Справа № 279/5340/25
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/72/25
Справа № 279/5340/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені термінову адміністративну справу №279/5340/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що 19.08.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 захисником позивача отримано постанову №1/1194 від 15.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно позивача. З тексту постанови вбачається, що позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП. В описі обставин, встановлених під час розгляду справи, вказано, що позивач отримав повістку, відповідно до змісту якої 03.07.2025 року об 14:00 год. він був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 у визначений день та час за вказаною адресою по повістці з`явився, чим не порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, не вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 статті 210-1 КУпАП. В постанові вказано, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210-1 КУпАП. Крім того, захисником Сябрука О.В. 14.08.2025 року під час розгляду адміністративної справи подано клопотання начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.247 КУпАП про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу правопорушення, передбаченого ч.3 статті 210-1 КУпАП. В клопотанні захисника зазначено, що під час складання адміністративного протоколу були відсутні докази про направлення ОСОБА_1 повістки засобами поштового зв`язку, документи з відмітками АТ «Укрпошта» в матеріалах справи були відсутні. ОСОБА_1 пояснив, що на виконання вимог Закону України від 11.04.2024 №3633-IX він уточнив свої персональні дані вчасно та зазначив адресу свого фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 , номер телефону та інші актуальні дані. Відповідно даних з застосунку Резерв+ Міністерства оборони України ОСОБА_1 дізнався, що перебуває в адміністративному розшуку ІНФОРМАЦІЯ_4 , у застосунку стоїть відмітка «Порушення правил військового обліку». ОСОБА_1 повістки не отримував, на його номер телефону з відділення АТ «Укрпошта» ніяких повідомлень щодо надходження повістки не приходило, працівники АТ «Укрпошта» за адресою місця проживання ніяких повідомлень не залишали, хоча ОСОБА_1 постійно перевіряє свою поштову скриньку та повідомлення на своєму телефонному пристрої. Крім того, ОСОБА_1 саме 03.07.2025 року, особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В той же день 03.07.2025 року він особисто під підпис отримав письмове повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації вих. №57/4648 від 16.06.2025 року. З таким рішенням ОСОБА_1 не погодився та звернувся до суду за захистом своїх прав. 01.08.2025 року Житомирським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі №240/188737/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа - Служба у справах дітей Коростенської міської ради, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії. Але відповідачем під час розгляду справи та прийняття постанови клопотання захисника не розглянуто та не прийнято рішення про його задоволення чи відмову у задоволенні. З вищевикладених причин постанову №1/1194 від 15.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 позивач вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просив визнати протиправною та скасувати постанову №1/1194 від 15.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення складену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник позивача просила справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, подавши письмову заяву.

Представник відповідача про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов, заперечень, клопотань не подав.

Судом встановлено, що постановою №1/1194 начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 полковником ОСОБА_2 від 15.08.2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення і обмежились усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП.

Так, відповідно до диспозиції ч.1 статті 210-1 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 цього Додатку 2 до Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Порядок складання ІНФОРМАЦІЯ_6 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначено Наказом МОУ від 01.01.2024 №3, яким затверджено відповідну відомчу Інструкцію, згідно п.2 розділу 1 "Загальні положення" якої визначено, що уповноважені особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Позивач посилається як на обставину неправомірного притягнення його до відповідальності на той факт, що він жодних повісток не отримував, на його номер телефону з відділення пошти ніяких повідомлень не надходило, працівники пошти за адресою місця проживання повідомлень не залишали та він особисто, в той же день на який викликався, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 та під підпис отримав письмове повідомлення про відмову у наданні йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, з рішенням якого не погодився та на даний час оскаржує.

Так, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висвітленою у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі №686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі №815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі №804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

30 січня 2020 року Верховний Суд у справі №482/9/17 та у справі №308/12552/16-а досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності та вказав, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Зміст обов`язку уповноваженої посадової особи щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати, чи поінформовано особу. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Зазначені доводи відповідачем не спростовані, в матеріалах справи відсутня копія повістки із особистим підписом позивача про її отримання, відеозапис процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, акт про відмову від її отримання, повідомлення (зворотне повідомлення) від установи поштового зв`язку про її надсилання та отримання також у справі відсутні.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи (правовий висновок Верховного Суду викладений у постанові від 08 липня 2020 року у справі №463/1352/16-а).

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення (постанова ВС від 27.06.2019 у справі №560/751/17).

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного суду від 14.05.2020, №240/12/17).

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення (правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14.02.2019 року у справі №127/163/17-а).

В постанові про адміністративне правопорушення зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримав повістку начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до змісту якого 03.07.2025 року об 14.00 год. він був зобов`язаний з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що за адресою АДРЕСА_2 . Маючи обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 у визначений день та час до ІНФОРМАЦІЯ_2 , за вказаною адресою з`явився, чим не порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, не вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП. На розгляд справи громадянин ОСОБА_1 з`явився. Вислухавши пояснення гр. ОСОБА_1 було встановлено, що 03.07.2025 року він особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_7 , оновив дані вчасно, а також є тимчасово не придатним до військової служби так як батько одинак, який виховує дітей віком до 18 років. Зазначене підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 07.08.2025 року. Однак, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та звільнений від адміністративної відповідальності з малозначністю вчиненого правопорушення і обмежились усним зауваженням відповідно до ст.22 КУпАП.

Отже, враховуючи зазначені у постанові обставини, підстави для прийняття рішення про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення були відсутні, за викладених у постанові обставин мало бути прийнято рішення про закриття провадження відповідно до полоежнь ст.247 п.1 КУпАП, застосування ж ст.22 КУпАП взагалі було недоречним.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не була дотримана процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, що є суттєвим порушенням. Не подано відповідачем і доказів на підтвердження самого факту вчинення позивачем правопорушення, в самій постанові про притягнення до відповідальності вказано що останній не порушив законодавство про оборону, мобілізаціну підготовку та мобілізацію в особливий період, не вчинив адміністративне правопорушення, але був визнаний винним у його вчиненні.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підтаві викладеного, керуючись ст.243-246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 від 15.08.2025 року №1/1194 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП визнати протиправною та скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 , місце знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя Волкова Н.Я.