Справа № 320/46934/24
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року справа №320/46934/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

В провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.01.2024 року.

Ухвалою суду від 28.10.2024 року судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є інвалідом ІІІ групи та до 01.07.2017 отримував пенсію по інвалідності, яка настала внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби і була призначена на підставі Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та довідки до акту огляду МСЕК від 23.06.2015 серії АВ №0215242, строком дії до 01.07.2017. Однак, після закінчення строку дії вказаної довідки, та відповідно припинення виплати пенсії, відповідачем протиправно відмовлено у продовженні виплати пенсії на підставі іншої довідки до акту огляду МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-07 №093425, згідно якої ІІІ група інвалідності встановлена безстроково.

Відповідачем подано до суду відзив в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни, що убачається із посвідчення від 08.01.2009.

Згідно довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-7 №093425, причина інвалідності позивача пов`язана із несенням службових обов`язків.

У зв`язку із наведеним, перебуваючи на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, позивачу було призначено пенсію по інвалідності, терміном дії - довічно, що убачається із пенсійного посвідчення від 19.08.2010.

05.01.2024 ІНФОРМАЦІЯ_1 на адресу відповідача було подано подання про призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Однак, з 05.04.2024 відповідачем відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Статтею 46 Основного закону України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058).

Частиною першою статті 9 Закону №1058 закріплено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 цього ж закону, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

У відповідності до частини першої статті 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Приписами статті 31 Закону №1058-IV встановлено, що залежно від ступеня втрати працездатності визначено три групи інвалідності.

Причина, група, час настання інвалідності, строк, на який встановлюється інвалідність, визначаються органом медико-соціальної експертизи згідно із законодавством.

Органи Пенсійного фонду та застрахована особа мають право в установленому законом порядку оскаржити рішення органів медико-соціальної експертизи.

Відповідно до статті 34 закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою.

Отже, пенсія по інвалідності є одним із видів державної пенсії, підставою призначення якої є настання інвалідності, яка спричинила повну або часткову втрату працездатності особи. У свою чергу, причину, групу, час настання інвалідності та її строк, визначається органами медико-соціальної експертизи.

Так, Положенням про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №1317, визначено процедуру проведення медико-соціальної експертизи хворим, що досягли повноліття, потерпілим від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, особам з інвалідністю (далі - особи, що звертаються для встановлення інвалідності) з метою виявлення ступеня обмеження життєдіяльності, причини, часу настання, групи інвалідності, а також компенсаторно-адаптаційних можливостей особи, реалізація яких сприяє медичній, психолого-педагогічній, професійній, трудовій, фізкультурно-спортивній, фізичній, соціальній та психологічній реабілітації (далі - Положення №1317).

Пунктом 4 Положення №1317 врегульовано, що медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Комісії у своїй роботі керуються Конституцією і законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами відповідних державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини державних замовників, інших центральних органів виконавчої влади, що регулюють відносини у зазначеній сфері, та цим Положенням, іншими нормативно-правовими актами з питань медико-соціальної експертизи (п. 5 Положення №1317).

Відповідно до п. 6 вказаного Положення, висновки комісії, реабілітаційні заходи, визначені в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, обов`язкові для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, реабілітаційними підприємствами, установами та організаціями, в яких працює або перебуває особа з інвалідністю, незалежно від їх відомчої підпорядкованості, типу і форми власності.

Згідно із п. 24 Положення №1317, комісія видає особі, яку визнано особою з інвалідністю або стосовно якої встановлено факт втрати професійної працездатності, довідку та індивідуальну програму реабілітації і надсилає у триденний строк виписку з акта огляду комісії органові, в якому особа з інвалідністю перебуває на обліку як отримувач пенсії чи державної соціальної допомоги (щомісячного довічного грошового утримання), що призначається замість пенсії, та разом з індивідуальною програмою реабілітації - органові, що здійснює загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виписку з акта огляду комісії про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках та потреби у наданні додаткових видів допомоги.

Голова або члени комісії, винні у прийнятті неправильного рішення і незаконній видачі документів про інвалідність, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підставою для відмови у виплаті пенсії позивачу стало те, що у матеріалах пенсійної справи відсутній оригінал довідки про встановлення йому групи інвалідності, а у пенсійного органу не має можливості здійснити перевірку правомірності видачі довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-07 №093425.

У цьому контексті суд зазначає, що у грудні 2008 року була видана довідка МСЕК серії ДОН-07 №093425 від 18.12.2008, якою, за результатами огляду позивача, йому було встановлено ІІІ групу інвалідності на безстроковій основі.

Обставини видачі довідки МСЕК серії ДОН-07 №093425 від 18.12.2008, також встановлені у постанові Пролетарського районного суду м. Донецька у справі №2-а-4189/10 за позовом позивача до Управління Пенсійного фонду України у Пролетарському районі м. Донецька, в якому зазначено: "З 27.12.2002 року, після перекомісії, позивачу встановлена 3 група інвалідності у зв`язку з участю по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. З 18.12.2008 року вказана група інвалідності встановлена безстроково, що підтверджується довідкою МСЕК серії ДОН-7 №093425."

Беручи до уваги положення пункту четвертого статті 78 КАС України, обставина видачі довідки МСЕК серії ДОН-07 №093425 від 18.12.2008, не підлягає доказуванню.

Водночас, довідка МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-07 №093425, якою позивачу довічно встановлено ІІІ групу інвалідності є діючою, оскільки не оскаржувалась ні органом пенсійного фонду, ні позивачем, як це передбачено законодавством, у разі незгоди.

Існування двох довідок медико-соціальних експертних комісій, якими позивачу встановлювались групи інвалідності, об`єктивно не залежить від позивача, який не несе відповідальність за прийняття рішень і видачу документів про інвалідність органом МСЕК.

Разом з цим, суд звертає увагу, що на підставі саме цієї довідки позивач отримував пенсію по інвалідності, яка згідно пенсійного посвідчення від 19.08.2010 серії НОМЕР_3 була призначена йому довічно. Проте, відповідачем припинено виплату позивачу пенсії за інвалідністю, посилаючись на довідку до акту огляду МСЕК від 23.06.2015 серії АВ №0215242, строком дії до 01.07.2017.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що відмовляючи позивачу у призначенні пенсії на підставі довідки МСЕК від 18.12.2008 серії ДОН-7 №093425, відповідач необґрунтовано проігнорував усі ймовірні докази та обставини (факт призначеної довічної пенсії, рішення суду, наявна довідка МСЕК), які безспірно вказують на право позивача отримувати пенсію за інвалідністю відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням підвищення згідно Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії їх соціального захисту".

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірності свого рішення.

За таких обставин, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність рішення відповідача, а тому позовні вимоги вважає такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Питання про розподіл судових витрат судом не вирішувалось, так як позивач на підставі ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 05.04.2024 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.01.2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.