Справа № 620/2475/25
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2475/25 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ганечко О.М.,

суддів Василенка Я.М.,

Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 28.01.2025 № 81 щодо відмови у призначенні пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди з 17.10.2023 року по 26.02.2024 року, з 26.05.2024 року по 29.05.2024 року, з 20.06.2024 року по 20.11.2024 року, з 03.12.2024 року по 07.12.2024 року коли останній брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в кратному розмірі (один місяць служби за три), а також період з 01.10.2024 року по 15 січня 2025 року, коли позивач проходив військову службу та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 21.01.2025 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно не було зараховано період проходження військової служби у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України до страхового стажу у кратному обчисленні.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.01.2025 № 81 щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 17.10.2023 по 26.02.2024, з 26.05.2024 по 29.05.2024, з 20.06.2024 по 20.11.2024, з 03.12.2024 по 07.12.2024 в кратному розмірі (один місяць служби за три) та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.01.2025.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3500,00 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2025 відкрито апеляційне провадження та призначено скаргу до розгляду у порядку письмового провадження на 08.10.2025.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Виконуючи вимоги процесуального законодавства, колегія суддів ухвалила продовжити строк розгляду апеляційної скарги, згідно норм ст. 309 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21.01.2025 звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, відповідно до статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням принципу екстериторіальності, заява позивача була опрацьована Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області та рішенням від 28.01.2025 № 81, позивачу було відмовлено в призначенні дострокової пенсії, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

У вказаному рішенні зазначено, що необхідний страховий стаж становить 25 років. Страховий стаж заявника становить 23 роки 1 місяць 09 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком (а.с.19-20).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що участь позивача в бойових діях підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, оскільки період проходження військової служби під час мобілізації, в тому числі період безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зараховано позивачу до страхового стажу роботи в одинарному розмірі.

Також, апелянт зауважує, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та оскільки ця справа розглядається судом у спрощеному провадженні та належить до справ незначної складності, можна зробити висновок, що вимога позивача щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV).

За змістом статті 115 Закону № 1058-IV, зокрема, право на призначення дострокової пенсії за віком мають, серед іншого, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України; особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 101 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 101 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що позивач досяг 55-річного віку, розрахований Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області страховий стаж становить 23 роки 1 місяць 9 днів, при цьому, спір пов`язаний з незарахуванням відповідачем періоду участі позивача у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України саме в кратному розмірі.

За правилами пункту 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України від 05.11.1991 "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Згідно статті 16 Закону № 1788-ХІІ, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), […], мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Статтею 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII), передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону № 2232-XII, передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-XII), зокрема, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З наведеного слідує, що час проходження військової служби, протягом якого військовослужбовець брав участь в бойових діях в особливий період, зараховується до його страхового стажу, на чому також цілком обґрунтовано наголосив суд першої інстанції.

За положеннями ст. 57 Закону № 1788-XII, пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Зарахування періоду проходження військової служби у трикратному розмірі регулюється Положенням про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби та членів їх сімей, яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 № 530 (далі - Положення № 530).

Пунктом 1.1. Положення № 530, визначено порядок обчислення вислуги років для призначення пенсії за вислугу років особам, звільненим з військової служби.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення № 530, передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що участь позивача в бойових діях підлягає зарахуванню до його трудового стажу для призначення пенсії на умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у від 02.04.2020 у справі № 185/4140/17, від 18.01.2023 у справі № 1.380.2019.003739.

У даному ж випадку, позивач приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 17.10.2023 по 26.02.2024, з 26.05.2024 по 29.05.2024, з 20.06.2024 по 20.11.2024, з 03.12.2024 по 07.12.2024, що підтверджується відповідною довідкою Військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2024 №2084/11967 (а.с.9). Відповідачем дані обставини поставлені під сумнів не були та не спростовуються.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірні періоди підлягають кратному зарахуванню до страхового стажу позивача, тому відповідач протиправно відмовив у такому зарахуванні, що дає підстави для висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 28.01.2025 № 81, є протиправним та підлягає скасуванню, а права позивача захисту, шляхом зобов`язання зарахувати до страхового стажу позивача період участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з 17.10.2023 по 26.02.2024, з 26.05.2024 по 29.05.2024, з 20.06.2024 по 20.11.2024, з 03.12.2024 по 07.12.2024 в кратному розмірі (один місяць служби за три) та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 21.01.2025.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та оскільки ця справа розглядається судом у спрощеному провадженні та належить до справ незначної складності, вимога позивача щодо стягнення понесених витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. є необґрунтованою, тому не підлягає задоволенню, колегія суддів зазначає, що судом першої інсатнції вказані доводи було враховано та зменшено суму відшкодування до 3500 грн, що цілком відповідає критеріям розумності та співмірності. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги; квитанцію до прибуткового касового ордера, акт приймання-передачі наданих послуг, тобто, витрати є фактично понесеними, при стягнення витрат на правничу допомогу судом було дотримано приписи КАС України та відповідні критерії розрахунку.

Тож, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню, а доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції та не є підставою для скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог, рішення суду першої інстанції не переглядається, згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2025 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді Я.М. Василенко

В.В. Кузьменко