Справа № 380/1114/25
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 рокусправа № 380/1114/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді: Кисильової О.Й.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), у якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо припинення позивачу виплати пенсії за віком;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не поновлення позивачу виплати пенсії за віком;

- зобов`язати відповідача поновити виплату пенсії за віком позивачу з дати припинення та виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок за заявою, поданою представником відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам;

- зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з дати звернення - з 15.03.2017 по дату фактичної виплати;

- зобов`язати відповідача виплатити компенсацію втрати частини доходу з 01.09.2021 по дату фактичної виплати.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що до червня 1996 року ОСОБА_1 проживав в м. Новий Розділ Львівської області та отримував пенсію за віком. У подальшому позивач виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю, у зв`язку з чим виплату пенсії йому було припинено.

Виплата пенсії поновлена на підставі рішення суду та до 01.09.2021 пенсія позивачу виплачувалась на рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк".

09.06.2023 представник позивача Акерман О.М. звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою в якій просив долучити до матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 заяву про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок відкритий в АТ ОТП Банк від 11.10.2022; здійснити запити згідно записів у трудовій книжці щодо отримання недостатніх для призначення пенсії документів: довідок по заробітній платі, що враховується для обчислення пенсій, довідок про перейменування (реорганізацію) підприємств, навчального закладу, довідку про навчання, довідки про стаж за останнім місцем роботи, уточнюючих довідок на підтвердження пільгового стажу роботи для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1, врахувати найвигідніший період по заробітній платі; пенсійні виплати ОСОБА_1 здійснювати на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ "ОТП Банк".

23.06.2023 Головне управління ПФУ у Львівській області листом відмовило позивачу у виплаті пенсії, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду за захистом порушеного права.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі №380/19327/23 зобов`язано Головне управління ПФУ у Львівській області повторно розглянути заяву від 09.06.2023, подану представником, з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.

24.10.2024 представник позивача Акерман О.М. звернувся до Головного управління ПФУ у Львівській області із заявою про надання інформації щодо стану виконання рішення від 15.01.2024 у справі № 380/19327/23 та здійснити виплату пенсії на рахунок, відкритий позивачем в АТ "Ощадбанк", проте відповідач листом від 07.11.2024 повідомив, що прийнято рішення про відмову в поновленні виплати пенсії з 01.09.2021.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо не поновлення позивачу виплати пенсії за віком, оскільки порушене його конституційне право на соціальне забезпечення.

Із наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою від 27.01.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

Ухвала від 27.01.2025 про відкриття провадження у справі надіслана відповідачу в електронному вигляді в зареєстрований електронний кабінет та отримана ним 28.01.2025.

Втім, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи відповідач не скористався правом подання відзиву на позовну заяву, а тому, в силу приписів ч. 6 ст. 162 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до червня 1996 року проживав у м. Новий Розділ Львівської області та отримував пенсію за віком.

Постановою Миколаївського районного суду Львівської області від 09.10.2017 у справі № 447/1189/17 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про визнання протиправним рішення та спонукання до вчинення дій відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 23.01.2018 у справі №876/11947/17 скасована постанова Миколаївського районного суду Львівської області від 09.10.2017 та прийнята нова постанова, якою позов задоволено частково.

Визнано протиправним рішення Миколаївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Львівської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 від 23.03.2017 № 1689/03-32.

Зобов`язано Миколаївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Львівської області належним чином розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.03.2017 про призначення/перерахунок пенсії, та прийняти за результатами її розгляду відповідне мотивоване рішення, з урахуванням висновків суду викладених у цьому судовому рішенні

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі №380/19327/23 визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023, подану його представником, з урахуванням правових висновків суду, викладених у цьому рішенні.

27.10.2024 на вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України надійшла заява представника позивача про повідомлення щодо стану виконання рішення від 15.01.2024 у справі №380/19327/23, надання довідки про нараховану та фактично виплачену пенсію з 15.03.2017 до 31.10.2024, виписки з протоколу про перерахунок пенсії з 15.03.2017 до 31.10.2024, виплати компенсації втрати доходів та покликання на реквізити та рахунок банку, на які перераховувати суму пенсії.

08.11.2024 Головне управління ПФУ у Львівській області надіслало позивачу лист-відповідь № 25076-27021/А-52/8-1300/24, яким повідомило, що на виконання рішення відділом перерахунків пенсій № 2 Управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 09.06.2023, подану його представником та прийнято рішення про відмову в поновленні виплати пенсії за віком відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.09.2021 відповідно до рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.01.2024 у справі № 380/19327/23.

Також у листі-відповіді від 08.11.2024 № 25076-27021/А-52/8-1300/24 відповідач зазначив, що заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до Пенсійного фонду за місцем проживання одержувача, тому питання поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 буде розглянуто у разі його звернення із заявою встановленого зразка та усіма необхідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо не поновлення виплати пенсії за віком, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку доводам позивача, суд застосовує такі правові норми.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; зокрема, закони приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).

Також, відповідно до Конституції України громадяни мають право на соціальний захист у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, у старості та в інших випадках, установлених законом (частина перша статті 46 Конституції України). В Україні на конституційному рівні гарантовано право громадян на соціальний захист, для забезпечення якого необхідне здійснення комплексу державно-правових заходів, одним із яких є законодавче визначення основ соціального захисту, форм і видів пенсійного забезпечення (пункт 6 частини першої статті 92 Конституції України).

Європейська соціальна хартія (European Social Charter) (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І).

Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується, в тому числі міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду врегульовані Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 3 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 14.01.1998 № 16/98-ВР право на забезпечення за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням згідно з цими Основами мають застраховані громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно із п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, мають право на отримання пенсійних виплат і соціальних послуг із системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування нарівні з громадянами України на умовах та в порядку, передбачених цим Законом, якщо інше не передбачено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Отже, за загальним правилом, право на призначення (перерахунок, поновлення) пенсії мають громадяни України незалежно від місця проживання та іноземці і особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, на умовах та порядку, передбачених законодавством або міждержавними угодами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 51 Закону № 1058-IV у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений статтею 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.1. цього Порядку заява про призначення, перерахунок, поновлення, продовження пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (згідно бланків, доданих до Порядку), тощо подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) або через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України (далі - вебпортал) або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, відповідно до Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 липня 2015 року № 13-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 за № 991/27436.

Відповідно до пункту 1.2 та пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

За правилами пунктів 1.8, 1.9 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням, продовженням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, припиненням виплати пенсії у зв`язку з тимчасовим проживанням за кордоном вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Згідно з пунктом 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Крім того, Постановою Правління Пенсійного фонду України 14.12.2015 № 25-1 "Деякі питання впровадження електронних пенсійних справ на базі централізованих інформаційних технологій" установлено, що Порядок № 22-1 застосовується з урахуванням того, що: із заявами про призначення пенсії до управлінь Пенсійного фонду України у Вінницькій, Донецькій, Київській та Херсонській областях, починаючи з 01 січня 2016 року; в Запорізькій, Кіровоградській, Миколаївській, Черкаській, Чернівецькій, Хмельницькій областях та у м. Києві - з 01 червня 2016 року; у Дніпропетровській, Закарпатській, Івано-Франківській, Луганській, Львівській, Полтавській, Тернопільській та Харківській областях - з 01 липня 2016 року; у Волинській, Житомирській, Одеській, Рівненській, Сумській та Чернігівській областях - з 01 серпня 2016 року, можуть звертатися особи, які проживають (зареєстровані) в цих адміністративно-територіальних одиницях, незалежно від території обслуговування таких органів; заява та інші подані документи скануються зазначеними органами із використанням технічних засобів, засвідчуються кваліфікованим електронним підписом та зберігаються в електронній пенсійній справі як копії документів, на підставі яких призначено пенсію.

Отже, законодавцем визначені альтернативні способи подачі заяв до органів з питань призначення пенсій.

Позиція Верховного Суду стосовно застосування зазначеного Положення сформована, зокрема, у постановах від 07.09.2018 у справі № 562/3048/16-а, від 07.09.2018 у справі №803/1569/16, від 19.09.2018 у справі № 806/2479/16 та від 20.09.2018 у справі №320/8057/16-а.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону № 1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону № 1058-IV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Суд при вирішенні цього спору на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України враховує висновки Верховного Суду щодо релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин, викладені в постанові від 04.07.2022 у справі № 380/22572/21 за наслідками розгляду судової справи з аналогічними фактичними обставинами справи:

"...38. Як зазначено в пункті 3.3. Рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону № 1058-IV держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій, право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

39. Тобто, виходячи із чинного пенсійного законодавства, особа має право на отримання заробленої та призначеної пенсії незалежно від місця її проживання.

40. Імперативність заборони обмежувати чи позбавляти можливості реалізації громадянами України їх конституційного права на соціальне забезпечення у взаємозв`язку з дійсним місцем проживання особи також кореспондується з правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеною в пункті 52 рішення у справі №10441/06 "Пічкур проти України" від 7 лютого 2014 року...

…51. Таким чином, у разі, якщо за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах до тих пір, поки такі виплати передбачено законодавством. Конституція України та Закон № 1058-ІV гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

52. При первинному встановленні розміру пенсії орган Пенсійного фонду діє на підставі звернення громадянина із заявою про призначення йому пенсії. У випадках поновлення раніше призначеної пенсії органи Пенсійного фонду діють на підставі цієї ж заяви пенсіонера у строки, встановлені статтею 49 Закону № 1058-IV.

