Справа № 640/10397/21
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

09 жовтня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/10397/21

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2021 № 2, № 2,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» (далі позивач, ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП») з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (далі відповідач 1, ГУ ДПС у м.Києві), , в якому просить:

1) визнати протиправним та скасувати податкове податкове повідомлення-рішення № 2 від 09.03.2021;

2) визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 2 від 09.03.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 15 січня 2021 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» є засновником ТОВ «Торгова енергетична компанія України» (код 39477502). Відповідно до АІС «Податковий блок» ТОВ «Торгова енергетична компанія України» подала повідомлення 20-ОПП інформація про об`єкти оподаткування або через які проводиться діяльність, в якому зазначена спеціалізована техніка, яка була придбана у лізинг ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП». Відповідно до реестру ЄРПН ТОВ «Торгова енергетична компанія України» у жовтні, листопаді 2020 року надавала послуги перевезення та відображала дану техніку у номенклатурі наданих послуг перевезення.

Таким чином, перевіркою встановлено, що у вересні, жовтні, листопаді 2020 року спеціалізована техніка не використовувалася у господарській діяльності позивача. За висновком відповідача, у разі тимчасового невикористання основних засобів товариство зобов`язано нарахувати «компенсуючі» зобов`язання з ПДВ на підставі абзацу в), г), п. 198.5 статті 198 Кодексу.

Позивач не погоджується з таким висновком відповідача про порушення підпунктів в), г), пункту 198.5 статті 198, п. 189.1 статті 189 Кодексу, вказує на те, що техніка (основні засоби) були використані позивачем саме для здійснення господарської діяльності за договорами лізингу, тому вважає, що прийняті податкові повідомлення-рішення є протиправними, що слугувало підставою для звернення до суду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем наданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позову з таких підстав.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки позивача щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за листопад 2020 року у податковій декларації з податку на додану вартість від 21.12.2020 № від`ємного значення з податку на додану вартість, відповідачем був складений акт від 15.02.2021 № 12196/26-15-07-02-05-17/42179263, в якому зазначено про виявлені порушення норм Податкового кодексу України, а саме:

1.п. 198.5 статті 198, п. 189.1. статті 189 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) на суму 360 188 гривень та занижено податок на додану вартість на суму 392 093 гривень.

2.п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України в частині відсутності реєстрації ТОВ «Білайт Груп» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму 4 513 686 грн, в т.ч. ПДВ 752 281 грн.

В ході перевірки встановлено, що ТОВ «Білайт Груп» укладено договори фінансового лізингу з ТОВ «ОТП Лізинг» (код 35912126) від 21.09.2020 № 7613-SME-FL та № 7616-SME-FL. Згідно з цими Договорами TOB «ОТП Лізинг» на підставі договору купівлі - продажу- (поставки зобов`язується набути у власність TOB «ОТП Лізинг» і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно наведене в специфікації до договору, а позивач зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договорів.

Відповідно до актів приймання передачі від 28.09.2020 без номеру та від 17.11.2020 без номеру ТОВ «Білайт Груп» отримав спеціалізовану техніку згідно з переліком.

Сума ПДВ від придбаної спеціалізованої техніки була відображена в складі податкового кредиту товариства у відповідних періодах та включена до Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість.

Однак, відповідно до АІС «Податковий блок» позивачем не відображена дана техніка у повідомленні 20 - ОПП інформація про об`єкти оподаткування або через які проводиться діяльність, який подається до податкового органу.

Перевіркою встановлено, що ТОВ «Білайт Груп» є засновником ТОВ «Торгова енергетична компанія України» (код 39477502). Відповідно до АІС «Податковий блок» ТОВ «Торгова енергетична компанія України» подала повідомлення 20 - ОПП інформація про об`єкти оподаткування або через які проводиться діяльність, в якому зазначена спеціалізована техніка яка була придбана у лізинг позивача.

Відповідно до ЄРПН ТОВ «Торгова енергетична компанія України» у жовтні, листопаді 2020 року надавала послуги перевезення та відображала дану техніку у номенклатурі наданих послуг перевезення.

Головним управління ДПС у м. Києві вручено запит від 01.02.2021 № 1 ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» про надання пояснення стосовно використання в господарській діяльності придбаної у лізинг спеціалізованої техніки. Листом від 02.02.2021 № 02/02 надано відповідь, в якій зазначено, що ТОВ «Білайт Груп» уклало договір сублізингу з ТОВ «Торгова енергетична компанія України» від 22.10.2020 № Суб-01-22/10/2020, але оскільки власником майна згідно договору лізингу є ТОВ «ОТП Лізинг», ТОВ «Білайт Груп» у відповідності до п 3.8 означених Договорів лізингу було відправлено запит про надання дозволу на передачу в сублізинг вантажних сідловин тягачів та спеціалізованих напівпричепів самоскидів на ТОВ «Торгова енергетична компанія України». Оскільки отримання дозволу від ТОВ «ОТП Лізинг» зайняло деякий час, у періоді з вересня по листопад 2020 року ТOB «Білайт Груп» було не в змозі передати техніку у суборендне користування.

Таким чином, перевіркою встановлено, що у вересні, жовтні, листопаді 2020 року спеціалізована техніка не використовувалась в господарській діяльності підприємства.

Відповідач вважає, що у разі тимчасового невикористання основних засобів товариство зобов`язано нарахувати «компенсуючі» зобов`язання з ПДВ на підставі абзацу в), г), п. 198.5. статті 198 Кодексу.

В результаті порушень зазначених в п.3.1 акта, встановлено, що в порушення п. 201.1, п.201.10 ст.201 Кодексу не здійснено реєстрацію податкових накладних на загальну суму 752 281 гривень.

На підставі викладеного, відповідач у задаволенні позовних вимог просить відмовити.

На виконання положень Закону України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядок передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 № 399, справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року справу прийнято до провадження, розгляд справи продовжено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Замінено відповідача у справі - Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ) на правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (місцезнаходження: вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116, ).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76,90 Кодексу адміністративного судочинства України(далі - КАС України), судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП», ідентифікаційний код юридичної особи 42179263, зареєстровано як юридична особа, місцезнаходження юридичної особи: 01135, місто Київ, вул.Дегтярівська, буд. 21, «А», офіс 107, основний вид діяльності за КВЕД, зокрема: 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 52.24 Транспортне оброблення вантажів; 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспспорту; 68.10 Купівля та продаж власного нерухомого майна; 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного нерухомого майна.

На підставі направлень від 19.01.2021 №602/26-15-07-02-05, від 27.01.2021 №1141/26-15-07-02-05, виданих Головним управлінням ДПС у м. Києві, відповідно до наказу Головного управління ДПС у м. Києві від 15.01.2021 №320-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» (код 42179263)», виданого на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» з питань законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за листопад 2020 року.

За результатами перевірки складено акт від 15.02.2022 №12196/26-15-07-02-1511/42179263, згідно з яким перевіркою законності декларування від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. грн за листопад 2020 року встановлено порушення платником податків: абзацу в), г), п.198.5 статті 198, п. 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, оскільки ним завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (ряд.21 Декларації) на суму 360 188 гривень та занижено податок на додану вартість на суму 392 093 гривень.

ГУ ДПС в м. Києві винесено податкові повідомлення-рішення:

- № 2 від 09.03.2021, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на 490 116,00 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 392 093,00 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 98 023,00 грн;

-№ 2 від 09.03.2021, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 360 188,00 грн за декларацією №, зареєстрованої в податковому органі 21.12.2020, за листопад 2020 року.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, права та обов`язки платників податків, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року №2755-VI (з наступними змінами та доповненнями в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин, далі - ПК України).

Відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій, з придбання або виготовлення товарів та послуг.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Абзацом п`ятим пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України закріплено, що нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 198.5 статті 198 Кодексу, встановлено, що платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п.189.1 ст. 189 Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст. 196 Кодексу, (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 Кодексу) та місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до ст. 197, підрозділу 2 розділу XX Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 Кодексу та операцій, передбачених п. 197.11 ст. 197 Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

З аналізу пунктів «в», «г» слідує висновок, що якщо платник податку на додану вартість починає використовувати товари/послуги/необоротні активи, які були попередньо придбані з податком на додану вартість із формуванням податкового кредиту на ці суми, в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, то він повинен нарахувати податкові зобов`язання з податку на додану вартість виходячи із бази оподаткування визначеної в порядку передбаченому пунктом 189.1 статті 189 Податкового кодексу України (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

Отже для висновку про наявність підстав для нарахування податкових зобов`язань на підставі положень підпункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України слід встановити факт неоподатковуваного/негосподарського використання товарів (послуг) і необоротних активів.

При цьому використання придбаних товарів поза межами господарської діяльності є ключовим фактором для застосування положень підпункту «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України передбачено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

За приписами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Отже, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

У той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитись збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Із визначеного в Податковому кодексі України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності.

Зазначені висновки викладені у постановах Верховного Суду, зокрема, але не виключно від у справах №120/15979/21-а, № 140/6978/20, №816/2270/16, № 804/7753/16, №818/3838/15.

Судом встановлено між ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» (Лізингоодержувач) та ТОВ «ОТП Лізинг» (Лізингодавець) укладено Договори фінансового лізингу від 21.09.2020 № 7613- SME-FL та № 7616-SME-FL.

За умовами цих Договорів ТОВ «ОТП Лізинг» (Лізингодавець) на підставі договору купівлі - продажу (поставки) зобов`язується набути у власність Лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (надалі - Предмет лізингу), наведене в специфікації (Додаток №1 до договору), а ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» (Лізингоодержувач) зобов`язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами цього договору.

Відповідно до актів приймання передачі від 28.09.2020 без номеру та від 17.11.2020 без номеру ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» отримано спеціалізовану техніку згідно переліку, що є предметом Договору.

Сума ПДВ від придбаної спеціалізованої техніки відображена позивачем в складі податкового кредиту у відповідних періодах та включена до Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2020 року.

ТОВ «ОТП Лізинг» (Лізингодавець) подано на реєстрацію та зареєстровано в ЄРПН податкові накладні № 1772 від 28.09.2020, № 1632 від 28.09.2020 та № 806 від 17.11.2020, що підтверджується квитанціями про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

Отримання позивачем техніки (об`єкт фінансового лізингу) за договорами фінансового лізингу, укладених з ТОВ «ОТП Лізинг» № 7613-SME- FL та № 7616-SME-FL, підтверджується актами приймання-передачі від 28.09.2020 та від 17.11.2020.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, що позивач, після придбання спеціалізованої техніки відобразив її придбання у складі податкового кредиту у відповідних періодах та включив до Додатку 5 до податкової декларації з податку на додану вартість, що також не заперечується відповідачем.

22.10.2020 між ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» (Лізингодавець) та ТОВ «Торгова енергетична компанія України» (Лізингоотримувач) укладено Договір сублізингу з №Суб-01-22/10/2020. Основний договір фінансового лізингу - Договори фінансового лізингу №7613- SME-FL та № 7613-SME-FL від 21.09. 2020, укладені між ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» та ТОВ «ОТП ЛІЗІНГ».

Згідно з п.1.1 Договору Лізингодавець зобов`язується передати Лізингоодержувачу в сублізинг спеціальну автомобільну техніку (Майно). Перелік, його найменування, технічні характеристики та кількість наводиться в окремій Специфікації, що є невід`ємною частиною даного Договору.

За п.1.2 Договору Лізингодавець зобов`язаний отримати письмову згоду підприємства, що є стороною основного договору лізингу, на передачу майна. Лізингодавець зобов`язаний надати Лізингоодержувачу оригінал письмової згоди на укладення цього договору сублізингу, а також належним чином завірену копію основного договору лізингу

Пунктом 2.1 визначено, що мета договору сублізингу - господарське використання Майна за призначенням.

Відповідно до пункту 5.1 Договору плата за користування Майном складає 32 000,00 (тридцять дві тисячі грн. 00 коп.) грн за місяць, в тому числі ПДВ- 20%.

