Справа № 300/3036/25
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" серпня 2025 р. справа № 300/3036/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боброва Ю.О.,
за участі секретаря Костюк О.С.,
представника відповідача Булки Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Галицька торгова компанія до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -
Товариство з обмеженою відповідальністю Галицька торгова компанія (далі позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 24.12.2024 за №№ 028859/0706, 028860/0706, 028861/0706, 028862/0706, 028863/0706, 028865/0706, 028866/0706, 028867/0706, 028868/0706, 028869/0706, 028870/0706, 028871/0706.
Позовні вимоги обґрунтовані наступними фактичними обставинами та нормами законодавства.
В актах (довідках) перевірок вчинені записи, що вони проведені на підставі направлень відповідача на проведення перевірок та наказів від 19.11.2024 за №№ 3437-п, 3438-п, 3439-п, 3441-г, 3442-п, 3443-п, 3444-п в магазинах, які належать суб`єкту господарювання ТОВ Галицька торгова компанія.
Вважає, що вказані перевірки проведені з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в наказах про призначення перевірок відсутні посилання на конкретні фактичні підстави для їх призначення окрім звичайного посилання на норми, що регулюють питання призначення такої. Тому, акти (довідки) проведення фактичних перевірок є недопустимими доказами та не можуть вважатися правомірними. З цих підстав просить визнати протиправними та скасувати оскаржувані податкові повідомлення-рішення, які прийняті відповідачем.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.03.2025 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 73-74).
Відповідно до ухвали суду від 12.06.2025 підготовче провадження у справі закрите та вона призначена до судового розгляду по суті (а.с.152-153).
12.06.2025 на адресу суду від ГУ ДПС в Івано-Франківській області надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не визнає позовні вимоги. Вказує, що податкові перевірки в магазинах, які належать суб`єкту господарювання ТОВ Галицька торгова компанія проведені відповідно до вимог Податкового кодексу України в межах повноважень контролюючого органу. За результатами перевірок складені акти про виявлені порушення податкового законодавства, на підставі яких контролюючим органом правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Вважає позовні вимоги безпідставними, тому просить відмовити у їх задоволенні в повному обсязі (а.с. 89-97).
Позивач не скористався правом на поданні відповідні на відзив відповідача по суті позову.
Позивач та його представник у судове засідання не прибули. Представник позивача подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 86).
Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, надав суду пояснення, аналогічні вказаним у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позову повністю.
Розглянувши матеріали адміністративної справи за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні за участі представника відповідача, заслухавши його усні пояснення, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти них, дослідивши і оцінивши докази в їх сукупності, з урахуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини, суд установив наступне.
Відповідно до наказу від 19.11.2024 №3437-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину №5 за адресою: вул. Промислова, 3 в с. Княжолука, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 12, 116).
Згідно наказу від 19.11.2024 №3434-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину Столичний стандарт за адресою: вул. Молодіжна, 6А в м. Долина, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 17, 110).
На підставі наказу від 19.11.2024 №3434-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину Продукти за адресою: вул. Незалежності, 10 в м. Долина, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 22, 122).
Відповідно до наказу від 19.11.2024 №3441-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину №5 за адресою: вул. Кропивнянська, 2 в с. Старий Мізунь, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 27, 119).
На підставі наказу від 19.11.2024 №3442-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину-складу за адресою: вул. Торгова, 6 в м. Долина, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 32, 104).
Згідно наказу від 19.11.2024 №3439-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину за адресою: вул. Шептицького, 22 в м. Долина, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 37, 113).
Відповідно до наказу від 19.11.2024 №3443-п ГУ ДПС в Івано-Франківській області проведена перевірка магазину №8 за адресою: вул. Чорновола, 18 в м. Долина, який належать ТОВ Галицька торгова компанія (а.с. 42, 107).
Судом встановлено, що зазначені вище фактичні перевірки суб`єкта господарювання проведені контролюючим органом на підставі належно оформлених направлень на проведення перевірок від 19.11.2024 за №№ 6383, 6384, 6385, 6386, 6387, 6390, 6391, 6392, 6393, 6394, 6395, 6398 та 6399, які пред`явлені перед їх початком працівникам позивача, що підтверджується відповідними відмітками (а.с. 132-138).
Вказані в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях суми штрафних (фінансових) санкцій підтверджуються дослідженими судом відповідними їх розрахунками (а.с. 143-149).
До вказаних спірних правовідносин суд застосовує наступні норми матеріального права.
Згідно з п. 61.1 ст. 61 Податкового кодексу України (далі ПК України) податковий контроль це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Відповідно до п.п. 19-1.1.16 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України контролюючі органи здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального.
За приписами п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Вимогами п. 75.1 ст. 75 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п.п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Пунктом 80.1 ст. 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно з п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 81.1 ст. 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Як встановлено судом, фактичні перевірки позивача проведена на підставі наказів ГУ ДПС в Івано-Франківській області від 19.11.2024 за №№ 3437-п, 3438-п, 3439-п, 3441-г, 3442-п, 3443-п, 3444-п.
За результатами виконання вказаного листа ГУ ДПС в Івано-Франківській області складена доповідна записка з обґрунтуванням необхідності проведення фактичної перевірки позивача (а.с. 130-131).
З огляду на вказані вище норми податкового законодавства та встановлені в судовому засіданні фактичні обставини справи, суд дійшов висновку про те, що контролюючий орган в повній мірі дотримав вимог закону при прийняття рішення про призначення фактичних перевірок позивача та у ході їх проведення.
Відповідно до п. 1 ст. 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.
