Справа № 580/3745/25
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий суддя у першій інстанції - Янківська В.П.
Суддя-доповідач - Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року Справа 580/3745/25

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Епель О.В.,

суддів: Мельничука В.П., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Маньківського відділу державної виконавчої служби в

Уманському районі Черкаської області

Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції

(м. Київ)

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) (далі - Відповідач), в якому просив визнати протиправними та скасувати постанови Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчих проваджень від 10.03.2025 серії ВП НОМЕР_3, від 13.03.2025 серії ВП НОМЕР_4, від 13.03.2025 серії ВП НОМЕР_2 на загальну суму 68000 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець, за наявності відмітки у постанові про набрання нею чинності, не наділений законом повноваженнями перевіряти обставини надсилання Позивачеві даної постанови, яка є виконавчим документом.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги Апелянт стверджує, що постанови Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - Укртрансбезпека) йому не були вручені, а отже вони не набрали законної сили.

При цьому, ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції не надав правової оцінки факту відсутності набрання постановами Укртрансбезпеки законної сили та свідченням листоноші, наданим в рамках перевірки поліції.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2025 та від 06.08.2025 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду

У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на примусовому виконанні у Маньківському відділі державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебувають виконавчі провадження:

1) НОМЕР_3 із примусового виконання постанови АВ№00004185 від 17.01.2025 виданої Державною службою України з безпеки на транспорті, , про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн;

2) НОМЕР_4 із примусового виконання постанови АВ№00004246 від 22.01.2025 виданої Державною службою України з безпеки на транспорті, , про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 грн;

3) НОМЕР_2 із примусового виконання постанови АВ№00004282 від 22.01.2025 виданої Державною службою України з безпеки на транспорті, , про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в розмірі 34000,00 грн.

На підставі заяв стягувача, а саме Державної служби України з безпеки на транспорті, , та виконавчих документів, а саме постанови АВ №00004185, АВ№00004246, АВ№00004282 виданої Державною службою України з безпеки на транспорті, відкрито виконавчі провадження та зареєстровано в Автоматизованій системі виконавчого провадження. Постанови про відкриття виконавчого провадження направлено сторонам до відома та для виконання.

Керуючись статтею 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі провадження № НОМЕР_5, № НОМЕР_6, № НОМЕР_7 13.03.2025 року об`єднанні у зведене виконавче провадження № НОМЕР_8.

Не погоджуючись з постановами про відкриття виконавчого провадження, Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Обставини справи, установлені судом апеляційної інстанції.

Як вбачається з листа начальника сектору поліцейської діяльності №1 відділу поліції №1 Уманського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Черкаській області від 25.03.2025 №4566/23 Позивачу було повідомлено, що під час проведення перевірки за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення було опитано гр. ОСОБА_2 , яка працює листоношею у Маньківському відділенні Укрпошти в Черкаській області, яка пояснила, що три рекомендованих листи під № 664, 605, 049 не вручила ОСОБА_1 , оскільки по провулку Промисловому, що в с-щі Маньківка на неї напали безпритульні собаки та вона була змушена повернутися до Маньківського відділення Укрпошти, де і залишила вищевказані рекомендовані рекомендовані листи.

Нормативно-правове обґрунтування.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (Закон №1404-VІІІ ).

Відповідно до ст.1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.13 Закону №1404-VIII під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з п.1 ч.1 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: рішень інших державних органів, рішень (актів) Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами;

Статтею 4. Закону України «Про виконавче провадження» визначено вимоги до виконавчого документа

1. У виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4)ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

4. Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

Згідно з ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Висновки суду апеляційної інстанції.

Отже, у разі, якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили, такий виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання.

Колегія суддів відзначає, що постанови Державної служби України з безпеки на транспорті АВ№00004185 від 17.01.2025, АВ №00004282 від 22.01.2025 та АВ№00004246 від 14.02.2025 є виконавчими документами у контексті п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, та як правильно встановлено судом першої інстанції, вони містять відомості про дату набрання рішенням законної сили.

У відповідності до абзацу третього ст. 291 КУпАП, постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, три рекомендованих листи під № 664, 605, 049, якими Апелянту були направлені постанови Державної служби України з безпеки на транспорті АВ№00004185 від 17.01.2025, АВ №00004282 від 22.01.2025 та АВ№00004246 від 14.02.2025 не були вручені ОСОБА_1 з незалежних від нього причин, а у зв`язку з недотриманням поштовою службою Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270.

Так, відповідно до п. 81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначками "Судова повістка", "Повістка ТЦК"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

У разі відсутності адресата (одержувача) або повнолітніх членів його сім`ї про надходження поштового відправлення, поштового переказу адресат (одержувач) інформується у спосіб, визначений оператором поштового зв`язку.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів звертає увагу на те, що у матеріалах судової справи відсутні належні та допустимі у розумінні ст. 73-74 КАС докази, які підтверджують, що ОСОБА_1 був обізнаний про повернення поштових відправлень у відділення Укрпошти та можливість їх отримання, а відтак і відсутні правові підстави стверджувати про дотримання працівниками АТ «Укрпошта» Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи Апелянта про ненабрання постановами Державної служби України з безпеки на транспорті АВ№00004185 від 17.01.2025, АВ №00004282 від 22.01.2025 та АВ№00004246 від 14.02.2025 законної сили станом на момент їх направлення до Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) для примусового виконання.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання).

Переглядаючи оскаржуване рішення суду, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції, що державний виконавець, за наявності відмітки у постанові про набрання нею чинності, не наділений законом повноваженнями перевіряти обставини надсилання позивачеві даної постанови, яка є виконавчим документом.

Втім, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що судом першої інстанції помилково не було застосовано доктрину «плодів отруйного дерева», згідно якої допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, також стають недопустимими. Так, висновок про набрання законної сили постановами АВ№00004185 від 17.01.2025, АВ №00004282 від 22.01.2025 та АВ№00004246 від 14.02.2025 заснований на відомостях про наявність відмітки на поштових відправленнях про невручення конвертів, які, як встановлено апеляційним судом, не були вручені ОСОБА_1 з незалежних від нього причин та з порушенням його прав під час отримання. А тому, такі відомості не можуть бути законною підставою для набрання зазначеними вище постановами законної сили та стягнення з Позивача штрафу у подвійному розмірі. Позаяк, ОСОБА_1 не було допущено бездіяльності щодо його сплати у розмірі, зазначеному у постановах.

Окрім того, колегією суддів установлено, що питання щодо визнання протиправним та скасування постанов Укртрансбезпеки АВ №00004185 від 17.01.2025, АВ №00004282 від 22.01.2025 та АВ №00004246 від 14.02.2025 були предметом розгляду у справі № 701/235/25, що додатково підтверджує правильність висновків суду апеляційної інстанції про ненабрання ними законної сили станом на момент прийняття спірних постанов про відкриття виконавчого провадження.

Аналізуючи всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року - скасуванню, а позов - задоволенню.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у цій справі у розмірі 968,96 грн та за подання апеляційної скарги у розмірі 1816,80 грн.

З огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судові витрати ОСОБА_1 у загальному розмірі 2785,76 (1211,20 + 1816,50) грн підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 07 липня 2025 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними та скасування постанов - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчих проваджень від 10.03.2025 серії ВП НОМЕР_3, від 13.03.2025 серії ВП НОМЕР_4, від 13.03.2025 серії ВП НОМЕР_2.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Маньківського відділу державної виконавчої служби в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2785,76 (дві тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень та сімдесят шість копійок).

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 08 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: В.П. Мельничук

Є.І. Мєзєнцев