Справа № 580/8869/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року справа № 580/8869/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" та Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправним та скасування рішення, визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України" (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» від 15.05.2025 про не встановлення II групи інвалідності з 30.06.2022 ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії щодо призупинення виплати пенсії та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити ОСОБА_1 з 30.06.2022 виплату пенсії по інвалідності.

В обґрунтування вимог позивач, зокрема, зазначив, що Державною установою «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України» було прийнято рішення від 15.05.2025 про невизнання його особою з інвалідністю. Спірне рішення було прийнято з грубим порушенням встановленої законодавством процедури його прийняття визначеної Положенням № 1317. Також позивач зазначив, що згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 16.03.2012, серія 10 ААБ № 256790, встановлена ІІІ (третя) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк - до 01 квітня 2013 року. На підставі довідки до акту огляду Черкаською міжрайонною медико-соціальною експертною комісією №2 від 30.06.2022р., серія 12 ААВ №637701, з 30.06.2022 позивачу встановлена II (друга) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до безтерміново. Другим відповідачем на підставі рішення від 15.05.2025 першого відповідача призупинено виплату пенсії.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-1 у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надали.

Відповідач-2 заперечив проти позову. Мотиви виклав у відзив на позов. Вважає свої дії правомірними та такими, що відповідають законодавству України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 12.09.2025 задоволено клопотання позивача та витребувано в Державної установи "Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України":

- протокол розгляду під час перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії (додаток 1В до наказу МОЗ від 10.12.2024 № 2067), що складався під час перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново;

- витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи за результатами перевірки обґрунтованості рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи або рішення медико-соціальної експертної комісії (додаток 20 до наказу МОЗ від 10.12.2024 № 2067) про визнання рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново, необґрунтованим;

- письмову інформацію про те, чи проводилось медичне обстеження ОСОБА_1 під час перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново;

- медичні документи (документи медико-експертної справи), які вивчала експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи Центру оцінювання функціонального стану особи та за результатами аналізу яких прийнято рішення про визнання необгрунтованим рішення МСЕК, яким ОСОБА_1 встановлено II (другу) групу інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново;

- письмову інформацію про те, чи здійснювалася перевірка обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново, у період з 16.03.2012 до 30.06.2022 (якщо так, то надати відповідні документи);

- письмову інформацію про те, чи повідомлявся ОСОБА_1 про розгляд питання щодо перевірки обґрунтованості рішення МСЕК про встановлення II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново (із наданням підтверджуючих документів);

- наказ (розпорядження) про затвердження складу експертної команди Центру оцінювання функціонального стану особи, яка здійснювала перевірку обгрунтованості рішення МСЕК про встановлення ОСОБА_1 II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново;

- письмову інформацію про те, хто ініціював питання, щодо перевірки обгрунтованості рішення медико-соціальної експертної комісії про встановлення ОСОБА_1 II (другої) групи інвалідності, на підставі загального захворювання, безтерміново.

Відповідачем-1 на виконання ухвали суду витребувані докази не надані у строк встановлений судом.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Із наявних у матеріалах справи доказів суд встановив, що міською МСЕК ОСОБА_1 з 16.03.2012 встановлено ІII групу інвалідності, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК від 16.03.2012, серія 10 ААБ № 256790, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк - до 01 квітня 2013 року.

На підставі довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією від 30.06.2022, серія 12 ААВ №637701, з 30.06.2022 позивачу встановлена II (друга) група інвалідності, причина інвалідності - загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до - безтерміново.

Позивач з 2014 по 2025 роки працював в філії центрального лісового офісу державного спеціалізованого господарського підприємства «Ліси України» на посаді директора.

Позивач звертаючись з позовом до суду вказує на те, що відсутні докази його повідомлення про необхідність прибуття до Центру оцінювання функціонального стану особи або будь-якого іншого профільного закладу охорони здоров`я для повного медичного обстеження та проведення необхідних досліджень, а отже огляд позивача відповідачем проводився заочно без його присутності.

Витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України від 15.05.2025 групу інвалідності позивача не встановлено з 30.06.2022, рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №ЦО15753 від 15.05.2025, підпис головуючий у справі член експертної команди ОСОБА_2 .

Листом відповідача від 07.07.2025 позивача у відповідь на його лист від 27.06.2025 повідомлено, що перевірка обґрунтованості рішення МСЕК, щодо встановлення позивачу групи інвалідності проводилась Центром оцінювання функціонального стану особи ДУ «Український державний науково-дослідний інститут медично-соціальних проблем інвалідності МОЗ України» згідно листом ДБР №3187-25/10-2-02-01-1348/25 від 21.10.2024 в рамках кримінального провадження №0000923 від 21.10.2024. Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №ЦО-15753 від 15.05.2025 відправлений на адресу позивача 25.06.2025, до Пенсійного фонду України і ТЦК 13.06.2025.

Вважаючи індивідуальний акт (рішення) Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України № ЦО-15753 від 15.05.2025 про не визнання ОСОБА_1 особою з інвалідністю II групи протиправним та безпідставним припинення нарахування пенсії позивач звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно з ч. 19 ст. 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Спеціальним законом, який визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними здібностями і інтересами, є Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (далі Закон № 875-ХІІ) (у редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 875-ХІІ, особою з інвалідністю є особа зі стійким розладом функцій організму, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження її життєдіяльності, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Згідно зі ст. 3 Закону № 875-ХІІ, інвалідність повнолітній особі встановлюється за результатами оцінювання повсякденного функціонування особи, проведеного експертною командою з оцінювання повсякденного функціонування особи у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

На підставі ч. 2 ст. 6 Закону № 875-ХІІ, особа (її уповноважений представник) має право оскаржити рішення медико-соціальної експертної комісії, експертних команд з оцінювання повсякденного функціонування особи в порядку адміністративного оскарження відповідно до Закону України «Про адміністративну процедуру» з урахуванням особливостей, встановлених Основами законодавства України про охорону здоров`я, та/або в судовому порядку.

Основні засади створення правових, соціально-економічних, організаційних умов для усунення або компенсації наслідків, спричинених стійким порушенням здоров`я організму, функціонування системи підтримання особами з інвалідністю фізичного, психічного, соціального благополуччя, сприяння їм у досягненні соціальної та матеріальної незалежності визначає Закон України від 06.10.2015 № 2961-IV «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» (далі Закон №2961-IV) (у редакції станом на час прийняття оскаржуваного рішення).

За визначенням, наведеним в абз. 4, 8 ч. 1 ст.1 Закону № 2961-IV інвалідність - міра втрати здоров`я у зв`язку із захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами, що при взаємодії із зовнішнім середовищем може призводити до обмеження життєдіяльності особи, внаслідок чого держава зобов`язана створити умови для реалізації нею прав нарівні з іншими громадянами та забезпечити її соціальний захист.

Медико-соціальна експертиза встановлення ступеня стійкого обмеження життєдіяльності, групи інвалідності, причини і часу їх настання, а також доопрацювання та затвердження індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю (дитини з інвалідністю) в рамках стратегії компенсації на основі індивідуального реабілітаційного плану (за наявності) та комплексного реабілітаційного обстеження особи з обмеженням життєдіяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону № 2961-IV медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії першого, другого та інших рівнів відповідно до розподілу, визначеного Кабінетом Міністрів України в редакції, що діяла на момент призначення позивачеві інвалідності.

Відповідно до п. 3 Положення, затвердженої Постановою Кабінету Міністрів України №1317 від 03.12.2009р., в редакції, що діяла на час призначення інвалідності позивачу, медико-соціальна експертиза проводиться особам, що звертаються для встановлення інвалідності, за направленням лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності відомостей, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлених захворюваннями, наслідками травм чи вродженими вадами, які спричиняють обмеження життєдіяльності.

Згідно з п. 4 Положення № 1317 медико-соціальну експертизу проводять медико-соціальні експертні комісії (далі - комісії), з яких утворюються в установленому порядку центри (бюро), що належать до закладів охорони здоров`я при Міністерстві охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, управліннях охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Центр (бюро) очолює головний лікар, який призначається Міністром охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, керівником управління охорони здоров`я обласної (міської) держадміністрації.

Комісії перебувають у віданні МОЗ і утворюються за таким територіальним принципом: Кримська республіканська; обласні; центральні міські у мм. Києві та Севастополі (далі - центральні міські); міські, міжрайонні, районні.

Міські та районні комісії утворюються з розрахунку одна комісія на 100 тис. чоловік віком 18 років і старше, міжрайонні - у районах і містах з кількістю населення менш як 100 тис. чоловік.

МОЗ утворює Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ, визначає її голову та заступника голови. За рішенням МОЗ права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ можуть бути покладені на підприємство, установу або організацію, що належить до сфери управління МОЗ та має ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики. Документи, оформлені Центральною медико-соціальною експертною комісією МОЗ, підписуються її головою або заступником голови (у разі відсутності голови) та засвідчуються штампом Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ.

Наказом Міністерства охорони здоров`я від 26.10.2024 № 1809 покладено права та обов`язки Центральної медико-соціальної експертної комісії МОЗ на державну установу Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України () з дати підписання цього наказу, та затверджено Положення про Центральну медико-соціальну експертну комісію МОЗ.

Постановою Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024р. «Про деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи» затверджено, що Центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обґрунтованості рішень, прийнятих експертними командами або медико-соціальними експертними комісіями на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду - стосовно особи, зазначеної в постанові слідчого, прокурора, ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду.

Пунктом 51 постанови Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024р. передбачено, що центр оцінювання функціонального стану особи проводить перевірку обгрунтованості рішень, прийнятих під час оцінювання та/або прийнятих медико-соціальними експертними комісіями: на виконання постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або рішення, ухвали суду стосовно особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді або рішенні, ухвалі суду.

За результатами перевірки обґрунтованості рішень та оцінювання Центр оцінювання функціонального стану особи приймає рішення щодо скасування, підтвердження або формування нового рішення. У разі відмови особи, зазначеної у постанові слідчого, прокурора або ухвалі слідчого судді, або рішенні, ухвалі суду від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, до державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України або Вінницького національного медичного університету імені М.І. Пирогова приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії. Виключними підставами для таких осіб для перенесення строків медичних обстежень є відрядження, тимчасова непрацездатність або мобілізація до Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

Таким чином, проведення перевірки обґрунтованості рішень та/або переогляд здійснюється шляхом проведення медико-соціальної експертизи стосовно відповідної особи, зазначеної у запиті. Медико-соціальна експертиза проводиться на підставі медичних документів, сформованих за результатами повного медичного обстеження та проведених необхідних досліджень на базі відповідних медичних установ.

Пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України №1338 від 15.11.2024 передбачено, що у разі відмови особи від повного медичного обстеження, проведення необхідних досліджень та/або неприбуття такої особи, крім випадків наявності виключних підстав, приймається рішення про скасування попереднього рішення експертної команди або медико-соціальної експертної комісії.

Виходячи із зазначеного, підставою проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішень про встановлення інвалідності є наявність постанови слідчого, прокурора, ухвали слідчого судді або запит правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями.

В матеріалах справи відсутні процесуальні документи слідчого, прокурора, слідчого судді, правоохоронних органів/органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, стосовно ОСОБА_1 , які би могли бути підставою для проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення МСЕК про встановлення йому II групи інвалідності, а також докази його повідомлення про виклик до Центру оцінювання функціонального стану особи.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 22 жовтня 2024 року Щодо протидії корупційним та іншим правопорушенням під час встановлення інвалідності посадовим особам державних органів (далі Рішення РНБО від 22.10.2024), що введено в дію Указом Президента України від 22 жовтня 2024 року № 732/2024, вирішено рекомендувати Офісу Генерального прокурора, Службі безпеки України, Державному бюро розслідувань, Національній поліції України, Національному антикорупційному бюро України прозвітувати у місячний строк про вжиті заходи

За результатами проведеної роботи запропонувати відповідні кадрові та організаційні рішення. Підпунктом б пункту 2 Рішення РНБО від 22.10.2024 вирішено Кабінету Міністрів України забезпечити утворення Міністерством охорони здоров`я України разом з Державним бюро розслідування, Службою безпеки України, Національною поліцією України, обласними, Київською міською військовими адміністраціями у тижневий строк робочих груп із перевірки рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності посадовим особам відповідних державних органів.

Аналіз наведеного рішення Ради національної безпеки і оборони України дає підстави для висновку про надання робочим групам доручення провести перевірку обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності посадовим особам державних органів, а у разі виявлення фактів необґрунтованого прийняття таких рішень - ініціювання їх перегляду в установленому порядку.

Суд зазначає, що чинне законодавство України не надає чіткого визначення посадова особа державного органу.

Водночас, відповідно до визначень, наведених у ст.4 КАС України:

суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, орган військового управління, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України);

публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування (п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України).

У ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України наведено визначення, що службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Суд зазначає, що відповідно до підп.5 п.3 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 11 квітня 2024 року №3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» (набрав чинності 18.05.2024) доручено Кабінету Міністрів України вжити заходів спільно з правоохоронними органами на виконання рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року, введеного в дію Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 30 серпня 2023 року "Про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" від 12 вересня 2023 року № 576/2023, щодо перевірки обґрунтованості рішень медико-соціальних експертних комісій щодо встановлення інвалідності громадянам України чоловічої статі віком від 25 до 50 років, яким після 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності цим Законом вперше встановлено інвалідність II та III груп (крім тих, кому інвалідність II та III груп встановлено у порядку підвищення/зменшення групи інвалідності та/або за наслідками захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, а також відсутності кінцівки, кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів або наявності онкологічного захворювання, інтелектуальних порушень чи психічних розладів, церебрального паралічу або інших паралітичних синдромів, причини інвалідності з дитинства).

Отже, вказаною нормою доручено здійснити перевірку обґрунтованості рішень МСЕК щодо встановлення інвалідності особам чоловічої статі, віком від 25 до 50 років, яким інвалідність установлено після 24 лютого 2022 року.

Як установлено судом, ОСОБА_1 встановлено ІII групу інвалідності до 01.04.2013, рішенням Житомирської міжрай МСЕК від 16.03.2012, причина інвалідності - загальне захворювання, а тому зважаючи на час встановлення йому інвалідності (з 16.03.2012) та в подальшому встановлення ІІ групи 30.06.2022, що є виключенням щодо можливості перевірок, а тому наведена норма Закону №3633-ІХ не передбачає перегляду відповідного рішення та окремо треба звернути увагу на те, що позивач не є посадовою особою державного органу.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що проведення перевірки обґрунтованості та скасування рішення МСЕК від 30.06.2022 про встановлення позивачу II групи інвалідності, здійснено без наявності належних підстав.

Суд під час вирішення спору також врахував висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 17 березня 2020 року у справі № 240/7133/19, від 25 вересня 2018 року у справі № 804/800/16 та від 26 вересня 2018 року у справі № 817/820/16, відповідно до яких суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку МСЕК, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку МСЕК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд вправі перевірити законність висновку МСЕК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку на підставі приписів Інструкції про встановлення груп інвалідності, Положення про медико-соціальну експертизу та Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності.

Отже, надаючи оцінку спірному індивідуальному акту у контексті ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України суд дійшов висновку, що воно прийняте не у порядку та не у спосіб, що визначені чинним законодавством України, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги визнання протиправними дій щодо призупинення виплати пенсії по інвалідності та зобов?язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області відновити ОСОБА_1 з 30.06.2022 року виплату пенсії по інвалідності, то така вимога є похідною від вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров?я України» від 15.05.2025 про не встановлення ІІ групи інвалідності з 30.06.2022 ОСОБА_1 та призведе до відновлення порушеного права позивача на соціальне забезпечення особи з інвалідністю, а отже підлягає до задоволення.

Листом №2300-0401-8/49586 від 18.06.2025 позивача повідомлено про те, що у зв`язку з надходженням витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи з червня 2022 року виплату пенсії призупинено, пенсія за період 30.06.2022 до 30.06.2025 у сумі 266659,46 грн. підлягає поверненню, однак позивач в цей період мав статус особи з інвалідністю, що підтверджувалось відповідними рішеннями МСЕК та буде суперечити принципу правової впевненості та може мати ретроспективного застосування.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, то судові витрати, які підлягають відшкодуванню, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Центру оцінювання функціонального стану особи Державної установи «Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров?я України» №ЦО-15753 від 15.05.2025 про не встановлення ІІ групи інвалідності з 30.06.2022 ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо призупинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 30.06.2022.

Зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, 23, ) відновити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 30.06.2022 виплату пенсії по інвалідності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної установи Український державний науково-дослідний інститут медико-соціальних проблем інвалідності Міністерства охорони здоров`я України (49005, м.Дніпро, провулок Феодосія Макаревського, 1-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, 23, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