При цьому законодавцем чітко встановлено, що поновлення виплати пенсії проводиться протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати.

53. З пункту 3 резолютивної частини Рішення від 7 жовтня 2009 року № 25-рп/2009 вбачається, що Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Проте, відповідні зміни до законодавства до цього часу не були внесені.

55. Водночас відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвело до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

56. Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 815/1226/18.

57. Як убачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, 26 жовтня 2021 року представником позивачки, який діяв на підставі нотаріальної довіреності, подано безпосередньо до управління Пенсійного фонду України особисту заяву позивачки про поновлення пенсії.

58. При цьому колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 2.8 Порядку № 22-1 поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 1.2 та пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про поновлення виплати раніше призначеної пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

60. Таким чином, пенсіонер наділений правом вибору щодо особистого звернення до органу, що призначає пенсію, або через свого представника, а тому висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка повинна особисто звернутися із заявою про поновлення пенсії є помилковими.

61. Зазначені висновки суду узгоджуються із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 11 липня 2019 року у справі № 812/564/18, від 1 жовтня 2019 року у справі №826/3943/16, від 31 жовтня 2019 року у справі № 160/7699/18, від 30 січня 2020 року у справі №489/5194/16-а, від 5 лютого 2020 року у справі № 501/28/17 та від 31 березня 2020 року у справі №826/14837/16, від 18 травня 2022 року у справі № 160/5259/20...".

Також з усталеної практики Верховного Суду вбачається, що ключове значення при вирішенні спорів щодо призначення чи перерахунку пенсії має зміст звернення, що дає змогу об`єктивно встановити волю заявника, а не виключно формальне дотримання затвердженої бланкової форми. Зазначені позиції послідовно наголошують, що надмірний формалізм у сфері соціального забезпечення є неприпустимим та призводить до безпідставного обмеження конституційних прав.

До такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 22.07.2025 у справі №580/710/24.

При вирішенні цього спору суд враховує наведені вище висновки касаційного суду щодо обрання релевантних норм права та їх застосування до спірних правовідносин. Як наслідок такого правозастосування суд вважає, що заява про поновлення та виплату пенсії надіслана до пенсійного органу від імені представника позивача Акермана О.М., який діє на підставі нотаріально засвідченої довіреності з проставленим апостилем, подана відповідно до Порядку № 22-1.

Суд наголошує, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про розгляд справи не надав відзиву на позовну заяву, відтак, суд розцінює це, як визнання відповідачем позовних вимог.

Варто також зауважити, що відповідач повторно з одних і тих же підстав відмовляє позивачу у поновленні виплати пенсії, не зазначивши у листі від 08.11.2024 № 25076-27021/А-52/8-1300/24 підстави для такої відмови, окрім того, що позивач повинен звернутися із заявою особисто.

Інших обставин, які б слугували підставою для відмови позивачу у поновленні виплати пенсії лист від 08.11.2024 № 25076-27021/А-52/8-1300/24 не містить та відповідачем суду не наданий.

З урахуванням викладеного, суд розцінює такі дії відповідача. як порушення прав позивача у сфері соціального захисту, гарантованих Конституцією України, та визнає їх протиправними.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене вище, суд дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушених протиправними діями ГУ ПФУ у Львівській області прав позивача є зобов`язання відповідача поновити виплату позивачу пенсії за віком з 01.09.2021 та виплачувати пенсію на банківський рахунок, зазначений у поданій представником заяві від 27.10.2024.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів за затримку виплати пенсії за період з 15.03.2017 та з 01.09.2021 по день фактичної виплати заборгованості з пенсії, суд враховує таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 № 2050-ІІІ (далі Закон №2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) (ст. 2 Закону № 2050-ІІІ).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону № 2050-ІІІ).

Відтак, суд приходить до висновку про наявність у позивача права на компенсацію втрати частини доходів (пенсії) у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Зі змісту ч. 1 ст. 5 КАС України наведеної норми слідує, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Суд зазначає, що спір у даній справі виник з приводу відмови позивачу у поновленні виплати пенсії, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію втрати частину доходів за затримку виплати пенсії є передчасною, спрямованою на майбутнє, відтак до задоволення не підлягає.

У суду відсутні підстави вважати, що відповідач, проводячи поновлення виплати пенсії позивачу, порушить права позивача та не проведе нарахування компенсації втрати частини доходів за затримку виплати такої пенсії.

За таких обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподілу судових витрат суд не здійснює, оскільки ухвалою від 27.01.2025 позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) щодо не поновлення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) виплати пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) поновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ) виплату пенсії за віком з 01.09.2021 та виплачувати пенсію на банківський рахунок, зазначений у поданій представником заяві від 27.10.2024.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна