Справа № 240/4097/24
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/4097/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Г.В.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

08 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі-відповідач, в/ч НОМЕР_1 ), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не здійсненні позивачу виплати додаткової винагороди як військовослужбовцю, встановленої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №І68 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з лютого 2023 року по жовтень 2023 включно, в сумі 100 000 (сто тисяч) 00 грн. за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду як військовослужбовцю, встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №І68 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану з лютого 2023 року по жовтень 2023 включно, в сумі 100 000 (сто тисяч) 00 грн. за кожен місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах, з урахуванням раніше проведених виплат.

Відповідно до рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що у спірний період молодший сержант ОСОБА_1 проходив військову службу за мобілізацією у в/ч НОМЕР_1 . Наказом №294 по стройовій частині від 17.10.2023 виключений із списків особового складу частини у зв`язку із вибуттям до нового місця служби - до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спірні відносини між позивачем та відповідачем виникли з приводу виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168 за період з лютого 2023 року по жовтень 2022 року, з розрахунку 100 000, 00 грн. на місяць, пропорційно участі у бойових діях та заходах.

Позивач вважає, що йому протиправно не виплачувалася у цей період вказана додаткова винагорода, передбачена Постановою №168, а тому звернувся з даним позовом до суду.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000,00 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно пункту 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постанова №168 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) передбачала у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил передбачала отримання додаткової винагороду в розмірі 30 000,00 гривень.

Отже, сам факт виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби (несення військової служби), без виконання умов визначених Постановою №168, не покладає на відповідача обов`язок видавати наказ про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн.

За таких обставин, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях є достатньою підставою для нарахування такому військовослужбовцю додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Приписами пункту 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Згідно пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

На момент виникнення спірних правовідносин, було чинним рішення (телеграма) Міністра оборони України №248/1298 від 25.03.2022 абзацом 8 пункту 10 якого передбачені підстави, наявність яких позбавляє права військовослужбовців на отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 в розмірі 100 000 грн. чи 30 000 грн.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Однак, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним при захистом Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100 000 гривень винагорода.

Позивач стверджує, що з лютого 2023 року по жовтень 2023 року брав безпосередню участь у бойових діях, здійснював заходи з національної безпеки та оборони, надавав відсіч і стримування збройної агресії військам Російської Федерації та незаконним формуванням так званих ЛНР та ДНР, в межах виданих бойових наказів.

Проте, до матеріалів справи позивачем не надано будь яких доказів, які б свідчили про його участь у бойових діях саме в період з лютого 2023 по жовтень 2023р.

Також, як встановлено рішенням Житомирського окружного адміністративного суду №240/12411/23 від 16.08.2023, участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки, оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період з лютого по квітень 2023 року не підтверджена.

Вказані обставини встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, а тому не доказуються при розгляді цієї справи, у якій беруть участь ті самі особи (ч. 4 ст. 78 КАС України).

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 у спірний період перебував на довгостроковому лікуванні, у відпустках та у місці постійної дислокації в м.Житомир, до районів ведення бойових дій не прибував, а тому відсутні підстави для нарахування йому додаткової винагороди 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Із документів, наданих позивачем щодо періоду з лютого по жовтень 2023 року, вбачається:

16.09.2022 позивач отримав поранення, що підтверджується довідкою про обставини травми (поранення, каліцтва, контузії) від 30.09.2022 № 1412;

з 15.02.2023 по 01.04.2023 позивач проходив реабілітацію у «Західному реабілітаційному центрі», що підтверджується звітом від 01.04.2023;

з 16.05.2023 по 07.06.2023 позивач перебував на лікуванні у КНП «Боринська районна лікарня» Боринської селищної ради, що підтверджується випискою від 07.06.2023 № 333;

з 19.07.2023 по 24.07.2023 позивач перебував на лікуванні у КНП «Боринська районна лікарня» Боринської селищної ради, що підтверджується випискою № 479;

з 29.07.2023 по 11.08.2023 позивач перебував на лікуванні у Військово-медичному центрі Західного регіону, що підтверджується перевідним епікризом від 11.08.2023 № 9898;

з 11.08.2023 по 18.08.2023 позивач перебував на лікуванні у КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, що підтверджується перевідним епікризом від 18.08.2023 № 8820;

з 18.08.2023 по 16.09.2023 позивач перебував у відпустці, рекомендованій довідкою ВЛК від 17.08.2023 № 254;

з 14.09.2023 по 13.10.2023 позивач перебував у відпустці, рекомендованій довідкою ВЛК від 14.09.2023 № 98.

Відтак, надані позивачем документи жодним чином не обґрунтовують його позовних вимог щодо нарахування та виплати додаткової винагороди з лютого 2023 року по жовтень 2023 включно, у розмірі 100 000 грн. за кожен місяць, пропорційно часу участі у бойових діях та заходах, а свідчать про його перебування на лікуванні та у відпустці в період з лютого по жовтень 2023 року.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 17.10.2023 №294 позивач був переміщений до нового місця служби - командиром відділення охорони взводу охорони роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_3 " Сухопутних військ Збройних Сил України.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, відсутнє порушення права позивача щодо отримання додаткової винагороди передбаченої Постановою №168, з розрахунку 100 000,00 гривень на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах.

Слід зазначити, що з позовними вимогами стосовно виплати додаткової винагороди за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я позивач не звертався.

Таким чином, підстави для донарахування та виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди з розрахунку 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах за період з лютого 2023 по жовтень 2023 року відсутні, протиправна бездіяльність військової частини НОМЕР_1 не прослідковується, а тому позовні вимоги безпідставні та необґрунтовані.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.