Пунктом 5 ст. 76 ПК України встановлено, що акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).
Дослідженням актів (довідок) за результатами проведених відповідачем фактичних перевірок, судом встановлено, що вони складені відповідно до вказаних вище вимог закону.
Окрім вказаного, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 11 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального, зі змінами та доповненнями (далі Закон №481/95-ВР) алкогольні напої, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до статті 15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин, а для малих виробників виноробної продукції алкогольних напоїв без додавання спирту: вин виноградних, вин плодово-ягідних, напоїв медових), тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
Згідно п.п. 14.1.107 та 14.1.109 п. 14.1 ст. 14 ПК України марка акцизного податку це спеціальний знак для маркування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, віднесений до документів суворого обліку, який підтверджує сплату акцизного податку, легальність ввезення та реалізації на території України цих виробів.
Маркування алкогольних напоїв це наклеювання марки акцизного податку на пляшку (упаковку) алкогольного напою чи пачку (упаковку) тютюнового виробу в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України щодо виробництва, зберігання та продажу марок акцизного податку.
Згідно з п. 226.9 ст. 226 ПК України вважаються такими, що немарковані: алкогольні напої тютюнові вироби з підробленими марками акцизного податку; алкогольні напої та тютюнові вироби, марковані з відхиленням від вимог положення, затвердженого Кабінетом Міністрів України, відповідно до якого здійснюються виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, та/або марками, що не видавалися безпосередньо виробнику або імпортеру зазначеної продукції; вироблені в Україні алкогольні напої з марками акцизного податку, на яких зазначення суми акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням чинних на дату розливу продукції ставок акцизного податку, міцності продукції та місткості тари; алкогольні напої іноземного виробництва з марками акцизного податку, на яких зазначена сума акцизного податку, сплаченого за одиницю маркованої продукції, не відповідає сумі, визначеній з урахуванням міцності продукції, місткості тари та розміру ставок акцизного податку, діючих на момент виробництва марки.
Відповідно до пункту 27 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 за №1251 у разі виявлення продавцем марок невідповідності їх вимогам законодавства чи явних ознак підроблення такі марки повертаються підприємству-виробнику для проведення експертизи, про що покупцеві марок видається довідка. Після одержання висновку експертизи складається акт, на підставі якого зазначені марки підлягають знищенню підприємством-виробником, а у разі визнання марок фальшивими чи підробленими надсилаються до відповідних правоохоронних органів.
Склад виявленого під час перевірки правопорушення утворює факт зберігання, транспортування чи реалізацію алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку.
Пунктом 5 Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв і тютюнових виробів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 за №1251 передбачено, що марка для алкогольних напоїв повинна містити двомірний штрих-код швидкого реагування (далі - QR-код) та лінійний штрих-код (далі штрих-код).
На кожну марку, серед іншого, наносяться такі реквізити: слова "Україна", "Марка акцизного податку", "Тютюнові вироби" (для тютюнових виробів); позначення виду марки, що складається із слів та літер: "алкоголь вітчизняний (лікеро-горілчана продукція)" "АВ ЛГП"; "алкоголь вітчизняний (виноробна продукція)" "АВ ВП"; "алкоголь імпортний (лікеро-горілчана продукція)" "АІ ЛГП"; "алкоголь імпортний (виноробна продукція)" "АІ ВП".
Пунктами 2, 11 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг (зі змінами та доповненнями) встановлено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для виконання платіжної операції зобов`язані:
- надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (у тому числі, але не виключно, з відтворюванням на дисплеї реєстратора розрахункових операцій чи дисплеї пристрою, на якому встановлений програмний реєстратор розрахункових операцій QR-коду, який дозволяє особі здійснювати його зчитування та ідентифікацію із розрахунковим документом за структурою даних, що в ньому міститься, та/або надсиланням електронного розрахункового документа на наданий такою особою абонентський номер або адресу електронної пошти) (п.2)
проводити розрахункові операції через реєстратори розрахункових операцій та/або через програмні реєстратори розрахункових операцій для підакцизних товарів з використанням режиму програмування із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, найменування товарів, цін товарів та обліку їх кількості, а також із зазначенням цифрового значення штрихового коду марки акцизного податку (серія та номер) при роздрібній торгівлі алкогольними напоями (п.11).
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
При цьому, згідно частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно з частиною 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до п. 30 рішення Європейського суду з прав людини від 27 вересня 2001 року у справі Hivisaari v. Finland щодо того, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються, щоб засвідчити, що сторони були заслухані та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя суд у повній мірі відповів на кожен аргумент сторін при прийнятті рішення у даній справі та належно мотивував своє рішення.
У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин. Суд проаналізував усі фактичні обставини даної справи та відповів на кожен аргумент сторін.
Отже, судом встановлено, що ГУ ДПС в Івано-Франківській області прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 24.12.2024 за №№ 028859/0706, 028860/0706, 028861/0706, 028862/0706, 028863/0706, 028865/0706, 028866/0706, 028867/0706, 028868/0706, 028869/0706, 028870/0706, 028871/0706 у відповідності до норм Податкового кодексу України та вимог частини 2 статті 2 КАС України, тому підстави для визнання їх протиправними та скасування відсутні.
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що у задоволенні позовних вимог позов слід відмовити у повному обсязі.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог, питання розподілу судових витрат судом не вирішується.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю Галицька торгова компанія, код в , адреса: вул. Торгова, буд. 6, м. Долина, Калуський р-н, Івано-Франківська обл., 77500;

відповідач: Головне управління ДПС України в Івано-Франківській області, код в , вулиця Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.