Справа № 120/13253/25
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

09 жовтня 2025 р. Справа № 120/13253/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Слободонюка М.В., розглянувши заяву представника відповідача подану на усунення недоліків позовної заяви у справі за позовом військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2025 до суду через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

Ухвалою суду від 29.09.2025 дану позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та запропоновано позивачу у 5- ти денний строк з часу отримання копії цієї ухвали усунути виявлені судом недоліки, шляхом:

- зазначення всіх відомостей стосовно відповідача які передбачені п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України;

- надання відповідної заяви про залучення до участі в справі третьої особи;

- надання суду доказів сплати судового збору в сумі 2422,4 грн. за наступними реквізитами: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), р/р UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд.

06.10.2025 на адресу суду від позивача надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви, визначених в ухвалі від 29.09.2025.

Зокрема, позивач частково усунув виявлені судом недоліки, втім не надав доказів сплати судового збору. З цього приводу представник військової частини НОМЕР_1 заявив клопотання про відстрочення сплати судового за подання позовної заяви покликаючись на відсутність фінансування.

Надаючи оцінку доводам поданого клопотання суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно частини 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правила відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати закріплені в ст. 8 Закону України "Про судовий збір", яка передбачає вказані можливості щодо відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру чи звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Представник позивача у своїй заяві про відстрочення сплати судового збору посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року по справі №09040/2276/18 та вказує, що військова частина (як роботодавець) сплачує військовослужбовцю (як працівнику) грошове забезпечення, працівник та роботодавець наділяються трудовими правами та обов`язками, то позивач має право на відстрочення сплати судового збору на певний строк, оскільки вищевказані обставини мають ознаки трудових правовідносин, тобто предметом цього позову є трудові відносини.

Так, Велика Палата Верховного Суду у вищенаведеній постанові зробила висновок про те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Втім, суд критично оцінює посилання представника позивача про можливість застосування до спірних правовідносин положень п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки заявлений у цій справі спір не містить ознак трудового.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Військова служба є різновидом публічної служби, яка регулюється спеціальними законами, а не трудовим законодавством.

В даному випадку суд враховує, що предметом даного спору є стягнення з відповідача коштів (шкоди), а не захист трудових правовідносин військової частини НОМЕР_1 , як на те вказує представник позивача.

У зв`язку з наведеним, клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Крім того суд додатково вважає за необхідним вказати, що якщо бюджетні установи діють як суб`єкти владних повноважень, то обмежене фінансування такої установи не може бути підставою для відстрочення чи звільнення від сплати судового збору. Отже, відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення скаржника від законодавчо встановленого обов`язку зі сплати судового збору чи відстрочення виконання такого обов`язку.

Таким чином, вимоги ухвали суду від 29.09.2025, в частині надання доказів сплати судового збору, залишились не виконаними з боку позивача.

Відповідно до ч. 2 ст.121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

З огляду на вказані обставини, суд доходить висновку, про необхідність продовження строку для усунення недоліків позовної заяви, виявлених в ухвалі суду від 29.09.2025.

Керуючись ст.ст. 121, 133, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Слободонюк Михайло Васильович