Справа № 560/17438/24
Суддя: Печений Є.В.
Дата ухвалення: 2025-10-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Печеного Є.В.,

розглянувши у письмовому провадженні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якій просить суд:

" - визнати протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 по 22.11.2022, з 04.12.2022 по 31.12.2022 року, з урахуванням фактично сплачених сум.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену додаткову грошову винагороду, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 гривень, в розрахунку на місяць пропорційно дням участі позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, за періоди з 28.09.2022 по 22.11.2022, з 04.12.2022 по 31.12.2022 року, з урахуванням фактично сплачених сум".

Ухвалою від 29 листопада 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) (адреса: АДРЕСА_1 в ЄДРПОУ НОМЕР_3 ); запропоновано третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача надати пояснення або відзив на підтримку або заперечення проти позову, протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали подати до суду пояснення з приводу позову або відзиву разом із документами, що підтверджують надіслання (надання) їх іншим учасникам справи; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали надати до суду належним чином завірені копії документів, а саме: інформаційного витягу або копію журналу бойових дій за період з 28.09.2022 по 22.11.2022 та 04.12.2022 по 20.01.2023 (інформацію щодо наявності записів стосовно ОСОБА_1 ); відомості з журналу надходжень розпоряджень по підрозділу, в якому проходив ОСОБА_1 та інформацію щодо виконання вказаних розпоряджень позивачем за період з 28.09.2022 по 22.11.2022 та 04.12.2022 по 20.01.2023 року; у разі відсутності ОСОБА_1 у списках про безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 28.09.2022 по 22.11.2022 та 04.12.2022 по 20.01.2023 року, інформацію щодо місця його перебування та виду виконуваних ним бойових завдань за цей період; іншу інформацію що спростовує участь ОСОБА_1 в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за період з 28.09.2022 по 22.11.2022 та 04.12.2022 по 20.01.2023 року.

До суду від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшло клопотання про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Вирішуючи подане клопотання, суд зазначає таке.

Законом України від 01 липня 2022 року за № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції: «Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Разом з тим, суд зауважує, що позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 29.11.2024 року зазначено, що у заяві ОСОБА_1 , серед іншого, посилається на те, він проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , приймав учать у бойових діях. Вказує, що як військовослужбовець втратив можливість вільно переміщуватись територією України та не мав можливості своєчасно скористатись правовою допомогою, оскільки не міг покинути територію військової частини, а пізніше, зону бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

За таких обставин і правових підстав, суд враховує доводи ОСОБА_1 , викладені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, та вважає можливим поновити такий строк.

Відтак, даною ухвалою суду виршено питання щодо строків звернення до суду.

При цьому, суд також враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 суворе застосування адміністративними судами під час воєнного стану процесуальних строків стосовно звернення до суду із позовними заявами, апеляційними і касаційними скаргами, іншими процесуальними документами може мати ознаки невиправданого обмеження доступу до суду, гарантованого статтями 55, 124, 129 Конституції України, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права та статті 6 зазначеної Конвенції.

Європейський Суд з прав людини вже звертав увагу на те, що «застосовуючи процесуальні норми, національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який може вплинути на справедливість провадження, так і надмірною гнучкості, яка призведе до анулювання вимог процесуального законодавства (див. рішення у справі «Волчлі проти Франції» (Walchli v. France), заява № 35787/03, п. 29, від 26 липня 2007 року). Порядок застосування пункту 1 статті 6 до проваджень в судах апеляційної або касаційної інстанцій залежить від особливостей конкретного провадження, враховуючи при цьому повноту провадження у національній правовій системі та роль суду касаційної інстанції у цьому провадженні; умови прийнятності касаційної скарги можуть бути жорсткішими, ніж для апеляційної скарги (див., наприклад, рішення у справі ««Булфрахт Лтд» проти Хорватії» (Bulfracht Ltd v. Croatia), заява № 53261/08, п. 35, від 21 червня 2011 року)». (рішення у справі «ТОВ «Фріда проти України» (набуло статусу остаточного 08.03.2017)).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зазначив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Суд зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Отже, враховуючи і подальше проходження позивачем військової служби та з метою забезпечення, визначеного Конституцією України та ст. 5 КАС України права позивача на судовий захист, суд дійшов висновку про те, що клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду є необґрунтованими, відтак в задоволенні таких клопотань необхідно відмовити.

Керуючись статтями 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя Є.В. Печений