Справа № 127/22798/25
Суддя: Романюк Л. Ф.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/194/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Романюк Л.Ф.,

при секретарі Курутіній О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позов мотивований тим, що 11 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова №5269, за змістом якої ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн.

Вважає вищезазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач по справі ОСОБА_1 є громадянином України та як військовозобов`язаний перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 січня 2003 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 .

З 12 жовтня 1992 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , причому станом на дату подання цього позову адресу місця реєстрації позивач не змінював, що підтверджується відповідним записом в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 та Витягом з реєстру територіальної громади.

З часу постановки на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 жодні персональні дані позивача не змінились.

Позивач з 2008 року працює на посаді електромеханіка-електрозв`язку в ТОВ ТК «Вінтелепорт».

На початку вересня 2024 року за місцем роботи Позивача, йому надійшла повістка про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 16 вересня 2024 року.

16 вересня 2024 року Позивач особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки та оновлення облікових даних, та цього ж дня йому видано направлення для проходження медичного огляду позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на 17 вересня 2025 року.

В період з 17.09.2024 р. по 11.10.2024 р. Позивач проходив медичний огляд у Військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення ступеня придатності до проходження військової служби під час мобілізації. Дана обставина підтверджується Довідкою військово-лікарської комісії від 11.10.2024 р. №185/5144 та Актом дослідження стану здоров`я від 19.09.2024 р. За результатом проведеного позивачу медичного огляду Позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнята постанова, що оформлена Довідкою ВЛК за №185/5144 від 11.10.2024 року, з якої вбачається що ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі ст. 61б графи ІІ Розкладу хвороб.

10 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 вручена повістка на 30.03.2025 року, 30 березня 2025 року вручена повістка на 01 липня 2025 року. Під час чергової явки за повісткою, 01 липня 2025 року водієм ІНФОРМАЦІЯ_5 -солдатом ОСОБА_3 відносно Позивача складений Протокол №3393, де зазначено, що ОСОБА_1 не виконав абз. 4 пункту 1 частини 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633 від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» в частині обов`язку протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим вчинив порушення передбачене ст. 210-1КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначене на 11 липня 2025 року.

11 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 винесена постанова №5269, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17000,00 грн., а саме за не надання достовірної інформації про свої персональні дані щодо адреси проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), відомості про які не має можливості отримати шляхом електронної взаємодії.

На початку вересня 2024 року за місцем роботи Позивача, йому надійшла повістка про явку за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 16 вересня 2024 року.

16 вересня 2024 року Позивач особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки та оновлення облікових даних, та цього ж дня йому видано направлення для проходження медичного огляду позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на 17 вересня 2025 року.

Таким чином, факт допущеного Позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, виявлено Відповідачем 16 вересня 2024 року.

В зв`язку із викладеним, у відповідності до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення могло бути накладено на Позивача в строк до 16 грудня 2024 року.

Однак, оскаржувана постанова винесена 11 липня 2025 року, тобто поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Отже враховуючі вищенаведене, а саме винесення оскаржуваної постанови поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Просив суд, скасувати постанову №5269 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 11 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. за порушення частини третьої статті 210-1 кодексу України про адміністративні правопорушення. Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника відповідача.

12.09.2025 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого, 01.07.2025 водієм ІНФОРМАЦІЯ_5 солдатом ОСОБА_3 , уповноваженим складати протокол про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 було складено протокол №3393 про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП (відповідно до законодавства, яке було чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Як вбачається із вказаного протоколу, ОСОБА_1 не виконав вимоги ч.2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» в частині обов`язку протягом 60 днів з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11.04.2024 уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адресу електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані. ОСОБА_1 у протоколі надав свої письмові пояснення, згідно яких він дані оновив, оскільки з`являвся за повістками та для проходження ВЛК , що підтверджується довідкою від 11.10.2024 року.

11.07.2025 постановою №5269, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000.00 грн.

На момент розгляду справи від ОСОБА_1 жодних клопотань про відкладення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 не надходило, просив справу розглянути без його участі, про що свідчить підпис в протоколі.

Постанову №5269 від 11.07.2025 позивачу направлено поштою рекомендованим листом 14.07.2025 року, що підтверджується поштовим чеком.

Позивача притягнуто до відповідальності не через відсутність його даних у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста, чи ненадання таких даних, а саме за невиконання визначеного законодавством обов`язку щодо уточнення своїх персональних даних у встановлений строк (з 18.05.2024 по 16.07.2024), які могли бути вчинені тільки ним особисто в один із визначених способів.

При цьому, держатель Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів може лише перевірити факт уточнення персональних даних військовозобов`язаного, але обов`язок такого уточнення покладається на військовозобов`язаного, яким є позивач.

Таким чином, вказана примітка не скасовує обов`язок позивача уточнити свої персональні дані у період з 18.05.2024 по 16.07.2024 та не є такою, що звільняє його від відповідальності за порушення цього обов`язку.

До того ж, інформаційно-комунікаційні системи, реєстри, бази даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, можуть не містити окремих даних, які необхідно було оновити до 16.07.2024, зокрема, актуального номеру телефону, адреси електронної пошти.

Щодо твердження позивача, що він не міг вчинити адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, оскільки оновив свої дані вчасно, то такі доводи сторони не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки не підтверджується будь-якими доказами.

В позовній заяві позивач стверджує, що він нібито оновив свої дані коли з`явився для проходження ВЛК.

Посилання позивача на Довідку військово-лікарської комісії від 11.10.2024 як на доказ уточнення( оновлення) даних не може братись до уваги, оскільки саме факт з`явлення 11.10.2024 на військово-лікарську комісію не може вважатись автоматичним уточненням даних, тим більше довідка ВЛК видана 11.10.2024 в період, після встановленого строку (з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно).

Сам лише факт отримання військово-облікових документів, повістки чи відстрочки, проходження ВЛК не звільняє позивача від обов`язку вчасно уточнити свої персональні дані військовозобов`язаного. Підрозділи ІНФОРМАЦІЯ_4 що видають повістки чи направлення на військово-лікарську комісію, а також позаштатні комісії , що проводять медичний огляд не здійснюють уточнення(оновлення) даних, оскільки не мають такого доступу та повноважень, вони лише використовують дані про особу , які вже занесені в електронну систему Оберіг підрозділом обліку.

Позивач особисто не звертався в підрозділ обліку ІНФОРМАЦІЯ_4 , або через центр надання адміністративних послуг чи електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста з заявою про уточнення облікових даних.

Відповідно до інформації з АІТС Оберіг відмітка про дату звірки даних датована - 23.01.2003 р., тобто до встановленого законодавством строку для уточнення(оновлення) облікових даних (з 18.05.2024 по 16.07.2024 включно).

Позивачем не надано витяг з додатка «Резерв +» який містить запис «дані уточнені вчасно», який відображається у застосунку у разі виконання свого обов`язку військовозобов`язаним.

Частина 9 ст. 38 КУпАП, зокрема, приписує, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

При цьому триваючим вважається правопорушення, яке починається з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, коли винна особа не виконує конкретний покладений на неї обов`язок або виконує його неповністю чи неналежним чином, а потім така бездіяльність триває протягом певного проміжку часу до моменту виконання установлених обов`язків або виявлення правопорушення.

Просили суд, відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в повному обсязі.

23.09.2025 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, у якій вказано, що відповідач у своєму відзиві зазначає, що: «У період з 18.05.2024 після набрання чинності Законом №3633-ІХ до 16.07.2024 включно позивач був зобов`язаний уточнити свої персональні (військово облікові) дані через центр надання адміністративних послуг, електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки. При цьому, 60-денний строк для вчинення певних дій є присічним. Невчинення визначених законодавством дій починаючи з 17.07.2024 утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого частини третьої статті 210-1 КУпАП та є триваючим правопорушенням».

Так, дійсно позивач у встановлений Законом України №3633 строк, тобто до 16 липня 2024 року, не уточнив облікові дані.

Однак, триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Така позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, від 23.11.2018 у справі №489/4756/16-а.

Отже, правопорушення, якщо воно і було, є "триваючим" і припиняється з моменту виконання обов`язку.

18 вересня 2025 року ТОВ ТК «Вінтелепорт» надана відповідь на адвокатський запит та відповідні документи, з яких з`ясувалось, що 10 вересня 2024 року керівнику ТОВ ТК «Вінтелепорт» надійшло розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12189 від 10.09.2024 р. з вимогою здійснити оповіщення та забезпечити прибуття 12.09.2024 року о 9.00 військовозобов`язаних, зокрема і ОСОБА_1 , з метою уточнення облікових даних та проходження медичної комісії.

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних.

16.09.2024 року ОСОБА_1 був викликаний посадовими особами відповідача повісткою на 17.09.2024 р. для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової.

Вищезазначене підтверджує, що 12 вересня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та уточнив свої військово-облікові дані.

Як зазначено представником позивача в позовній заяві та не заперечується відповідачем в період з 17.09.2024 р. по 11.10.2024 р. позивач проходив медичний огляд у Військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 вересня 2024 року керівнику ТОВ ТК «Вінтелепорт» знову надходить розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12513 від 16.09.2024 р. з вимогою здійснити оповіщення та забезпечити прибуття 18.09.2024 року о 9.00 військовозобов`язаних, зокрема і ОСОБА_1 , з метою уточнення облікових даних та проходження медичної комісії.

Листом від 19.09.2024 р. №01/455 щодо результатів виконання розпорядження за №12513 від 16.09.2024 р. ТОВ ТК «Вінтелепорт» повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 , що ОСОБА_1 виконує попереднє розпорядження

ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12189 від 10.09.2024 р. та проходить медичний огляд у ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В подальшому позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 10.10.2024р., 30.03.2025 р. та 11.07.2025 р.

Все вищенаведене свідчить про те, що позивачем не вчинялось безперервне продовження дій (бездіяльності), тобто позивачем припинено вчинення правопорушення передбаченого частини третьої статті 210-1 КУпАП з 12 вересня 2024 року.

Інших належних доказів, які б свідчили, що позивач тривалий час не уточняв свої облікові дані відповідачем не надано.

Відповідачем не спростовано можливість отримання персональних даних позивача від уповноважених органів та з реєстрів, до яких відповідач має доступ.

Відтак, в силу примітки до ст. 210,210-1 КУпАП ОСОБА_1 не може бути притягнутим до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП, а винесена відповідачем постанова є безпідставною та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210- 1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Суд, вважає за можливе провести судове засідання у відсутність сторін на підставі наявних в справі доказів.

По справі судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11 липня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 була винесена постанова №5269, за змістом якої ОСОБА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП, та на позивача було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн. (а.с.7-8).

Позивач по справі ОСОБА_1 є громадянином України та як військовозобов`язаний перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 23 січня 2003 року, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_1 (а.с.12-14).

З 12 жовтня 1992 року позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , причому станом на дату подання цього позову адресу місця реєстрації позивач не змінював, що підтверджується відповідним записом в паспорті громадянина України серії НОМЕР_2 та Витягом з реєстру територіальної громади (а.с.5-6,21).

З часу постановки на військовий облік у ІНФОРМАЦІЯ_3 жодні персональні дані позивача не змінились.

Позивач з 2008 року працює на посаді електромеханіка-електрозв`язку в ТОВ ТК «Вінтелепорт».

16 вересня 2024 року Позивач особисто з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 для звірки та оновлення облікових даних, та цього ж дня йому видано направлення для проходження медичного огляду позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 на 17 вересня 2025 року.

В період з 17.09.2024 р. по 11.10.2024 р. Позивач проходив медичний огляд у Військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 для визначення ступеня придатності до проходження військової служби під час мобілізації. Дана обставина підтверджується Довідкою військово-лікарської комісії від 11.10.2024 р. №185/5144 та Актом дослідження стану здоров`я від 19.09.2024 р. За результатом проведеного позивачу медичного огляду Позаштатною постійно діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 прийнята постанова, що оформлена Довідкою ВЛК за №185/5144 від 11.10.2024 року, з якої вбачається що ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби на підставі ст. 61б графи ІІ Розкладу хвороб (а.с.15-18).

10 жовтня 2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 вручена повістка на 30.03.2025 року (а.с.19), 30 березня 2025 року вручена повістка на 01 липня 2025 року. Під час чергової явки за повісткою, 01 липня 2025 року водієм ІНФОРМАЦІЯ_5 -солдатом ОСОБА_3 відносно Позивача складений Протокол №3393 (а.с.9-10), де зазначено, що ОСОБА_1 не виконав абз. 4 пункту 1 частини 2 Розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №3633 від 11.04.2024 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» в частині обов`язку протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані, чим вчинив порушення передбачене ст. 210-1КУпАП. Розгляд справи про адміністративне правопорушення призначене на 11 липня 2025 року.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно до ч.2 ст.286КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ст.55Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з вимогами ч. 1 ст.2КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст.19Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 3 ст.210КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, вчинене в особливий період.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.210КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з п.1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154), територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Нормами п.п. 12, 13 Положення №154 передбачено, що керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначені статтею 235 КУпАП, і накладати адміністративні стягнення та визначати функціональні (посадові) обов`язки підлеглого йому особового складу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (ч. 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Згідно з ч. 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадянна військовийоблік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

За приписами ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Така позиція щодо застосування норм права викладена у постановах Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №804/401/17, від 23.11.2018 у справі №489/4756/16-а. Отже, правопорушення, якщо воно і було, є "триваючим" і припиняється з моменту виконання обов`язку.

З огляду на те, що позивач перебував у трудових відносинах і у відповідності з законодавством ТЦК та СП надсилають Розпорядження про оповіщення військовозобов`язаних за місцем їх працевлаштування, представником позивача 15 вересня 2025 року надісланий адвокатський запит до ТОВ ТК «Вінтелепорт» з проханням надати копії всіх Розпоряджень та повісток про виклик, які надходили до ТОВ ТК «Вінтелепорт» від ІНФОРМАЦІЯ_4 стосовно ОСОБА_1

18 вересня 2025 року ТОВ ТК «Вінтелепорт» надана відповідь на адвокатський запит та відповідні документи, з яких з`ясувалось, що 10 вересня 2024 року керівнику ТОВ ТК «Вінтелепорт» надійшло розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12189 від 10.09.2024 р. з вимогою здійснити оповіщення та забезпечити прибуття 12.09.2024 року о 9.00 військовозобов`язаних, зокрема і ОСОБА_1 , з метою уточнення облікових даних та проходження медичної комісії (а.с.59).

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних.

Згідно абз. 3 п. 69 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487 громадяни України, які перебувають на військовому обліку та з набранням чинності Указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, прибули до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для уточнення своїх облікових даних (адреси місця проживання, номерів засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності) та інших персональних даних), на медичний огляд не направляються. На медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Тобто, зазначеним пунктом Порядку №1487 встановлено розмежування процедур та встановлено дві важливі норми: про первинне прибуття - виключно для уточнення своїх персональних даних (місця проживання, номерів телефонів, електронної пошти тощо) та подальший виклик - медичний огляд для цих громадян проводиться після уточнення даних, і для цього вони викликаються окремою повісткою.

Отже, 16.09.2024 року ОСОБА_1 був викликаний посадовими особами відповідача повісткою на 17.09.2024 р. для проходження медичного огляду з метою визначення придатності до військової (а.с.18).

Вищезазначене підтверджує, що 12 вересня 2024 року позивач прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 та уточнив свої військово-облікові дані.

Як зазначено представником позивача в позовній заяві та не заперечується відповідачем в період з 17.09.2024 р. по 11.10.2024 р. позивач проходив медичний огляд у Військово-лікарській комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 .

16 вересня 2024 року керівнику ТОВ ТК «Вінтелепорт» знову надходить розпорядження Начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12513 від 16.09.2024 р. з вимогою здійснити оповіщення та забезпечити прибуття 18.09.2024 року о 9.00 військовозобов`язаних, зокрема і ОСОБА_1 , з метою уточнення облікових даних та проходження медичної комісії.

Листом від 19.09.2024 р. №01/455 щодо результатів виконання розпорядження за №12513 від 16.09.2024 р. ТОВ ТК «Вінтелепорт» повідомив ІНФОРМАЦІЯ_6 , що ОСОБА_1 виконує попереднє розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_4 за №12189 від 10.09.2024 р. та проходить медичний огляд у ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 та (а.с.63-65).В подальшому позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме: 10.10.2024р., 30.03.2025 р. та 11.07.2025 р.

Все вищенаведене свідчить про те, що позивачем не вчинялось безперервне продовження дій (бездіяльності), тобто позивачем припинено вчинення правопорушення передбаченого частини третьої статті 210-1 КУпАП з 12 вересня 2024 року.

Інших належних доказів, які б свідчили, що позивач тривалий час не уточняв свої облікові дані відповідачем не надано.

12 вересня 2024 року ОСОБА_1 прибував до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення військово-облікових даних, так і в подальшому неодноразово з`являвся за повістками до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Крім того, відповідно до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-

1цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Таким чином, з огляду на надані ТОВ ТК «Вінтелепорт» доказами, факт допущеного Позивачем порушення, за яке його притягнуто до відповідальності, виявлено Відповідачем 12 вересня 2024 року.

В зв`язку із викладеним, у відповідності до частини сьомої статті 38 КУпАП адміністративне стягнення могло бути накладено на Позивача в строк до 12 грудня 2024 року.

Однак, оскаржувана постанова винесена 11 липня 2025 року, тобто поза межами строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38цього Кодексу.

Таким чином, провадження про адміністративне правопорушення стосовно Позивача підлягало закриттю в зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Відповідно до частини третьої статті 286 КАСУ за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний, серед іншого, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Отже враховуючі вищенаведене, а саме винесення оскаржуваної постанови поза межами строку, передбаченого статтею 38 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю.

Відповідно до положень статті 77КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову №5269 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 11 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді накладення штрафу у сумі 17000,00 грн. за порушення частини третьої статті 210-1 кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено 13.10.2025 року.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ІПН НОМЕР_3 ( АДРЕСА_1 ),

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( АДРЕСА_2 ).

Суддя: