Справа № 320/2458/20
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про заміну стягувача у виконавчому провадженні

09 жовтня 2025 року Київ № 320/2458/20

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 18.02.2020 №1000-0210-8/8333, в перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_2 з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210, та без обмеження її максимальним розміром.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргаю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020.

Ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 320/2458/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. Ярославська, 40, Київ 71, 04071) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 3784 від 11 листопада 2020 року.

19.08.2020 представником позивача отримано виконавчий лист від 19.08.2020 по справі №320/2458/20.

03.01.2024 заявник подала до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження по справі. Просила замінити стягувача ОСОБА_2 на правонаступника - ОСОБА_1 та видати виконавчий лист по справі правонаступнику.

03.01.2024 року протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду Київського окружного адміністративного суду справу передано А.І. Балаклицькому.

15.11.2024 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею у справі було визначено Горобцову Я.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 14.02.2025 адміністративну справу прийнято до розгляду та призначено до розгляду у судовому засіданні заяву про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі.

У судове засідання, учасники, які беруть участь в розгляді заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні, не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином.

Заявником було подано заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідно до частини 2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про заміну сторони виконавчого провадження в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням державного виконавця або заінтересованої особи, що звернулися з поданням (заявою), та осіб, які беруть участь у справі. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи обмежені строки розгляду заяви, які передбачені частиною 2 статті 264 Кодексу адміністративного судочинства України, та недопущення їх порушення, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду заяви.

Розглянувши заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд встановив таке.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, викладену у листі від 18.02.2020 №1000-0210-8/8333, в перерахунку пенсії ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України Київської області провести ОСОБА_2 з 25.04.2019 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" без застосування формули, визначеної пунктом 9-1 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23.11.2011 №1210, та без обмеження її максимальним розміром.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.12.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргаю Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020.

Ухвалою Верховного Суду відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року у справі № 320/2458/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.05.2021 повернуто Головному управлінню Пенсійного фонду України у Київській області (, місцезнаходження: вул. Ярославська, 40, Київ 71, 04071) з Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн 20 коп., сплачений згідно платіжного доручення № 3784 від 11 листопада 2020 року.

19.08.2020 представником позивача отримано виконавчий лист від 19.08.2020 по справі №320/2458/20.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , позивач - ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08.09.2023, яке зареєстровано в реєстрі за №1-2448 у спадковій справі №180/2023 встановлено, що спадкоємцем зазначеного майна ОСОБА_2 є його дружина - ОСОБА_1 . Спадщина на яку видане це свідоцтво складається, зокрема з частки невиплаченої суми нарахованої згідно рішення Київського окружного адміністративного суду по справі №320/2458/20 від 02.06.2020 та ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду по справі №320/2458/20 від 08.12.2020, в розмірі 164548,67 грн на ім`я спадкодавця, ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою, виданою відділом опрацювання пенсійної документації №2 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області №1000-0502-8/68361 від 08.05.2023.

Надаючи оцінку вказаному, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

З аналізу вищевказаних норм вбачається, що спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Приписами ст. 48 КАС України визначено, що суд першої інстанції, встановивши, що з позовом звернулася не та особа, якій належить право вимоги, може за згодою позивача та особи, якій належить право вимоги, допустити заміну первинного позивача належним позивачем, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи.

Якщо позивач не згоден на його заміну іншою особою, то ця особа може вступити у справу як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, про що суд повідомляє третю особу. Якщо позивач згоден на його заміну іншою особою, але така особа не згодна на участь у справі, суд залишає позовну заяву без розгляду, про що постановляється відповідна ухвала.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Також суд зазначає, що відповідно до ч. 4 ст. 379 КАС України, положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як передбачено положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Згідно із ч. 5 ст. 15 Закону України Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З аналізу наведених положень вбачається, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача, що визначено приписами абз.2 ч. 4 ст.4 Закону України Про виконавче провадження.

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009 р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 року у справі «Півень до України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

Таким чином, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Під час розгляду заяви встановлено, що заявник станом на час смерті позивача перебули у шлюбі.

Суд зазначає, що право позивача у справі на перерахунок його пенсії та виплату за результатами такого перерахунку відповідних сум встановлено судовим рішенням у даній справі, яке набуло законної сили. При цьому, такі суми пенсії на виконання судового рішення було нараховані відповідачем по справі, проте не виплачені позивача до його смерті.

Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст.1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

З аналізу вищевикладених норм вбачається, що суми пенсій, які були нараховані, проте не виплачені особі за життя, передаються членам його сім`ї.

При цьому, отримання вказаних коштів законодавець не ставить у залежність від отримання свідоцтва про спадщину.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що оскільки заявник ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , яка у відповідності до статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", набула права на отримання сум пенсії, нарахованих ОСОБА_2 на виконання рішення суду у даній справі, проте не виплачених за життя.

При розгляді даної заяви судом було враховано висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 22.12.2020 року по справі №2-а-3938/11.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви та необхідність заміни сторони стягувача ОСОБА_2 на його правонаступника ОСОБА_1 .

Щодо вимоги заявника видати виконавчий лист правонаступнику - ОСОБА_1 , то суд звертає увагу, що виконавчий лист по справі було видано 19.08.2020 представнику позивача. У суду відсутні відомості на підтвердження яких було надано докази, що виконавчий лист було втрачено.

Відповідно до пункту 18.4 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Суд звертає увагу, що основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа є втрата виконавчого документа та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №474/783/17, від 10.10.2018 у справі №2-504/11 та в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України підлягають врахуванню судом.

Також Верховний Суд в постанові від 23.09.2020 в справі №127/2-3538/10 виклав правову позицію, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. Крім того, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа, є подання відповідної заяви протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Відповідний строк повинен обчислюватися з урахуванням підстав для його переривання та/або зупинення. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Водночас, заявником не надано до суду доказів на підтвердження факту втрати виконавчого листа по справі №320/2458/20 виданого 19.08.2020 Київським окружним адміністративним судом.

З огляду на викладене, з урахування положень пункту 18.4 Перехідних положень КАС України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для видачі виконавчого листа, а тому у задоволенні заяви в цій частині необхідно відмовити.

Керуючись ст. 255, 295, 297, 379 КАС України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження по справі №320/2458/20 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому листі №320/2458/20 по виконанню рішення Київського окружного адміністративного суду від 02.06.2020 по справі №320/2458/20 на ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ).

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Я.В. Горобцова