Справа № 553/4591/24
Суддя: Москаленко В. В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 553/4591/24
Провадження № 2-а/553/9/2025
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14.10.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави в складі:

головуючого судді Москаленко В.В.,

за участю секретаря судового засідання Сіомашко В.Р.

без участі сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

17.12.2025 до суду надійшов вказаний позов ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Грибовод В,В. в якому позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського 1 взводу 4 роти батальйону патрульної поліції в м Бориспіль, капрала поліції Заболотної Катерини Олександрівни серії ЕНА № 3600831 від 4.12.2024 року. Закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

В обґрунтування позову зазначає, що 04.12.2024 на автодорозі Київ-Харків, поліцейським 1 взводу 4 роти батальйону патрульної поліції в м Бориспіль, капралом поліції Заболотною Катериною Олександрівною складено постанову серії ЕНА № 3600831. Відповідно до вказаної постанови. ОСОБА_1 керував транспортним засобом, при цьому був позбавлений права керування постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 року, чим порушив п. 2.1. а ПДР та ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Постановою Октябрського районного суду м Полтави від 07.06.2023 визнано

ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Книша С.І., задоволено частково. Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено з постанови місцевого суду рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

Судове засідання 09.09.2024 відбувалось без участі Калініченка та його представників. Постанова Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 до відома ОСОБА_1 не доводилась, поштою не надходила. Таким чином, ОСОБА_1 станом на 04.12.2024 не знав про позбавлення його права керування транспортним засобом. Отже, є підстави для, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським 1 взводу 4 роти батальйону патрульної поліції в м Бориспіль, капралом поліції Заболотною Катериною Олександрівною серії ЕНА № 3600831 від 04.12.2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 гривень. Дійсно, станом на 04.12.2024 ОСОБА_1 був позбавлений права керування з 09.09.2024 , що підтверджується матеріалами справи № 554/10025/22 та відсутністю доказів, що ОСОБА_1 був обізнаний з постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою суду від 18.12.2025 позовну заяву прийнято до судового розгляду, відкрито спрощене судове провадження та призначено судове засідання за участю сторін.

13.01.2025 від представника відповідачів Савоніка Д.В. до суду надійшов відзив, в якому

зазначено, що вимоги позивача є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на те, що 04.12.2025 поліцейським взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП було винесено постанову ЕНА №3600831, з відповідно до якої водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 на один рік, чим порушив вимоги п 2.1.а ПДР України. Позивач рухався зі швидкістю 146 км/год, при дозволеній швидкості 110 км/год, що стало причиною для його законної зупинки. Однак під час перевірки документів ОСОБА_1 за допомогою інформаційного порталу Національної поліції України було виявлено, що позивач позбавлений права керування відповідно до постанови Полтавського апеляційного суду справа №554/10025/22, номер провадження №33/814/200/24 від 09.09.2024. Зазначив, що відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2023 справа №554/10025/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. На момент винесення поліцейським постанови, постанова Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП уже набрала законної сили. Твердження представника позивача про те, що станом на 04.12.2024 ОСОБА_1 не було відомо про те, що він був позбавлений права керування, оскільки постанову суду він не отримував, та судове засідання відбувалось без участі

ОСОБА_1 є необґрунтованим, оскільки в постанові Полтавського апеляційного суду справа №554/10025/22 від 09.09.2024 р. зазначено, що ОСОБА_1 та його представники Книш С.Г., Рак А.С. будучи належним чином повідомленими про місце, дату й час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. Водночас адвокат Рак А.С. заявив клопотання щодо проведення апеляційного розгляду за його відсутності. Крім того, відповідно до витягу з ІПНП штраф сплачений 13.11.2024 тобто до того як була складена оскаржувана постанова. Сплата 13.11.2024 позивачем штрафу свідчить про обізнаність позивача про прийняте відносно нього судом рішення, яким його було позбавлено права керування. Відтак станом на 04.12.2024 позивач знав, що був позбавлений права керування, оскільки 13.11.2024 вже сплатив штраф у подвійному розмірі. Враховуючи вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відносно нього винесена оскаржувана постанова. Просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули,п ро час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Представником позивача надано заяву у якій просив розглядати справу за його та позивача відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідачів в судове засідання не прибув, про день, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. У відзиві на позов просив проводити розгляд справи без участі представника відповідачів.

За таких обставин ,суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з такого.

Суд встановив, що 04.12.2024 поліцейським взводу №1 роти №4 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Заболотною К.О. винесено постанову серії ЕНА №3600831, відповідно до якої, 04.12.2024 о 10 год. 45 хв. за адресою: Київська обл., автодорога М03 Київ-Харків, 82км. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Toyota Land Cruiser Prado» д.н.з. НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 146 км/год., при дозволеній швидкості руху 110 км/год. та був позбавлений права керування транспортним засобом.

Постановою Октябрського районного суду м Полтави від 07.06.2023 визнано

ОСОБА_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 коп. в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Книша С.І., задоволено частково. Постанову Октябрського районного суду м. Полтава від 07 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 змінено. Виключено з постанови місцевого суду рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судового збору в сумі 536 гривень 80 копійок.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1, 2 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі ст.19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Відповідно дост.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1.а ПДР передбачено, щоводій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з ч.4 ст.126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, віднесено до компетенції органів Національної поліції, від імені яких діють працівники, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови (ст.245 КУпАП).

