Справа № 127/21986/25
Суддя: Бессараб Н. М.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/181/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Гондарук В.В.,

з участю представника позивача - адвоката Деркача В.Г.,

представника відповідача Скопчака Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови, у якому просив суд скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.07.2025, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., провадження у справі закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 . 24.11.1992 комісією при ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач був визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. 29.01.1993 позивач отримав військовий квиток серії НОМЕР_1 . В подальшому, 23.10.1998, при переосвідуванні, медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач визнаний непридатним до військової служби у мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Після початку військової агресії Росії на території України позивач обновив свої облікові дані, з`явившись до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчать копії повісток з початку 2024 року, тобто, позивач до набранням законної сили Законом України №3633-ІХ від 11.04.2024 обновив свої облікові дані. Оскільки у зв`язку з психічною хворобою у позивача не було банківської картки, тому зареєструватись у мобільному застосунку «РЕЗЕРВ» він не мав можливості. Крім того, в червні 2024 року, позивач захворів на гепатит С і під час проходження ВЛК за направленням ІНФОРМАЦІЯ_1 , було підтверджено даний діагноз, що підтверджується копією консультативного висновку, де вказано про те, що перші ознаки виявлені 12.07.2024 під час проходження ВЛК та копією довідки ВЛК від 16.09.2024. З цього приводу позивач звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з заявою про надання відстрочки від військової служби, внаслідок чого заява була задоволена і було надано відстрочку від військової служби. 23.06.2025 позивача було запрошено до ІНФОРМАЦІЯ_4 та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, оскільки позивач порушив вимоги абз. 7 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз. 4 п. 1 ч. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3633-ІХ від 11.04.2024 в частині обов`язку протягом 60 днів уточнити свою адресу, номери та засоби зв`язку та інші персональні дані. Начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 винесена постанова від 04.07.2025 про визнання позивача винним та притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді накладення штрафу в розмірі 17000 грн. Позивач вважає дану постанову протиправною, оскільки викладені у ній обставини не відповідають дійсності та фактичним обставинам, про які позивач зазначив вище, оскільки до зазначеного у постанові періоду, тобто з 18 травня по 17 липня 2024 року облікові дані позивача уже були оновлені, про що свідчать копії повісток ІНФОРМАЦІЯ_6 позивач не оновив своєчасно дані, то був би оголошений у розшук. Позивач рахує, що винесення відносно нього зазначеної постанови стало наслідком небажання працівника ТЦК та СП перевірити його доводи та особову справу, а тому вважає, що дана постанова підлягає скасуванню.

11.08.2025 від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив мотивований тим, що 23.06.2025 стрільцем-помічником гранатометника третього відділення взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_7 старшим солдатом ОСОБА_3 , уповноваженого складати протокол про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол №3129 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП. 04.07.2025 постановою №5007, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. У період з 18.05.2024 після набрання чинності Законом №3633-ІХ до 16.07.2024 позивач був зобов`язаний оновити свої персональні (військово-облікові) дані через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. Позивач в порушення вимог частини третьої статті 22 Закону №3543-XII не уточнив свої облікові дані у строк з 18.05.2024 по 16.07.2024. Доказів уточнення своїх персональних даних до 16.07.2024 (включно) позивачем не надано. Звертає увагу, що позивача притягнуто до відповідальності не через відсутність його даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, чи ненадання таких даних, а саме за невиконання визначеного законодавством обов`язку щодо уточнення своїх персональних даних у встановлений строк (з 18.05.2024 по 16.07.2024), які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів. При цьому, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити факт уточнення персональних даних військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач. Таким чином, вказана примітка не скасовує обов`язок позивача уточнити свої персональні дані у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 та не є такою, що звільняє його від відповідальності за порушення цього обов`язку. До того ж, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти. ОСОБА_2 , будучи військовозобов`язаним, в період з 18 травня до 16 липня 2024 року не уточнив свої військово-облікові дані. Починаючи із 17 липня 2024 року, невчинення позивачем дій, які він повинен був вчинити у визначений законом строк, утворює склад адміністративного правопорушення.

Представник позивача - адвокат Деркач В.Г. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви.

Представник відповідача Скопчак Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог на підставах, викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , військовий квиток НОМЕР_1 був виданий ІНФОРМАЦІЯ_9 29.01.1993 (а.с. 10).

В період з 18.05.2024 по 16.07.2024 ОСОБА_2 не уточнив (оновив) свої військово-облікові дані, тому відносно нього 23.06.2025 складений протокол №3129 про порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, а 04.07.2025 начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнято постанову №5007 про накладення на позивача стягнення за порушення ст. 210-1 ч. 3 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17 000 грн.

В протоколі викладені письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких він зазначив, що до ТЦК прибував, проходив ВЛК та облікові дані оновлював.

Такі ж пояснення надав і в судовому засіданні представник позивача адвокат Деркач В.Г.

Відсутність інформації про дату звірки (оновлення) військово-облікових даних позивача в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 підтверджується витягом з СЄРПВР «Оберіг», наданим відповідачем (а.с. 45).

Позивач до позову додав скріншот відомостей з мобільного додатку «Резерв+», з якого вбачається, що ОСОБА_2 оновив дані 29.06.2025 (а.с. 11-13).

Разом з тим, позивач ОСОБА_2 не надав суду будь-яких доказів, в тому числі копії електронного військово-облікового документа із застосунку «Резерв +» на підтвердження вчасного оновлення ним своїх військово-облікових даних в період з 18.05.2024 по 16.07.2024 і виконання ним вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 7 КУпАП визначено: ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Згідно частини 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно вимог ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Згідно вимог ст. 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч. 7 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період (в редакції згідно Закону №3696-IX від 09.05.2024). Примітка. Положення статей 210, 210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період в Україні настав з 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 «Про часткову мобілізацію», продовжений Указом Президента України від 14.01.2015 року № 15/2015 «Про часткову мобілізацію» та Указом Президента України від 24.02.2022 року № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».

Згідно Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року, введено в Україні воєнний стан з 05.30 год. 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено неодноразово.

Згідно ч.ч. 1, 5 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Для забезпечення військового обліку громадян України використовується Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який призначений для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Завданнями військового обліку, зокрема, є своєчасне оформлення військово-облікових документів призовників, військовозобов`язаних та резервістів; організація своєчасного бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час; забезпечення контролю за станом військового обліку в державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях; забезпечення контролю за дотриманням призовниками, військовозобов`язаними та резервістами правил військового обліку; забезпечення громадян України інформацією щодо виконання ними військового обов`язку.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» №3633-ІХ від 11.04.2024 року, який набрав чинності 18.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 у визначений термін і у визначений спосіб військово-облікові дані не оновив.

Пояснення представника позивача з приводу невизнання вини у вчиненому правопорушенні суд вважає способом захисту з метою уникнення відповідальності.

Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 18 липня 2020 року у справі №216/5226/16-а, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи наведені обставини і норми закону, а також те, що відповідач підтвердив належними і допустимими доказами правомірність прийнятої ним 04.07.2025 постанови №5007, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241-244, 246, 268-272, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 .

Суддя: