Справа № 160/23276/24
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-02-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Галайди А.В.,
представника позивача: Краснощока О.П.,
представника відповідача: Логойка А.С.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
27.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що фактична перевірка, за наслідками якої винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, проведена з порушенням процедури, встановленої ст.ст. 80.2 ст.80, п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України (даної ПК України), оскільки посадовими особами контролюючого органу не пред`явлено позивачеві направлень на проведення цієї перевірки та службових посвідчень, а також не врученої копії наказу про її призначення, а сама перевірка проведена за відсутності позивача, у місці, в якому позивач не здійснював свою господарську діяльність, в присутності невідомої позивачеві особи ОСОБА_2 , який не є ані працівником, ані представником позивача. Також посадовими особами контролюючого органу не надано доказів, що товар, який вказаний у складеній ними під час перевірки відомості товарів, що знаходяться в реалізації за адресою: АДРЕСА_1 , на загальну суму реалізації 256568,00грн., на які не надано документи, що посвідчують облік та походження товарів, дійсно належав позивачеві, а не будь-якому іншому суб`єкту господарювання, що здійснював свою господарську діяльність у магазині поряд з позивачем. При цьому перевірка документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), не є предметом фактичної перевірки та не пов`язані з ним, що свідчить про те, що посадові особи контролюючого органу вийшли за межі наданих їм повноважень відповідно до п.п.75.1.3 п.75.1 ст.75, абз.1,2 п.69.27 ст.69 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» ПК України. Запитів на надання документів позивач не отримував. Крім цього, позивачем зазначено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення складено з порушенням абз.2 п.58.2 ст.58, п.113.3 ст.113 ПК України, оскільки за кожне окреме порушення мало складатися окреме податкове повідомлення-рішення, а не одне податкове повідомлення-рішення, яким здійснено донарахування грошових зобов`язань за декілька порушень одночасно.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2024 року позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 була залишена без руху та позивачеві надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків позову шляхом подання до суду: заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності цих причин.
На виконання вимог ухвали суду від 02 вересня 2024 року позивачем подано до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом.
26.09.2024 року до суду надійшла заява представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів та електронного цифрового підпису згідно з вимогами Положення про Єдину судову інформаційну-телекомунікаційну систему з використанням сервісу (vkz.court.gov.ua).
У підготовчому судовому засіданні 29.10.2024р. усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, витребувано у представника позивача копію договору оренди позивачем торгового місця за адресою: АДРЕСА_1 ; у представника відповідача додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того: яким чином було з`ясовано, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснює господарську діяльність саме ФОП ОСОБА_1 , а не інша особа, з огляду на те, що позивач зазначає, що за цією адресою приміщення орендують декілька фізичних осіб-підприємців, і яким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 є працівником саме позивача; чи були повернуті позивачеві товари (акустична система), придбані за контрольною розрахунковою операцією, і в якому стані та чим це підтверджується; на підставі чого зроблено висновок, що товар, який знаходився в реалізації за адресою: АДРЕСА_1 , належить саме ФОП ОСОБА_1
13.11.2024р. до суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача, в яких, зокрема, зазначалося, що під час спірної фактичної перевірки перевірявся "господарський об`єкт YABLUKA" за адресою: АДРЕСА_1 ,ТЦ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", в якому здійснює діяльність ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ). Об`єкт перевірки було розпізнано згідно з відповідною вивіскою. В ході перевірки проведено розрахункову операцію з покупки товарів згідно з п.2.2.12 акту перевірки на суму 3 398,0 грн. Факт повернення товару актом перевірки не зазначено. Перевірка проводилась у присутності продавця ОСОБА_2 - представника ФОП ОСОБА_1 , який особисто розписався в направленнях на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 та в додатку до акта перевірки з даними звітами з програмного реєстратора розрахункових операцій та платіжного терміналу, зареєстрованих саме ФОП ОСОБА_1 на зазначену господарську одиницю. Фактів здійснення підприємницької діяльності на вказаній господарський одиниці іншими суб`єктами господарювання в матеріалах перевірки не надано.
19.11.2024р. до суду від представника позивача на виконання вимог ухвали суду надійшла копія договору суборенди нежилого приміщення №10-13 від 01.01.2024р., а також пояснення, в яких вказано, що позивач повідомив, що найманих співробітників не має.
У підготовчому судовому засіданні 19.11.2024р. усною ухвалою суду, постановленою без видалення до нарадчої кімнати із занесенням до протоколу судового засідання, повторно витребувано у представника відповідача додаткові письмові пояснення та докази на їх підтвердження відносно того: яким чином було з`ясовано, що за адресою: АДРЕСА_1 здійснює господарську діяльність саме ФОП ОСОБА_1 , а не інша особа, з огляду на те, що позивач зазначає, що за цією адресою приміщення орендують декілька фізичних осіб-підприємців, і яким чином з`ясовано, що ОСОБА_2 є працівником саме позивача; чи були повернуті позивачеві товари (акустична система), придбані за контрольною розрахунковою операцією, і в якому стані та чим це підтверджується; на підставі чого зроблено висновок, що товар, який знаходився в реалізації за адресою: АДРЕСА_1 , належить саме ФОП ОСОБА_1 .
02.12.2024р. на виконання ухвали суду про витребування у відповідача додаткових пояснень та доказів у справі представником відповідача подана до суду заява про виконання ухвали суду із відповідними поясненнями та доказами. У додаткових поясненнях відповідачем, зокрема, зазначено, що в ході перевірки проведено розрахункову операцію з покупки товарів згідно з п.2.2.12 акту перевірки на суму 3 398,0 грн., при цьому факт повернення товару актом перевірки не зазначено, а додаткова інформація з цього питання в ГУ ДПС у Дніпропетровській області відсутня. Перевірка проводилась ГУ ДПС у Харківській області. Під час проведення фактичної перевірки, посадовими особами ГУ ДПС у Харківській області було отримано Х-звіт, в реквізитах якого вказана ФОП ОСОБА_1 , отже контролюючий орган вірно встановив особу, яка здійснює господарську діяльність в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », за адресою: АДРЕСА_1 .
У судовому засіданні 21.01.2025 року у представника відповідача витребувано додаткові письмові пояснення щодо порушення порядку ведення обліку товарних запасів, які на момент перевірки знаходились у місці продажу, на суму 253 170,00 грн. та оголошено перерві до 29.01.2025р. на 13:00год.
29.01.2025 року до суду надійшли додаткові письмові пояснення відповідача, в яких, зокрема, зазначалося, що в ході проведення перевірки за адресою: АДРЕСА_1 , фахівцями ГУ ДПС у Харківській області було встановлено фактичні залишки ТМЦ., між тим, порушено ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та зберігання на суму 253170,00грн. згідно з додатком 1-го примірника акту, а саме: не надання контролюючому органу при проведенні фактичної перевірки документів у паперовій або електронній формі, що підтверджують облік та походження товарних запасів (здійснюється реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту), які перебували на момент перевірки на місці продажу на господарському об`єкті.
Також 29.01.2025 року до суду надійшло клопотання відповідача про відкладення судового засідання, призначеного на 29.01.2025 року.
29.01.2025 року розгляд справи відкладено на 04.02.2025 року на 13:00год.
У судових засіданнях представник позивача підтримав пред`явлений позов та, посилаючись на викладені в ньому та у додаткових письмових поясненнях доводи, просив повністю задовольнити позовні вимоги.
Представник відповідача у судових засіданнях пред`явлений позов не визнав та заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових письмових поясненнях.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що заявою Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) зареєстрована як суб`єкт господарської діяльності 06.09.2023р., основний вид діяльності: 47.41 Роздрібна торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням у спеціалізованих магазинах; додаткові види діяльності: 47.42 Роздрібна торгівля телекомунікаційним устаткуванням у спеціалізованих магазинах; 47.78 - Роздрібна торгівля іншими невживаними товарами у спеціалізованих магазинах; 47.89 - Роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами; 46.51 Оптова торгівля комп`ютерами, периферійним устаткуванням і програмним забезпеченням; 46.52 Оптова торгівля електронним і телекомунікаційним устаткуванням, деталями до нього; з 07.09.2023р. перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області як платник податків.
Наказом ГУ ДПС у Харківській області від 02.11.2023 №4724-п на підставі пп.80.2.2, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України (наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платником податків розрахункових операцій), п.п.19-1.1.4 п.19-1.1 ст.19-1, п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України призначено проведення фактичної перевірки Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за місцем фактичного провадження діяльності у господарському об`єкті, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , з 02.11.2023р. тривалістю на більше 10 діб. Перевірку провести за період діяльності з 07.09.2023р. по день закінчення перевірки з метою здійснення контролю за дотриманням Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», інших норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності свідоцтв, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами), дотримання законодавства щодо встановлених державою фіксованих цін, граничних цін та граничних рівнів торгівельної надбавки (націнки).
На підставі вказаного наказу ГУ ДПС у Харківській області від 02.11.2023 №4724-п та направлень на проведення фактичної перевірки від 02.11.2023 №9779, №9780, посадовими особами ГУ ДПС у Харківській області у період з 02.11.2023 року по 09.11.2023 року проведено фактичну перевірку суб`єкта господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 у господарській одиниці: магазин «Yabluka», за адресою: АДРЕСА_1 , ТЦ «Нікольський».
Як слідує з направлень на проведення фактичної перевірки від 02.11.2023 №9779, №9780, ці направлення та службові посвідчення посадових осіб ГУ ДПС у Харківській області, вказаних у направленнях як таких, що уповноважені на проведення фактичної перевірки, були пред`явлені представнику платника податків - ОСОБА_2 02.11.2023р., про що останній розписався у направленнях.
Також представнику платника податків - Братчуну Б.О. вручено копію наказу ГУ ДПС у Харківській області від 02.11.2023 №4724-п про призначення фактичної перевірки, про отримання якої останній розписався у направленнях на проведення фактичної перевірки від 02.11.2023 №9779, №9780.
- п.1, п.2, ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) проведення розрахункової операції без застосування ПРРО, без роздрукування та видачі розрахункового документу встановленої форми та змісту на загальну суму 3398,00грн., а саме: навушники «JBL TONEFLEX blue Pure Bass Zero noise» в кількості 1 одиниця, за ціною 2999,00грн. та кабель USB C «Apple USB-C 3,5 mm Headphone Jack Adapter (MU7E2)» у кількості 1 одиниця, за ціною 399,00грн.;
- п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) порушення ведення в порядку встановленому законодавством обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації та зберігання на суму 253170,00грн. згідно з додатком 1-го примірника акту, а саме: не надання контролюючому органу при проведенні фактичної перевірки документів у паперовій або електронній формі, що підтверджують облік та походження товарних запасів (здійснюється реалізація технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту), які перебували на момент перевірки на місці продажу на господарському об`єкті.
1) за порушення п.1, п.2, ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на підставі п.1 ст.17 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) штрафну санкцію у сумі 3398,00грн.
2) за порушення - п.12 ст.3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) на підставі ст.20 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (зі змінами та доповненнями) штрафну санкцію у сумі 253170,00грн.
Незгода позивача з вищевказаним податковим повідомленням-рішенням стала підставою для звернення до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку встановленим обставинам справи та спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з підпунктом 62.1.3 пункту 62.1 статті 62 ПК України одним із способів здійснення податкового контролю є проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 Податкового кодексу України визначені підстави для призначення фактичної перевірки, порядок її проведення та оформлення результатів. Також встановлено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Відповідно до пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів (п.п.80.2.2 п.80.2 ст.80 ПК України).
Умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок визначено ст.81 ПК України.
Так, абз.1-4 п.81.1 ст.81 ПК України визначено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При цьому абзацами 5-8 пункту 81.1 статті 81 ПК України встановлено, що непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки. Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється. При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення. У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Щодо підстав проведення перевірки, які викладені в наказі, на підставі якого податковий орган здійснив перевірку позивача, суд зазначає, що правовий аналіз пункту 80.2 статті 80 ПК України свідчить про те, що здебільшого підстави, передбачені у відповідних підпунктах цієї норми, встановлюють лише єдину передумову для призначення фактичної перевірки з питання дотримання платником податків вимог законодавства у певній сфері, яка і є фактичною підставою для проведення перевірки, окрім підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, яка встановлює дві самостійні (окремі) підстави для проведення перевірки, а саме: (1) наявність та/або отримання певної інформації; (2) здійснення контролюючим органом функцій, визначених законодавством у відповідній сфері.
У розглядуваному випадку підставою для призначення фактичної перевірки позивача у наказі ГУ ДПС у Харківській області від 02.11.2023 №4724-п вказано пп.80.2.2, п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, а також додатково зазначено, що такою підставою стала наявність інформації, що свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платником податків розрахункових операцій, тож, на переконання суду такі посилання у рішенні про проведення перевірки є мінімально достатнім обсягом інформації, яка має відображатися у наказі відповідно до абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України щодо зазначення у наказі підстави для проведення перевірки, оскільки надає платнику податків загальне розуміння про підставу її призначення та відповідний предмет перевірки.
Відтак у вказаному наказі наявна мінімально достатній обсяг інформації щодо підстави для проведення перевірки позивача.
Також судом встановлено, що відповідачем дотримано вимог абз.1-4 п.81.1 ст.81 ПК України в частині пред`явлення уповноваженій особі платника податку направлень на проведення фактичної перевірки та службових посвідчень посадових осіб контролюючого органу, які зазначені в направленнях на проведення цієї перевірки, а також щодо вручення такій уповноваженій особі платника податку копії наказу про проведення перевірки, що підтверджується відповідними розписками представника платника податків - Братчуна Богдана Олексійовича від 02.11.2023р. у направленнях на проведення фактичної перевірки від 02.11.2023 №9779, №9780, копії яких долучено до матеріалів справи.
Відтак, доводи позивача про порушення контролюючим органом процедури проведення фактичної перевірки не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.
Щодо суті виявлених порушень суд зазначає про таке.
Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначає Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон №265/95-ВР). Дія цього закону поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.
Відповідно п.1 ст.3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.
Згідно з п.2 ст.3 Закону України №265/95-ВР суб`єкти господарювання зобов`язані надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти).
Судом встановлено, що 02.11.2023р. посадові особи ГУ ДПС у Харківській області провели контрольну розрахункову операцію на загальну суму 3398,00грн., придбавши товар: навушники «JBL TONEFLEX blue Pure Bass Zero noise» в кількості 1 одиниця, за ціною 2999,00грн., та кабель USB C «Apple USB-C 3,5 mm Headphone Jack Adapter (MU7E2)» у кількості 1 одиниця, за ціною 399,00грн., однак продаж товару був проведений без застосування реєстратора розрахункових операцій, що підтверджено доданим до матеріалів перевірки Х-звітом.
Позивач не спростував указану обставину в ході судового розгляду.
Згідно з пунктом 1 статті 17 Закону №265/95-ВР за порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних контролюючих органів застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.
Оскільки розрахункову операцію на суму 3398,00грн. позивач не провів через реєстратор розрахункових операцій та не видав відповідний розрахунковий документ, що підтверджує виконання такої розрахункової операції, суд доходить висновку про правомірність застосування до позивача штрафної (фінансової) санкції у розмірі 100 відсотків вартості проданого з порушенням вимог законодавства товару на суму 3398,00грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення у цій частині є правомірними.
Крім цього, пунктом 12 статті 3 Закону № 265/95-ВР визначено інший обов`язок суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції, а саме: ведення в порядку, встановленому законодавством, обліку товарних запасів та здійснення продажу лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.
У цьому пункті зазначено також, що порядок та форма обліку товарних запасів для фізичних осіб-підприємців, у тому числі платників єдиного податку, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. При цьому суб`єкт господарювання зобов`язаний надати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи (у паперовій або електронній формі), що підтверджують облік та походження товарних запасів (зокрема, але не виключно, документи щодо інвентаризації товарних запасів, документи про отримання товарів від інших суб`єктів господарювання та/або документи на внутрішнє переміщення товарів), які на момент перевірки знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Порядком ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2021 №496 (далі Порядок №496), визначені правила ведення обліку товарних запасів та поширюються на фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку (далі - ФОП), які відповідно до Закону зобов`язані вести облік товарних запасів та здійснювати продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку, та осіб, які фактично здійснюють продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такого ФОП.
Облік товарних запасів здійснюється ФОП шляхом постійного внесення до Форми обліку інформації про надходження та вибуття товарів на підставі первинних документів, які є невід`ємною частиною такого обліку.
ФОП, яка здійснює діяльність у декількох місцях продажу (господарських об`єктах), веде облік товарних запасів також за кожним окремим місцем продажу (господарським об`єктом) на підставі первинних документів, які підтверджують отримання товарів такою ФОП або окремим місцем продажу (господарським об`єктом), та/або первинних документів на внутрішнє переміщення товарів між ФОП та його окремими місцями продажу (господарськими об`єктами). Первинні документи на внутрішнє переміщення товарів є невід`ємною частиною такого обліку. Первинні документи, на підставі яких внесено записи до Форми обліку, є обов`язковими додатками до такої форми. Внесення даних до Форми обліку щодо надходження товарів на підставі первинних документів здійснюється до початку їх реалізації.
Також Порядком №496 заборонено продаж товарів, на які у місцях продажу таких товарів (господарських об`єктах) відсутні: первинні документи, записи про які внесено до Форми обліку; відповідні записи у Формі обліку про наявні первинні документи; первинні документи і записи у Формі обліку про такі первинні документи.
Форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Такі документи щомісячно групуються в хронологічному порядку їх відображення у Формі обліку та/або підшиваються для подальшого зберігання разом із Формою обліку, в якій інформацію про такі документи відображено.
Форма обліку, первинні документи, які підтверджують облік та походження товарів, надаються посадовій особі контролюючого органу на її вимогу під час проведення перевірки. У разі якщо оригінали первинних документів відсутні у місці продажу, посадовій особі контролюючого органу можуть бути надані копії таких первинних документів з подальшим пред`явленням їх оригіналів до закінчення перевірки (за потреби).
Такі документи надаються особисто ФОП або особою, яка фактично здійснює продаж товарів (надання послуг) та/або розрахункові операції в місці продажу (господарському об`єкті) такої ФОП.
Форма обліку в електронній формі на вимогу посадових осіб контролюючого органу має бути візуалізована у форматі, який дозволяє такій особі здійснити його перегляд та/або копіювання.
Аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд акцентує увагу, що ключовим елементом норми пункту 12 статті 3 Закону №265/95-ВР (щодо обов`язку суб`єкта господарювання надати облікові документи) є словосполучення «товарні запаси, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу». Зазначене положення деталізується у пункті 10 Порядку ведення обліку товарних запасів для фізичних осіб - підприємців, у тому числі платників єдиного податку, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2021 року №496, де чітко зазначено, що форма обліку, первинні документи на товари мають зберігатись у місці продажу (господарському об`єкті) до моменту вибуття останньої одиниці товару, відображеної в таких первинних документах.
Таким чином, оскільки платник податку зобов`язаний зберігати безпосередньо у місці продажу облікові документи на товари, які не вибули з місця продажу (не реалізовані, не списані тощо, а знаходяться у місці продажу), то вимога контролюючого органу щодо надання документів, що стосуються товарів, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу, входить до повноважень контролюючого органу в межах фактичної перевірки.
Тож, у подальшому, не отримавши від позивача жодних облікових документів на вказаний товар, що безпосередньо знаходився у місці продажу на момент проведення фактичної перевірки, контролюючий орган дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач реалізовував у зазначений період необлікований товар, що, в свою чергу, обґрунтовано зумовило застосування до позивача відповідальності за статтею 20 Закону №265/95-ВР, яка передбачає, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку, та/або не надали під час проведення перевірки документи, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті), за рішенням контролюючих органів застосовується фінансова санкція у розмірі вартості таких товарів, які не обліковані у встановленому порядку, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За змістом наведеної норми суб`єкт господарювання несе відповідальність за (окремо або в сукупності): 1) здійснення реалізації товарів, які не обліковані у встановленому порядку; 2) ненадання під час перевірки документів, які підтверджують саме облік товарів, що знаходяться у місці продажу (господарському об`єкті).
Проте кожна із зазначених умов кореспондується з обов`язком платника податків надавати під час перевірки облікові та первинні документи на товари, які на момент перевірки знаходяться у місці продажу.
Суд також зазначає, що стаття 20 Закону № 265/95-ВР у редакції до 01 серпня 2020 року передбачала, що відповідальність застосовується до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому порядку. Тобто, підставою для притягнення до відповідальності згідно із нормою у зазначеній редакції могло бути лише встановлення факту реалізації товару, який не був облікований належним чином. Водночас 01 серпня 2020 року набрав чинності Закон України від 20 вересня 2019 року №128-ІХ «Про внесення змін до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та інших законів України щодо детінізації розрахунків у сфері торгівлі та послуг».
Цим Законом стаття 20 Закону № 265/95-ВР викладена у новій редакції, де відповідальність суб`єктів господарювання передбачена не тільки за реалізацію необлікованих товарів, а і за ненадання документів, які підтверджують облік товарів. Тобто, ненадання під час проведення перевірки документів, які підтверджують облік товарів, що знаходяться у місці продажу, визначено самостійною підставою для застосування штрафної санкції. При цьому зазначеним Законом було уведено обов`язок суб`єктів господарювання надавати контролюючим органам на початок проведення перевірки документи, що підтверджують облік та походження товарних запасів.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини спростовують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, отже, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання розподілу судових витрат врегульовано ст.139 КАС України.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа
Зважаючи на відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цим позовом, відповідно до приписів ст.139 КАС України позивачеві не відшкодовуються.
Керуючись ст. ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова