо направлення та/ або вручення повісток, направлення на ВЛК, доставлення до ТЦК, прийняття мобілізаційного розпорядження, інформування правоохоронних органів щодо вчинення адміністративних правопорушень Ст. 210 та Ст. 210 прим 1 КУпАП, тощо), що пов`язані з призовом на військову службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок мобілізації під час дії воєнного стану до набрання законної сили рішенням по справі.

2. Заборонити працівникам та/або військовослужбовцям будь-якого ТЦК та СП, органам та/або підрозділам Національної поліції України (та/або їх представникам), органам та/або підрозділам Державної прикордонної служби України (та/або їх представникам) затримувати та/або доставляти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до будь- якого територіального підрозділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили рішенням по справі.

3. Визнати неправомірними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення інформації, що стосується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів інформації, щодо наявного порушення правил військового обліку та інформацію щодо розшуку ТЦК.

4. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів шляхом вилучення інформації щодо наявного порушення правил військового обліку та інформацію щодо розшуку ТЦК.

Також аналогічного змісту заяву позивачем подано, як заяву про забезпечення позову.

Ознайомившись з заявою про забезпечення позову та доданими до неї матеріалами, доходжу такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з пунктами 3, 4, 5 ч. 1 ст. 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 КАС України у заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до поданої заяви вбачається, що заявник звернувся до суду із проханням забезпечити позов шляхом:

заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняти будь які дії (щодо направлення та/ або вручення повісток, направлення на ВЛК, доставлення до ТЦК, прийняття мобілізаційного розпорядження, інформування правоохоронних органів щодо вчинення адміністративних правопорушень Ст. 210 та Ст. 210 прим 1 КУпАП, тощо), що пов`язані з призовом на військову службу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок мобілізації під час дії воєнного стану до набрання законної сили рішенням по справі;

заборони працівникам та/або військовослужбовцям будь-якого ТЦК та СП, органам та/або підрозділам Національної поліції України (та/або їх представникам), органам та/або підрозділам Державної прикордонної служби України (та/або їх представникам) затримувати та/або доставляти ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до будь якого територіального підрозділу територіального центру комплектування та соціальної підтримки до набрання законної сили рішенням по справі;

визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення інформації, що стосується ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, та військовозобов`язаних та резервістів інформації, щодо наявного порушення правил військового обліку та інформацію щодо розшуку ТЦК;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести зміни щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Єдиного державного реєстру призовників, та військовозобов`язаних та резервістів шляхом вилучення інформації щодо наявного порушення правил військового обліку та інформацію щодо розшуку ТЦК.

Отже, способи забезпечення позову шляхом:

- визнання протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення інформації, що стосується позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо наявного порушення правил військового обліку та інформації щодо розшуку ТЦК,

- зобов`язання вилучити інформацію щодо наявного порушення правил військового обліку та інформацію щодо розшуку ТЦК стосовно позивача, не відповідають видам забезпечення позову, визначеним ч. 1 ст. 151 КАС України.

Таким чином, при визначенні способів забезпечення позову заявником не дотримано вимоги ч. 1 ст. 151 КАС України у взаємозв`язку з положеннями п. 4 ч. 1 ст. 152 КАС України.

При цьому, суд звертає увагу, що заява про забезпечення позову та позовна заява є різними видами заяв і до кожної з них положеннями Кодексу адміністративного судочинства України встановлені відповідні, але різні вимоги, що визначені в ст. 152 КАС України щодо заяви про забезпечення позову та в ст. 160, 161 КАС України - щодо позовної заяви.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до частини четвертої статті 152 КАС України до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з частинами першою, другою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Статтею 1 Закону України "Про судовий збір" визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

У силу абзацу другого частини першої статті 3 названого Закону судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За змістом підпункту 6 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду заяви про забезпечення позову встановлено ставку судового збору у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2025 рік" розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2025 становить 3028,00 грн.

Позивачем до заяви про забезпечення позову долучено квитанцію ID: 3498-6731-8341-9395 від 07.09.2025 року про сплату судового збору за подання заяви про забезпечення позову на суму 726,72 грн.

В той же час, згідно з відомостями комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" судом з`ясовано, що зазначена квитанція про сплату судового збору заявником вже долучалась до заяви про забезпечення позову від 08.09.2025 року у справі №120/12598/25, тобто така підтверджувала сплату судового збору за звернення з заявою про забезпечення позову в справі № № 120/12598/25, за наслідком розгляду якої було відмовлено в забезпеченні позову ОСОБА_1 .

Таким чином, заявником не надано доказів сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в цій справі № 120/14107/24.

Наведене вказує на невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ч. 4 ст. 152 КАС України.

Відповідно до частини сьомої статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин, заяву про забезпечення позову належить повернути заявнику без розгляду.

Керуючись ст.ст. 152, 154, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути заявнику без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна