Справа № 480/7164/25
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
13 жовтня 2025 року Справа № 480/7164/25
Cуддя Сумського окружного адміністративного суду Опімах Л.М., розглянувши матеріали адміністративного позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою від 19 вересня 2025 року суд залишив вказану позовну заяву без руху, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду та не додав до позовної заяви документ про сплату судового збору, у зв`язку з чим позивачу був наданий строк для усунення недоліків позовної заяви та запропоновано подати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав пропуску строку звернення до суду, надати докази поважності причин його пропуску та надати оригінал документа про сплату судового збору у визначеному розмірі протягом десяти днів з дня вручення йому копії ухвали.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху було надіслано позивачу в його електронний кабінет.
Документ доставлено до електронного кабінету 23.09.2025 о 05:10.
30.09.2025 позивач надав суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, в якій просить поновити строк звернення до суду з цим позовом та продовжити строк усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору.
Вивчивши зміст заяви про усунення недоліків позовної заяви, зміст позовної заяви та дослідивши додані до неї документи, суддя вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу з огляду на таке.
Так, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зазначив, що про порушення своїх прав та інтересів позивач знав щонайменше з 18 грудня 2023 року (дата наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі якого здійснено коригування надмірно сплачених податків та зборів за 2023 рік). У поданій заяві в порядку усунення недоліків позовної заяви позивач пов`язує виникнення підстав для звернення до суду з цим позовом з виданням наказу від 04.04.2024 № 104, в якому була зафіксована виявлена за результатами службового розслідування завдана відповідачем шкода.
Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Отже, цей спір виник у відносинах публічної служби.
Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.
Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом встановленого законодавством строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.
Як на поважну причину пропуску строку звернення до суду позивач вказує на обставини воєнного стану та залученість у зв`язку з цим військовослужбовців ІНФОРМАЦІЯ_3 до проведення мобілізаційних заходів, а саме до оповіщення та інших обов`язків військової служби у вигляді нарядів, відряджень тощо, спрямованих на забезпечення підрозділів Збройних сил України особовим складом, майном та іншими ресурсами, що забезпечують захист держави від збройної агресії Російської Федерації. Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 працює цілодобово, при цьому внутрішні питання підприємств, установ, організацій оборони є критично важливими в такий час, а несвоєчасний захист та несвоєчасне виконання поставлених завдань вплине на діяльність держави в цілому та її інституцій. Однак суд визнає таку причину пропуску строку звернення до суду неповажною, оскільки вказані обставини не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Доводи заявника щодо введення в Україні воєнного стану не можуть вважатись обґрунтованими та розцінюватись як належна та поважна підстава для поновлення строку звернення до суду, оскільки введення воєнного стану в Україні є загальновідомою обставиною та не потребує доказування, водночас позивач не вказав, які саме обставини у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану перешкоджали йому звернутися до суду в межах строку звернення до суду. У свою чергу, відповідно до Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 р. № 154, здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу є функцією територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки незалежно від введення правового режиму воєнного стану. Тому доводи заявника, викладені в заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду, суд не вважає обґрунтованими. Крім того, доказів на підтвердження того, що існували будь-які обставини, які створили перешкоди та заважали заявнику вчасно звернутися до суду за захистом прав, він не надав.
Отже, позивач пропустив строк звернення до суду. При цьому будь-яких доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду з поданою позовною заявою позивач суду не надав.
У свою чергу, приймаючи рішення щодо наявності або відсутності підстав для поновлення строку суд враховує, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. Обставини, вказані позивачем, не є такими, які можна вважати об`єктивно непереборними та такими, що не залежать від волевиявлення особи.
Крім того, як вказав Верховний Суд в постанові у справі № 520/4820/21 від 12 березня 2024 року, "...строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Звернення до суду за межами строків, визначених у статті 122 КАС України, є підставою для повернення (залишення без розгляду) позовної заяви, якщо суд не дійде висновку, що вказаний строк позивачем був пропущений з поважних причин.
При цьому звернення до суду з пропуском строку, визначеного приписами статті 122 КАС України, за відсутності поважних причин позбавляє таку особу права захисту в судовому порядку.
Установлення процесуальних строків законом і судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними доказами.
Зі змісту наведених правових норм убачається, що законодавець не передбачив обов`язку суду автоматично поновлювати пропущений строк за наявності відповідного клопотання заявника, оскільки в кожному випадку суд має чітко визначити, з якої саме поважної причини такий строк було пропущено та чи належить його поновлювати. /.../
Лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.
Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.
Досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, варто зазначити, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.
У контексті наведеного варто зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, згідно з частиною першою статті 77 КАС України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.".
Так, спори стосовно проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, навіть якщо подання відповідного позову про стягнення надмірно виплачених сум винагороди відбувається після її звільнення з публічної служби, що відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у цій постанові.
Отже, до цієї категорії спорів належить застосовувати місячний строк на звернення до суду, адже це питання пов`язане із проходженням особою публічної служби.
Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду та початку перебігу процесуального строку звернення до суду з позовом з 04 квітня 2024 року, тобто після видання наказу за результатами службового розслідування, слід визнати необґрунтованими, оскільки, як зазначено вище, повідомлені ІНФОРМАЦІЯ_4 обставини не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Крім того, оскільки позивач наполягає, що днем виникнення підстав, що давали суб`єкту владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 право на пред`явлення вимог про повернення надмірно сплачених коштів є 04 квітня 2024 року, тобто день видання наказу за результатами службового розслідування, то суд враховує, що від дня, з яким пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду, до дня звернення до суду з цим позовом минуло майже півтора року.
Позивач не надав суду жодних доказів неможливості звернутися до суду протягом встановленого строку з огляду на те, що він достеменно знав про виникнення питання щодо надмірно сплачених коштів грошового забезпечення ОСОБА_1 , на які він не набув права через самовільне залишення військової частини, і, відповідно, про виникнення підстав для примусового стягнення таких сум з відповідача у справі.
Таким чином, всупереч вимогам ч. 2 ст. 122 КАС України позивач звернувся до суду з позовом 12.09.2025 (дата реєстрації позовної заяви в суді 15.09.2025), тобто після спливу встановленого строку звернення до суду в цій категорії справ. У свою чергу, обставини, на які позивач вказує як на поважну причину пропуску строку звернення до адміністративного суду, суд визнає необгрунтовними. Будь-якого іншого обґрунтування поважності причин пропуску строку позивач не зазначив.
За змістом ч. 2 ст. 123 КАС України якщо вказані особою підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Оскільки суд не встановив підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду, суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.
Крім того, позивач заявив клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору через відсутність фінансування на його сплату.
Вирішуючи питання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, суд враховує, що доводи заявника щодо відсутності коштів на сплату судового збору не можуть вважатись обґрунтованими та розцінюватись як належна та поважна підстава для продовження строку усунення недоліків позовної заяви, оскільки з огляду на положення статті 5 Закону України "Про судовий збір" територіальні центри комплектування та соціальної підтримки не віднесено до органів, що звільняються від сплати судового збору, а тому такий орган повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах. У свою чергу, як розпорядник коштів позивач повинен був готувати проект кошторису на фінансування з бюджету та проекти відповідних змін до кошторису, тобто позивач повинен був передбачити в поточному році видатки на сплату судового збору. Крім того, доказів на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, позивач суду не надав. Зокрема, на підтвердження замовлення коштів з Державного бюджету України позивач надав копію рапорту про зобов`язання начальника сектору соціальних виплат здійснити оплату судового збору для цілей подання позову ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, при цьому відповідачем за позовом ІНФОРМАЦІЯ_3 у цій справі є ОСОБА_1 . Доказів замовлення коштів для сплати судового збору у справі за позовом до ОСОБА_1 позивач не надав. За таких обставин, у суду відсутні підстави для задоволення клопотання про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви.
Таким чином, позивач не виправив недоліки позовної заяви у встановлений строк, тому позовну заяву необхідно повернути.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 293, 295 КАС України,
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви відмовити.
Позовну заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії і додані до неї документи повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в п`ятнадцятиденний строк з дня складання ухвали.

Суддя Л.М. Опімах