31.01.2021 між позивачем та ТОВ «Торгова енергетична компанія України» підписано Акт надання послуг № 243.

Позивачем було складено та 09.02.2021 зареєстровано в ЄРПН податкову накладну № 179 від 31.01.2021 та 09.02.2021.

З матеріалів справи убачається, що Головним управління ДПС у м. Києві під час проведення перевірки вручено запит від 01.02.2021 № 1 ТОВ «БІЛАЙТ ГРУП» про надання пояснення стосовно використання в господарській діяльності, придбаної у лізинг спеціалізованої техніки.

Листом від 02.02.2021 № 02/02 надано відповідь, що ТОВ «Білайт Груп» уклало договір сублізингу з ТОВ «Торгова енергетична компанія України» від 22.10.2020 № Суб-01-22/10/2020, але оскільки власником майна згідно договору лізингу є ТОВ «ОТП Лізинг», ТОВ «Білайт Груп» у відповідності до п 3.8 означених Договорів лізингу було відправлено запит про надання дозволу на передачу в сублізинг вантажних сідловин тягачів та спеціалізованих напівпричепів самоскидів на ТОВ «Торгова енергетична компанія України». Оскільки отримання дозволу від ТОВ «ОТП Лізинг» зайняло деякий час, у періоді з вересня по листопад 2020 року ТOB «Білайт Груп» було не в змозі передати техніку у суборендне користування.

Отже, встановлені у цій справі обставини та наявні в матеріалах справи докази, підтверджують факт придбання позивачем активів (спеціалізованої техніки), та наявність договорів фінансового лізингу з ТОВ «ОТП Лізинг» та договору сублізингу від 22.10.2020 № Суб-01-22/10/2020, на думку суду, свідчать про те, що актив (техніку) придбано для використання у господарській діяльності.

Доказів фактичного використання позивачем техніки в негосподарських цілях відповідачем не надано. Також в матеріалах справи відсутні докази, що актив використано для потреб, не пов`язаних із отриманням доходу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що тимчасове невикористання основного засобу не є підставою для нарахування податкового зобовязання за п.198.5 ст.195 Податкового кодексу України, якщо платник довів намір його використання у господарській діяльності.

Також, на думку суду, тимчасове невикористання пов`язане з процедурним очікуванням дозволу, що обумовлено умовами договору та підтверджується документально, не може свідчити про невиробниче використання активу.

Твердження відповідача щодо неподання форми 20-ОПП на увагу не заслуговує, оскільки не є доказом негосподарського використання, її неподання може бути порушенням облікової дисципліни, але не впливає на право податкового кредиту.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість висновку відповідача про порушення позивачем підпунктів «в», «г» п. 198.5 статті 198 Податкового кодексу України, у з зв`язку із чим, податкове повідомлення рішення №2 від 09.03.2021, яким зменшено від`ємне значення суми податку на додану вартість на 360 188,00 грн за декларацією №, зареєстрованої в податковому органі 21.12.2020, за листопад 2020 року є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання правомірності податкового повідомлення-рішення від № 2 від 09.03.2021, суд виходить з того, що в межах цієї справи це питання є похідним від висновку про наявність факту порушення позивачем підпунктів «в», «г» пункту 198.5 статті 198 Податкового кодексу України.

Відповідно висновки контролюючого органу в частині невиконання позивачем визначеного пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України обов`язку щодо складення та реєстрації зведених податкових накладних за наслідками розгляду справи не знайшли підтвердження, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення 2 від 09.03.2021.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідач не довів правомірності прийняття оскаржуваних рішень, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 12760,00 грн.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог витрати зі сплати судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» (01135, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21 «А», офіс 107, ) до Головного управління ДПС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 09.03.2021 №2, № 2 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у м.Києві № 2 від 09.03.2021.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у м.Києві № 2 від 09.03.2021.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЛАЙТ ГРУП» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 12760,00 грн (дванадцять тисяч сімсот шістдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» подається до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Захарова