Справа № 160/23574/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
секретаря судового засідання Омельченко А.І.,
представника позивача Трегуб Ю.Є.,
представника відповідача Логойко А.С.,
- визнати протиправною бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Державної податкової служби України по невнесенню коригувань до Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік шляхом виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" з Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік;
- зобов`язати Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Державну податкову службу України виключити Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" з Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік.
Позовна заява обґрунтована тим, що бездіяльність Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків та Державної податкової служби України, що полягає у невнесенні коригувань до Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік шляхом виключення Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" з Плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків на 2025 рік, є протиправною.
20.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" надійшла заява про забезпечення позову, у якій просить:
У задоволенні іншої частини заяви відмовлено.
28.08.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Головного управління ДПС у Дніпропетровській області надійшло клопотання про скасування заходів забезпечення позову, у якому просить:
В обґрунтування клопотання зазначено, що у заяві про забезпечення позову, позивачем зазначено, що наказ на проведення перевірки не містить визначених законом підстав для її проведення та, що встановлення контролюючим органом порушень за період з 01.01.2024 по дату завершення перевірки вказує на проведення фактичної перевірки, яка має характер документальної та, як наслідок, свідчить про порушення порядку проведення перевірок.
Відповідач вважає такі доводи безпідставними з огляду на наступне. У наказі ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 19.08.2025 №5202-п Про проведення фактичної перевірки ТОВ СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС чітко визначено, що його прийнято на підставі п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 (підстава проведення фактичної перевірки здійснення функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального) ПК України та Закону України від 18.06.2024 №3817-ІХ Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, спиртових дистилятів, біоетанолу, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального.
Отже, у наведеному наказі було відображено юридичну та фактичну підставу для призначення фактичної перевірки, що вже свідчить про його правомірність та обґрунтованість.
Як вбачається з наказу, перевірка була призначена, в тому числі здійснення функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, що є самостійною підставою згідно із пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.
Вважає, що формулювання підстав перевірки в наказі дає цілковите розуміння, що підставою перевірки за вказаним пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України є здійснення функцій визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального, що відповідає підставі визначеній у пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, та є самостійною підставою з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки.
Таким чином, вважає, що контролюючим органом було дотримано форму та зміст наказу про призначення перевірки на підставі пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, а відтак доводи позивача про те, що наказ на проведення перевірки не містить визначених законом підстав для її проведення є неправдивими.
Враховуючи викладене, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області заперечує проти застосування заходів забезпечення позову та заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Склянний Альянс.
01.09.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" надійшли заперечення на клопотання про скасування заходів забезпечення позову, в обґрунтування яких зазначено, що наведені відповідачем аргументи не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані, а зазначені обставини існували на момент постановлення ухвали про забезпечення позову, у зв`язку з чим зазначене фактично свідчить про незгоду із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою суду від 20.08.2025. Натомість, суд який постановив ухвалу про забезпечення позову, не може скасувати власну ухвалу про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову були застосовані нібито безпідставно або з порушенням норм процесуального закону, оскільки, такими повноваженнями наділений суд апеляційної інстанції. Отже, підстави для скасування вжитих заходів забезпечення адміністративного позову відсутні.
Обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в даній справі не зникли, а скасування заходів забезпечення позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
З огляду на викладене, позивач просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.
Згідно ч.ч. 2, 3, 4 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала про скасування заходів забезпечення позову або про відмову у скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.
В судове засідання, призначене на 30.09.2025, прибули представники сторін.
Після надання пояснень учасниками справи, судом відкладено розгляд клопотання на 14.10.2025.
07.10.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "СКЛЯННИЙ АЛЬЯНС" надійшла заява про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог, у якій просили:
В судове засідання, призначене на 14.10.2025, прибули представники сторін, підтримали обрані правові позиції.
Заслухавши пояснення представників сторін та розглянувши заяву про скасування заходів забезпечення позову, суд зазначає наступне.
Аналіз ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України дозволяє зробити висновок, що вона передбачає два окремі і самостійні випадки, коли раніше вжиті судом заходи забезпечення позову втрачають свою чинність.
Так, перший випадок врегульовано ч. 1 названої статті - суд скасовує заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за клопотанням учасника справи.
Об`єктивною передумовою скасування заходів забезпечення позову, є їх чинність, тобто вони повинні продовжувати діяти в часі на момент розгляду заяви про їх скасування.
В цьому разі, за правилами ч. 3 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України суд постановляє ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, які втрачають свою чинність з моменту набрання такою ухвалою законної сили.
Другий випадок встановлено ч. 6 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України - у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо відмови у задоволенні позову заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним судовим рішенням.
Ця норма передбачає, що якщо позов залишається без розгляду, або провадження у справі закривається, або у задоволенні позову відмовлено, в цих випадках заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалами та рішенням суду, а після набрання законної сили відповідним рішенням суду, вони втрачають чинність.
З цієї норми також слідує висновок, що у випадках залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі, ухвалення рішення про відмову в задоволенні позову, суд не вправі прийняти рішення про скасування заходів забезпечення позову і вони в будь-якому випадку будуть зберігати свою дію до набрання законної сили ухвалами та рішенням, тоді як після набрання ними законної сили, заходи забезпечення позову втратять чинність в силу закону, що не потребує ухвалення окремого рішення про скасування заходів забезпечення позову.
Головна відмінність між цими двома випадками полягає в тому, що в першому випадку заходи забезпечення позову продовжують діяти в часі і виникає необхідність у припиненні їх дії, що відбувається через їх скасування судом, шляхом постановлення відповідної ухвали. В другому випадку, часові межі дії заходів забезпечення позову окреслені самим законодавцем і не можуть змінюватись судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:
1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;
2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;
4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;
5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
З аналізу норми ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову може відбуватись в обсягах, достатніх для можливості виконання судового рішення за наслідками розгляду справи по суті. Предмет забезпечення позову не завжди чітко відповідає прохальній частині позовної заяви.
Суд зазначає, що в даному випадку відсутні підстави вважати, що заходи забезпечення позову втрачають свою чинність в силу закону, оскільки позовна заява залишена без розгляду не в повному обсязі, а лише в означеній частині.
Керуючись ст. ст. 151, 157, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський