Справа № 440/7878/25
Суддя: І.Г. Ясиновський
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/7878/25
Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Ясиновського І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

06 червня 2025 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду у Полтавській області (надалі також - відповідач), відповідно до якої просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 29.05.2025 № 96 щодо відмови їй у перерахунку раніше призначеної пенсії за довідками Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації № 01-69/398 від 14.05.2025 та № 01-69/399 від 14.05.2025;

зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату їй з 01.01.2024 пенсії державного службовця за віком відповідно до ст. 37 Закону № 3723- XII "Про державну службу" і п.п. 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII "Про державну службу" на підставі довідок Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації: довідки про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели кваліфікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели кваліфікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) № 01-69/398 від 14.05.2025; довідки про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів , що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд) № 01- 69/399 від 14.05.2025, з урахуванням раніше проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтувала посиланням на те, що вона отримує пенсію за Законом № 3723-ХІІ та звернулася до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок про складові заробітної плати, однак відповідач протиправно відмовив їй у перерахунку раніше призначеної пенсії за довідками Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації № 01-69/398 від 14.05.2025 та № 01-69/399 від 14.05.2025.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11 червня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та провадження у справі відкрито. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність виходячи з відсутності правових підстав для перерахунку пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ, оскільки законодавством не врегульовано ані права особи на такий перерахунок, ані порядок і умови здійснення такого перерахунку пенсії /а.с. 26-29/.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

За приписами пункту 2 частини 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Відповідно до частини другої статті 263 КАС України, справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

При цьому, як визначено частиною другою статті 262 КАС України, якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини справи та відповідні правовідносини.

Позивач є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до вимог Закону України "Про державну служби" та перебуває на обліку у ГУПФ України в Полтавській області /а.с. 60/.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.02.2024 у справі №440/15143/23, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13 вересня 2023 року з урахуванням висновків суду /а.с. 56-59/.

Також, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.03.2025 у справі № 440/11621/24, серед іншого, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.11.2024 по справі № 440/11621/24 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 13.09.2023 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ «Про державну службу» і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII «Про державну службу», у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем її роботи на державній службі на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі від 13.09.2023 № 02.1.-19/115 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.09.2023 № 02.1-19/114, виданих Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації. Прийнято в цій частині постанову, якою зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 з 13.09.2023 пенсії державного службовця за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ «Про державну службу» і розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України № 889-VIII «Про державну службу», у розмірі 60 % заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем її роботи на державній службі на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі від 13.09.2023 № 02.1.-19/115 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.09.2023 № 02.1-19/114, виданих Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації /а.с. 48-55/.

На виконання такої постанови суду апеляційної інстанції пенсію обчислено в розмірі 60% від заробітної плати 16030,00 грн. обчисленої на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі яка має не менш як 20 років стажу на посадах віднесених до категорій посад державної служби і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби від 13.09.2023 № 02.1.-19/115 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 13.09.2023 № 02.1-19/114, виданих Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації. Розмір пенсії з 13.09.2023 становить 9 618,00 грн /а.с. 60/.

Із заявою про перерахунок пенсії згідно із рішенням Конституційного Суду України від 23.12.2022 №33-р/2022 ОСОБА_1 звернулась 22.05.2025. До заяви надано наступні довідки: №01-69/398 від 14.05.2025 про складові заробітної плати для державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або який працював у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), яка видана Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації; № 01-69/399 від 14.05.2025 про інші складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, який до 1 січня 2024 р. працював та звільнився з державних органів, що провели класифікацію посад державної служби, або який працював у державних органах, що провели класифікацію посад державної служби, посаду якого не було класифіковано, або які працювали у державних органах, що не провели класифікацію посад державної служби (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд), видана Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації /а.с. 36-37, 39-40/.

За результатами розгляду такої заяви прийнято рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Полтавській області від 29.05.2025 № 96 щодо відмови їй у перерахунку раніше призначеної пенсії за довідками Департаменту агропромислового розвитку Полтавської обласної військової адміністрації №01-69/398 від 14.05.2025 та № 01-69/399 від 14.05.2025 /а.с. 33/.

Посилаючись на неправомірність рішення пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право на пенсійне забезпечення гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Зміст та обсяг права громадян на пенсійне забезпечення полягає у їх матеріальному забезпеченні шляхом надання трудових і соціальних пенсій, тобто щомісячних пенсійних виплат відповідного розміру в разі досягнення особою передбаченого законом віку чи визнання її інвалідом або отримання членами її сім`ї цих виплат у визначених законом випадках. Встановивши в законі правові підстави призначення пенсій, їх розміри, порядок обчислення і виплати, законодавець може визначати як загальні умови їх призначення, так і особливості набуття права на пенсію, включаючи для окремих категорій громадян пільгові умови призначення пенсії залежно від ряду об`єктивно значущих обставин, що характеризують трудову діяльність (особливості умов праці, професія, виконувані функції, кваліфікаційні вимоги, обмеження, ступінь відповідальності тощо). Законодавець повинен робити це з дотриманням вимог Конституції України, в тому числі принципів рівності та справедливості.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

До 01 травня 2016 року умови пенсійного забезпечення державних службовців визначалися Законом № 3723-ХІІ.

Водночас з 01 травня 2016 року принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців визначаються Законом № 889-VIII.

Відповідно до статті 90 Закону № 889-VІІІ пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.

Крім того, пунктом 1 Порядку № 622 також, аналогічно до положень ст. 90 Закону №889-VІІІ, визначено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону №1058-IV.

Суд зазначає, що підпунктом 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII визнано таким, що втратив чинність, Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно із пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VІІІ для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Аналогічні положення закріплені у Порядку № 622.

Як встановлено з матеріалів пенсійної справи позивачці призначена пенсія за віком за нормами Закону № 3723-ХІІ, яку вона отримує і наразі.

22.05.2025 позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок про складові заробітної плати від 14.05.2025 року, однак рішенням відповідача відмовлено у проведенні перерахунку пенсії у зв`язку з тим, що перерахунок пенсій державних службовців не передбачений чинним законодавством.

Отже, у цій справі ключовим є питання з`ясування наявності у позивачки права на перерахунок пенсії, призначеної за Законом № 3723-ХІІ, на підставі нових довідок про складові заробітної плати, виданих за посадою, з якої особа звільнилася з державної служби, та встановлення наявності у неї відповідного суб`єктивного права.

Суд звертає увагу, що порушене у справі питання можливості перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону № 3723-ХІІ, на підставі нових довідок про складові заробітної плати не є новим для судової практики й вже було предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі № 300/936/23 викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон № 889-VIII, ані Закон № 1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином, жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону № 3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям.

Верховний Суд у згаданій постанові також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачало можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати.

У контексті розгляду даної справи Суд бере до уваги правову позицію, викладену у Рішенні Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 у справі № 3-132/2018 (5462/17), ухваленому за конституційною скаргою щодо перевірки на відповідність Конституції України підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII.

У зазначеному Рішенні Конституційний Суд України визнав вказане положення таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), у частині, в якій воно унеможливлювало здійснення перерахунку пенсій, призначених відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XІІ зі змінами. Водночас Суд наголосив на обов`язку Верховної Ради України внести відповідні законодавчі зміни з метою врегулювання порядку і механізму перерахунку пенсій, призначених за зазначеною нормою, з урахуванням приписів Конституції України, принципу правової визначеності та висновків цього Рішення.

Таким чином, Конституційний Суд України підтвердив необхідність законодавчого унормування механізму реалізації права на перерахунок пенсії державного службовця, однак до моменту такого врегулювання саме по собі визнання норми неконституційною не створює підстав для автоматичного перерахунку пенсії в судовому порядку без відповідного законодавчого механізму.

Аналогічні правові висновки щодо застосування зазначених норм права були викладені у постанові Верховного Суду від 28 лютого 2023 року у справі № 520/6418/21.

Крім того, у постанові від 25 липня 2025 року у справі №140/5363/24 Верховний Суд, керуючись указаними вище висновками, також наголосив, що чинне законодавство України не встановлює правового механізму перерахунку пенсії, призначеної за нормами Закону № 3723-ХІІ, у зв`язку зі зміною (збільшенням) складових заробітної плати. Визнання підпункту 1 пункту 2 розділу XI Закону № 889-VIII таким, що не відповідає Конституції України (рішення Конституційного Суду України від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022), не надає особі безпосереднього права на перерахунок пенсії без наявності відповідного законодавчого врегулювання механізму такого перерахунку. До моменту внесення Верховною Радою України відповідних змін, якими буде унормовано порядок реалізації цього права, вимоги про переведення особи на пенсію державного службовця та її перерахунок не можуть вважатися обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У зв`язку із викладеним, суд не вбачає підстав вважати обґрунтованими твердження позивача щодо наявності правових умов для реалізації права перерахунок пенсії на підставі оновлених довідок про складові заробітної плати від 14.05.2025.

Суд відхиляє доводи щодо того, що рішення КСУ від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022 саме по собі створює для позивачки безпосереднє право на перерахунок пенсії. Суд звертає увагу, що у вказаному рішенні КСУ дійшов висновку про неконституційність підпункту 1 пункту 2 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII у тій частині, в якій він унеможливлював перерахунок пенсій, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ. Водночас КСУ не визначив ані конкретних правових підстав, ані процедурного механізму здійснення такого перерахунку.

Отже, рішення КСУ не може вважатися самодостатньою правовою основою для проведення перерахунку пенсії, а лише покладає на законодавця обов`язок унормувати відповідні правовідносини шляхом внесення змін до спеціального законодавства. До моменту здійснення такого законодавчого врегулювання порядок реалізації конституційного права на перерахунок пенсії залишається невизначеним, а відтак вимоги позивачки щодо проведення перерахунку не можуть вважатися такими, що мають належне правове підґрунтя.

У цьому випадку відсутність у законодавстві механізму перерахунку пенсій, призначених за Законом № 3723-ХІІ, поширюється однаковою мірою на всю категорію пенсіонерів, що отримують пенсію на зазначених підставах. Законодавство не створює привілеїв для одних представників цієї групи за рахунок інших. Оскільки відсутнє різне поводження з особами, які перебувають у подібній ситуації, ключовий елемент для встановлення факту дискримінації відсутній. Відтак йдеться не про дискримінаційний підхід, а про загальну законодавчу прогалину, усунути яку має Верховна Рада України.

При цьому колегія суддів Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2025 року у справі №420/25000/24 зауважила, що конституційні гарантії соціального захисту, у тому числі права на належний рівень пенсійного забезпечення, дійсно покладають на державу обов`язок забезпечити ефективний правовий механізм реалізації такого права. Водночас здійснення цього обов`язку можливе виключно шляхом ухвалення відповідних законодавчих змін, які визначать порядок, умови та підстави проведення перерахунку пенсій. До моменту законодавчого врегулювання зазначених відносин у судів відсутні правові підстави для самостійного запровадження механізму перерахунку чи визнання за особою відповідного суб`єктивного права на підставі лише довідок про заробітну плату, оскільки це виходить за межі повноважень суду та суперечить принципу правової визначеності як складової верховенства права.

Також наголосила, що, визнавши наявність «законодавчого упущення» (legislative omission), Конституційний Суд України констатував невиконання законодавцем свого позитивного обов`язку. Однак усунення таких упущень належить до виключної компетенції Верховної Ради України як єдиного органу законодавчої влади, що випливає з принципу розподілу державної влади, закріпленого у статті 6 Конституції України. Адміністративні суди, вирішуючи публічно-правовий спір, не можуть підміняти собою законодавчий орган та створювати новий правовий механізм, якого немає в чинному законодавстві. Розробка порядку, умов, підстав та визначення джерел фінансування для перерахунку пенсій є дискреційними повноваженнями Верховної Ради України. Спроба суду самостійно розробити такий механізм або зобов`язати пенсійний орган здійснити перерахунок за відсутності закону, що його регулює, була б прямим втручанням у компетенцію законодавця та порушенням конституційного принципу розподілу влад.

Крім того, суд касаційної інстанції у згаданій постанові зазначив, що висновок про відсутність у суду повноважень самостійно створювати механізм перерахунку пенсії державного службовця узгоджується із природою міжнародних зобов`язань України.

Так, стаття І «Виконання взятих зобов`язань» (Частина VI) Європейської соціальної хартії (переглянутої) (Страсбург, 3 травня 1996 року), ратифікованої Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, передбачає, що виконання відповідних положень забезпечується за допомогою: «a) законів або правил; b) угод між роботодавцями чи організаціями роботодавців та організаціями працівників; с) поєднання цих двох методів; d) інших відповідних засобів».

Ця норма вказує, що реалізація зобов`язань держави у сфері соціальних прав здійснюється передусім через ухвалення законів та інших нормативно-правових актів, тобто шляхом створення чіткої і передбачуваної законодавчої бази. Отже, як висновок Конституційного Суду України у рішенні від 23 грудня 2022 року № 3-р/2022, так і міжнародні стандарти підтверджують, що механізм реалізації права на перерахунок пенсії має бути визначений законодавцем.

Відсутність такого врегулювання не може бути усунена судами шляхом самостійного визначення порядку і підстав перерахунку, оскільки це суперечило б принципу правової визначеності та виходило б за межі судових повноважень.

Суд також вважає за необхідне надати оцінку доводам судів попередніх інстанцій щодо порушення принципу правомірних (легітимних) очікувань позивачки. Принцип правомірних очікувань, що є складовою верховенства права, захищає обґрунтовані сподівання особи на стабільність правового регулювання та дотримання державою взятих на себе зобов`язань. Проте такі очікування можуть виникати лише за умови, що для них існувала достатня правова підстава у чинному на той час законодавстві. Відомо, що після набрання чинності Законом № 889-VIII у законодавстві був відсутній будь-який правовий механізм, який би надавав особі право розраховувати на перерахунок її пенсії у разі збільшення заробітної плати працюючих держслужбовців. Таким чином, у позивачки не могло сформуватися правомірне очікування на проведення такого перерахунку, оскільки закон не створював для цього жодних передумов. Очікування особи не можуть вважатися правомірними, якщо вони виникають всупереч (contra legem) чи за відсутності прямої норми закону.

Суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої у сфері соціальних виплат держави мають широку «сферу розсуду» (tag6 of appreciation) у виборі засобів реалізації права на соціальний захист. Водночас ця свобода не є абсолютною: на державу покладається позитивний обов`язок забезпечити реальний та ефективний доступ осіб до прав, гарантованих статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції. У даному випадку, відсутність у законодавстві передбаченого механізму перерахунку пенсій є проблемою саме законодавчої політики, а не індивідуальної дискримінації чи свавільного втручання адміністративного органу. Вирішення цього питання виходить за межі юрисдикції адміністративних судів, оскільки останні не можуть підміняти законодавця.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Підсумовуючи все викладене вище, зважаючи на встановлені обставини справи та наведені вище норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі нових довідок ґрунтуються на вимогах законодавства України, тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні у зв`язку з відмовою у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 7, 9, 77, 139, 229, 243-246, 262, 263 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Гоголя, буд.34, м. Полтава, 36000, ідентифікаційний код 13967927) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному ч.8 ст. 18, ч.ч. 7-8 ст. 44 та ст. 297 КАС України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підп. 15.5 підп. 15 п. 1 р. VII "Перехідні положення" КАС України.

Головуючий суддя І.Г. Ясиновський