Згідно з ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком

експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка, зокрема, повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи, прийняте у справі рішення, а також технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Аналізуючи наведені положення законодавства, слід дійти висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, оцінити наявні докази. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

При цьому, суд враховує, що особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

У зв`язку із застосуванням даного принципу саме відповідач, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинна довести наявність події і складу адміністративного правопорушення та винуватість особи, тобто наявність законних підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст.9,77 КАСУ розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У відповідності до вимог ст.72 КАСУ доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст. 73 КАС України).

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини даної справи, оцінивши наявні докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достатності та достовірності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Так, суд виходить з того, що позивач в обґрунтування своїх вимог посилається, зокрема на те, що йому не було відомо про ухвалення Полтавським апеляційним судом постанови від 09.09.2024 щодо нього, якою апеляційну скаргу на постанову Октябрського районного суду

м. Полтави від 07.06.2023 в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишено без змін.

На виконання ухвали суду, Шевченківським районним судом міста Полтави були надані копії матеріалів судової справи №554/10025/22, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до постанови Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2025 відповідно до якої ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що судовий розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП відбувався без його участі та участі його адвоката (а.с. 169). Відомостей про направлення зазначеної копії постанови ОСОБА_1 або його представникам надані судом матеріали не містять.

Проте, з постанови Полтавського апеляційного суду від 09.09.2024 вбачається, що представником ОСОБА_1 адвокатом Книш С.І. подано апеляційну скаргу на вищезазначену постанову, що свідчить про обізнаність із прийнятим Октябрським районним судом м. Полтави рішенням. У судове засідання Полтавського апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 та його представники - адвокати Книш С.Г., Рак А.С. будучи належним чином повідомленими про місце, дату й час апеляційного розгляду, до суду апеляційної інстанції не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не подавали. (а.с. 172-184).

Водночас адвокат Рак А.С. заявив клопотання щодо проведення апеляційного розгляду за його відсутності (а.с 77).

Копія постанови від 09.09.2024, була направлена Полтавським апеляційним судом на адреси адвоката Книша С.І. та ОСОБА_1 12.09.2024, вих №554/10025/22/23620/2024 (а.с. 72).

Для притягнення до відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП, достатнім є встановлення факту (об`єктивна сторона складу правопорушення) керування транспортним засобом особою, яка була позбавлена права керування, що і було встановлено 04.12.2025 відповідно до постанови серії ЕНА №3600831.

За правилами ч.2 ст.317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Відповідно до ч.1 ст.317-1 КУпАП, виконання постанови про позбавлення права керування здійснюється шляхом внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Відтак, на момент складання оскаржуваної постанови інспектором було виявлено, що позивач був позбавлений права керування транспортним засобом.

Обґрунтовуючи доводи позовної заяви, ОСОБА_1 зазначає про те, що йому не було відомо про наявність постанови Полтавського апеляційного від 09.09.2024 року. Проте, такі доводи позивача не спростовують встановленого факту вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

З даних відеозапису суд встановив, що інспектор озвучує для ОСОБА_1 , що відповідно до інформації, яка містяться у єдиній інформаційній системі Міністерства внутрішніх справи, його постановою Октябрського районного суду м. Полтави від 07.06.2023 було позбавлено права керувати транспортними засобами.

Суд критично ставиться до посилань позивача на те, що він був необізнаний з фактом позбавлення його права керування транспортним засобом ,враховуючи наявність двох представників Калініченка М.М., яким було відомо про проведення судового засідання Полтавського апеляційного суду 09.09.2024, які однак, своїм правом на участь у ньому не скористались,як не скористався ним і сам позивач.

Суд враховує, доводи представника позивача про те, що сплата штрафу за постановою Октябрського районного суду міста Полтави проведена у примусовому порядку, однак, зазначені обставини не спростовають зазначених вище висновків.

Верховний Суд у постанові від 30.11.2022 у справі № 759/14068/19 зазначає, що попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої цією статтею та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн. відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому, принцип презумпції винуватості суб`єкта владних повноважень не звільняють іншу сторону від надання доказів на підтвердження обґрунтованості власних доводів, як це передбачено ч. 1 ст. 77 КАС України.

Судом не виявлено будь-яких порушень поліцейським патрульної поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.280 КУпАП, форма та зміст постанови про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в повному обсязі відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема нормам КУпАП. В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що поліцейський при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КУпАП.

Приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд прийшов до висновку, що відсутні підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки останній, в порушення вимог п.2.1.а ПДР, керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи, а тому на позивача правомірно накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необгрунтованість позовних вимог та відмову у їх задоволенні.

Керуючись ст.19 Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», ст.7, 9, 126, 245, 222, 268, 276, 278, 279, 283 КУпАП, ст.2, 5, 9, 72-79, 90, 242-246, 262, 268-272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області та Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Інформація про сторони:

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання:

АДРЕСА_1 ;

відповідач: Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження:

м. Київ, вул. Федора Єрнста, буд.3.

відповідач: Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Київська область, м. Бориспіль, вул. Кошового, буд.4.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави В. В. Москаленко