Справа № 160/27197/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/27197/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року (суддя Рябчук Олена Сергіївна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2024 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 березня 2025 року, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії виходячи із шести мінімальних пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 07 квітня 2021 року № 1-р(ІІ)/2021, статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ у редакції Закону України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 06 червня 1996 року № 230/96-ВР починаючи з 01.07.2021 в розмірі шести мінімальних пенсій за віком, урахувавши всі передбачені законодавством підвищення і доплати, та з урахуванням раніше виплачених сум.

ОСОБА_1 08.07.2025 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення судового контролю, в якій просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.12.2024 у справі № 160/27197/24 з поданням відповідачем звіту.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.08.2025 заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 160/27197/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернуто заявнику без розгляду.

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції вказав, що у цій справі 24.01.2025 представником позивача отримано виконавчий лист № 160/27197/24 засобами поштового зв`язку. Враховуючи те, що в заяві не зазначено ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження, як прямо передбачає ч. 2 ст. 282 КАС України, суд вважає, що дана заява підлягає поверненню без розгляду на підставі частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Вказує, що частина 2 статті 382 КАСУ визначає, що у заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності). Тобто, не є обов`язковим факт звернення до органів виконавчої служби для звернення до суду щодо встановлення судового контролю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Відповідно положень статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 цієї статті визначено, що у заяві зазначається ідентифікатор для повного доступу до інформації про виконавче провадження (за наявності).

Статтею 167 КАС України визначено загальні вимоги до форми та змісту письмової заяви, клопотання, заперечення.

Відповідно до частини 2 цієї статті якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Колегія суддів зазначає, що вказана норма визначає такі умови для її застосування: заяву подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, при цьому в даному випадку головною умовою є та обставина, що певні недоліки заяви перешкоджають для її розгляду або заява є очевидно безпідставною та необґрунтованою.

Посилання суду першої інстанції на відсутність ідентифікатора для повного доступу до інформації про виконавче провадження, як на підставу, яка не дає можливість розглянути подану заяву, є необґрунтованим, адже вказана інформація зазначається в разі її наявності, що прямо визначено приписами частини 2 статті 382 КАС України.

Більш того, позивач може на власний розсуд обрати спосіб реалізації гарантованого законом права на належне виконання рішення суду, звернувшись до органів виконавчої служби або безпосередньо до суду для встановлення судового контролю. Ці два способи можуть бути реалізовані як окремо один від одного, так і одночасно, будь-яких застережень щодо цього чинне законодавство не містить.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що саме суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, має бути зацікавленим в укріпленні поваги до власного рішення та сприяти позивачеві у забезпеченні його належного виконання шляхом встановлення судового контролю за зверненням позивача.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню як така, що постановлена з неправильним застосуванням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 серпня 2025 року в адміністративній справі № 160/27197/24 скасувати.

Справу направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з 09 жовтня 2025 року та оскарженню не підлягає згідно з приписами статті 328 КАС України.

Повна постанова складена 09 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова