Справа № 380/17961/25
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

10 жовтня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у письмовому провадженні без виклику сторін заяву позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішень -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач), з урахуванням заяви про заміну належного відповідача, а також заяви про зміну предмета позову, звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач-1), Управління патрульної поліції у Львівській області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати рішення інспектора 2 взводу 3 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції у Львівській області старшого лейтенанта поліції Марциняк Михайла Олександровича, виявлені в наданні повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції щодо прибуття ОСОБА_1 06.09.2025 року о 10 год. 00 хв. за місцезнаходженням Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 29) для складання протоколу про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, вчинене ОСОБА_1 20.01.2025 року о 19 год. 20 хв., за адресою вул. Київська, 7 с. Малехів, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. протиправними.

- скасувати повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції щодо прибуття ОСОБА_1 15.10.2025 року о 10 год. 00 хв. за місцезнаходженням управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 29) для складання адмінматеріалів.

Ухвалою від 08.09.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 23.09.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог (вх. № 75444 від 22.09.2025).

Ухвалою суду від 10.10.2025 прийнято до розгляду заяву позивача про зміну позовних вимог (вх. № 80545 від 08.10.2025).

На адресу суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову (вх. № 80548 від 08.10.2025) у якій просить вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони Управлінню патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції складенню відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене о 19 год. 20 хв. 20.01.2025 року в с. Малехів, вул. Київська, 7, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 20.08.2025 року працівником поліції позивачу було вручено повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції щодо прибуття ОСОБА_1 06.09.2025 о 10 год. 00 хв. за місцезнаходженням управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 29) для складання адмінматеріалів. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я позивача та проходженням стаціонарного лікування в закладі охорони здоров`я, 05.09.2025 року він звернувся до Управління патрульної поліції у Львівській області з клопотанням про перенесення запрошення прибути до підрозділу патрульної поліції з 06.09.2025 року на іншу дату. 12.09.2025 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав повторне повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції щодо прибуття ОСОБА_1 29.09.2025 року о 10 год. 00 хв. за місцезнаходженням управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 29) для складання адмінматеріалів. У зв`язку з необхідністю продовження лікування позивача та тим фактом, що 25.09.2025 року його було госпіталізовано до КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання № 2 «Клінічна лікарня планового лікування, реабілітації та паліативної допомоги», 26.09.2025 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції у Львівській області з клопотанням про перенесення прибуття 29.09.2025 року до підрозділу поліції для складання адмінматеріалів. 07.10.2025 року на офіційну електронну пошту надійшло повідомлення про результати розгляду його клопотання від 26.09.2025 року та засобами поштового зв`язку позивачу надійшло повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції щодо прибуття ОСОБА_1 15.10.2025 року о 10 год. 00 хв. за місцезнаходженням управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції (м. Львів, вул. Перфецького, 19, каб. 29) для складання адмінматеріалів. Стверджує, що не зважаючи на те, що він оспорює дії працівника поліції та прийняте ним рішення у судовому порядку, Управління патрульної поліції у Львівській області не полишає спроб змусити прибути ОСОБА_1 до підрозділу поліції, а у випадку його неявки без поважних причин на запрошення до Управління патрульної поліції у Львівській області, на позивача буде складено протокол про адміністративне правопорушеня без його участі, де також може бути застосоване грошове стягнення а також привод (примусове супроводження). Враховуючи зазначене, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, призведе до змушення ОСОБА_1 прибути до підрозділу патрульної поліції та складення відносно позивача протоколу про адміністративне правопорушення що потягне за собою незаконне притягнення до адміністративної відповідальності. Складення адміністративного протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності до ухвалення Львівським окружним адміністративним судом рішення по справі № 380/17961/25 (у випадку задоволення позовних вимог) унеможливить виконання рішення суду та призведе до повторного порушення прав позивача, поновлення яких доведеться здійснювати у іншому судовому провадженні.

При вирішенні заяви про забезпечення позову, суд керується таким.

Згідно з ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суд керується ч. 1 ст. 2 КАС України, відповідно до якої завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення позову згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, мають бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Зазначений перелік способів забезпечення позову є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

При розгляді заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд оцінює обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості й адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; необхідності у зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Частиною 1 статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З аналізу наведеної норми вбачається, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Верховний Суд у постанові від 06.12.2022 у справі № 140/8745/21 зауважив, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Крім того, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчується, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду в майбутньому. Основним завданням процесуальних норм, які регламентують вжиття судом заходів забезпечення позову, є досягнення балансу між правом позивача на захист свого порушеного права та правом відповідача заперечувати проти адресованих йому вимог у будь-який дозволений законом спосіб.

Суд також зазначає, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень є очевидно протиправними.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Проте, на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди своїм правам, яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду заявник не надав будь-яких доказів. Суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів утруднення фінансового стану у зв`язку з прийняттям спірної постанови, доказів того, що у випадку невжиття заходів забезпечення виникнуть обставини, які унеможливлять виконання рішення суду. Суд також наголошує на тому, що позивачем не надано до суду будь-яких доказів, які б свідчили про ту обставину, що оскаржувану постанову пред`явлено до примусового виконання.

Тому, посилання заявника на ту обставину, що невжиття судом заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання рішення суду не підтверджені належними доказами.

Отже, вказані доводи позивача не приймаються судом до уваги, оскільки не свідчать в чому полягає існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або про те, що захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

У свою чергу, судом не встановлено, а позивачем у заяві не доведено існування жодної з обставин, передбачених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності яких суд може вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Управлінню патрульної поліції Львівської області Департаменту патрульної поліції складенню відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене о 19 год. 20 хв. 20.01.2025 року в с. Малехів, вул. Київська, 7, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Таким чином, розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення адміністративного позову, зважаючи на фактичні обставини справи, суд вважає, що така заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішень відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дати її складання.

Суддя Р.П. Качур