Справа № 520/6738/25
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2025 р. Справа № 520/6738/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025, головуючий суддя І інстанції: Шляхова О.М., м. Харків, повний текст складено 20.06.25 по справі № 520/6738/25

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до Головного управління Державної податкової служби України у Харківській області , Державної податкової служби України третя особа Акціонерне товариство "Харківобленерго"

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (далі по тексту перший відповідач, ГУ ДПС в Харківській області, контролюючий орган), Державної податкової служби України (далі по тексту другий відповідач, ДПС України), Акціонерного товариства "Харківобленерго" (далі по тексту третя особа, АТ «Харківобленерго», в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №10366999/ від 15.01.2024 та № 10758018/ від 21.03.2024;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо не прийняття до розгляду пояснень від 29.04.2024 та копій документів щодо податкової накладної № 1 від 27.12.2023, зареєстрованої в ЄРПН за №, реєстрацію якої було зупинено;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подані для реєстрації ФОП ОСОБА_1 за датою їх подання:

- податкову накладну № 4 від 29.09.2023, зареєстрованої в ЄРПН за № на суму 422 548,41 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 70 424,74 гривень;

- податкову накладну № 2 від 27.12.2023, зареєстрованої в ЄРПН за № на суму 664116 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 110 686 гривень;

- податкову накладну № 1 від 27.12.2023 зареєстрованої в ЄРПН за № , на суму 453 214,80 гривень, у тому числі ПДВ 20% - 75 535,80 гривень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 31.03.2025 по справі № 520/6738/25 позовну заяву Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху.

Надано позивачу термін - десять календарних днів з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 5213,20 грн або документу, який підтверджує підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, заяви про поновлення строку звернення до суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують поважність причин такого пропуску, клопотання про залучення до участі у справі як "третю особу" - Акціонерне товариство «Харківобленерго», з обґрунтуванням, яким чином судове рішення в даній справі може вплинути на права та обов`язки цієї особи, або уточнити склад сторін.

Копію ухвали невідкладно надіслано позивачу.

Роз`яснено позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Позивачем, на виконання вимог вказаної ухвали суду надано докази сплати судового збору, клопотання про залучення третьої особи та клопотання про поновлення строку звернення до суду.

В обґрунтування наявності підстав для поновлення строку звернення до суду із цим позовом зазначив, що 03.12.2024 ОСОБА_1 через електронний кабінет платника податків направлялася до ДПС України скарга, однак відповіді на неї у визначені строки позивач не отримав.

З зв`язку із викладеним, 21.01.2025 ОСОБА_1 направлено на електронну адресу ДПС України та через електронний кабінет відповідні запити про надання відповіді за результатом розгляду скарги.

У свою чергу, враховуючи, що лише 27.01.2025 на електронну адресу позивачем було отримано відповідь ДПС України від 27.01.2025 за вих. № 159/ЗПІ/99-00-18-02-03-10 на запит від 21.01.2025, вказував, що саме з цієї дати слід відраховувати початок перебігу строку звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.04.2025 по справі № 520/6738/25 клопотання позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Харківській області Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Поновлено Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 строк на звернення до суду з позовною заявою до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Клопотання представника позивача про залучення третьої особи - задоволено.

Залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61037, ).

Запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали, надати до суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази, роз`яснивши, при цьому, про необхідність дотримання вимог ст. 162 КАС України.

Запропоновано позивачу у п`ятиденний строк з дня отримання відзиву на позов, у разі його подання відповідачами подати відповідь на відзив, дотримуючись, при цьому, приписів ст. 163 КАС України.

Запропоновано відповідачам у п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив, у разі його подання позивачем - подати заперечення, дотримуючись, при цьому, приписів ст. 164 КАС України.

Запропоновано третій особі подати пояснення, дотримуючись, при цьому, приписів ст. 165 КАС України.

Розгляд і вирішення справи здійснювати одноособовим складом суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Копії даної ухвали направлено учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи про наявність у них процесуальних прав і обов`язків, що передбачені ст.ст. 44, 47 Кодексу адміністративного судочинства України.

24.04.2025 від ГУ ДПС у Харківській області надійшла заява про залишення позову без розгляду, в якій останній просив суд першої інстанції залишити позов ФОП ОСОБА_1 - без розгляду.

В обґрунтування вимог вказаної заяви стверджував, що у даній справі строк звернення до суду з позовом обраховується з моменту винесення Комісією ГУ ДПС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, тобто з 21.03.2024 (рішення № 10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 27.12.2023), з 15.01.2024 (рішення № 10366999/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29.09.2023) та становить шість місяців. Отже, строк звернення до суду сплив відповідно: 17.09.2024 та 13.08.2024.

Разом з цим, з позовом позивач звернувся лише 25.03.2025, що свідчить про значний пропуск строків з звернення до суду із позовом та є підставою для залишення його без розгляду.

Наполягав, що доводи позивача про адміністративне оскарження та обрахування строків з моменту отримання листа ДПС не можуть бути взяті до уваги з огляду на відсутність рішення Комісії ДПС за результатами розгляду скарги.

Повідомив, що скаргу на рішення Комісії ГУ ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних було подано ФОП ОСОБА_1 з пропуском строку, передбаченого положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.22.2019 (далі Порядок № 1165), а листом ДПС від 26.12.2024 № 38985/6/99-00-18-02-03-06 ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про залишення скарги без розгляду.

Відтак, на переконання контролюючого органу позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів, підтверджуючих поважність пропуску ним процесуального строку звернення до адміністративного суду, що є підставою для залишення позову без розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 520/6738/25 клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду - задоволено.

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Григорія Сковороди, буд. 46, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61057, ), Державної податкової служби України (пл. Львівська, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа Акціонерне товариство "Харківобленерго" (вул. Георгія Тарасенка, буд. 149, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61037, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.

Зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України у Харківській області (, 61166, місто Харків, вул. Бакуліна, будинок 18) повернути Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у загальній сумі 7267,20 (сім тисяч двісті шістдесят сім) гривень 20 копійок, що внесений відповідно до квитанції № S7KZ-B3AA-LRLE від 25.03.2025 у розмірі 2054 грн. та квитанції №7F9M-2L91-K45E від 08.04.2025 у розмірі 5213,20 грн.

Роз`яснено позивачу, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду, має право звернутися до адміністративного суду в загальному порядку.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, оскільки висновки суду є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, що в силу статті 317 КАС України є підставою для її скасування.

Звернув увагу, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху позивачем подавалась заява про поновлення строку звернення до суду, в якій наводились відповідні аргументи. За результатами розгляду заяви позивача про поновлення строку судом було винесено ухвалу від 09 квітня 2025 року про відкриття провадження у справі, у мотивувальній частині якої судом було враховано наведені ФОП ОСОБА_1 доводи та незначне пропущення строку, та поновлено строк на звернення до суду.

Разом з цим, вже 20.06.2025 судом з незрозумілих причин задоволено клопотання Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду через пропуск строку, оскільки у клопотанні Головного управління ДПС у Харківській області про залишення позовної заяви без розгляду суду не було повідомлено жодних нових обставин, про які раніше не знав суд і які б стосувались предмету розгляду. Так, вся процедура листування, зміст документів сторін (податкові накладні, рішення, пояснення, квитанції, скарги, відповіді і т.д.), у хронологічному порядку, із супутніми поясненнями мотивів були викладені у наданих до суду поясненнях позивача, а тому не зрозумілим є, як за аналогічних підстав після поновлення строку звернення до суду із позовом, останній залишається без розгляду.

Крім того, приймаючи оскаржуване рішення та аргументи відповідача, судом було повністю проігноровано обставину недотримання контролюючим органом своїх власних процедур (про що той, сам же вказує у своїх листах-відповідях) та отримання від цього прямої вигоди неможливість судового оскарження.

У надісланому до суду апеляційної інстанції відзиві на апеляційну скаргу перший відповідач заперечував проти викладених у ній доводів, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, як законну та обґрунтовану.

На переконання першого відповідача, у спірних правовідносинах суд першої інстанції правомірно застосував положення, передбачені статтею 123 КАС України стосовно наслідків пропуску строку звернення до суду та цілком обґрунтовано залишив позовну заяву без розгляду у відповідності до пункту 8 частини 1 статті 240 КАС України.

Вказував, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у спірних правовідносинах обраховується з моменту винесення Комісією ГУ ДПС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, тобто з 21.03.2024 (рішення № 10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 27.12.2023), з 15.01.2024 (рішення № 10366999/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29.09.2023) та становить шість місяців. У зв`язку з чим, строк звернення до суду сплив відповідно: 17.09.2024 та 13.08.2024, що свідчить про те, що звернувшись 25.03.2025 до суду з позовом, позивач пропустив встановлений строк.

Зазначив, що є такими, що підлягають відхиленню аргументи скаржника про те, що строк звернення до суду має обраховуватися з моменту отримання листа ДПС від 26.12.2024 року вих. №38985/6/99-00-18-02-03-06, позаяк даний лист не є рішенням у розумінні частини 4 статті 122 КАС України.

Таким чином, оскільки відповідне рішення за результатами розгляду скарги позивача - відсутнє, відлік строку починається саме з моменту винесення рішення Комісії ГУ ДПС.

Відповідно до частини 2 статті 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом спору є, зокрема, рішення комісії Головного управління ДПС у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної №10366999/ від 15.01.2024 та №10758018/ від 21.03.2024, а також визнання протиправними дій Головного управління ДПС у Харківській області щодо не прийняття до розгляду пояснень від 29.04.2024.

Судом зазначено, що строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних розпочинає обраховуватися з моменту винесення Комісією ГУ ДПС рішень про відмову у реєстрації податкових накладних, тобто з 21.03.2024 (рішення № 10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 27.12.2023) та з 15.01.2024 (рішення №10366999/ про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 29.09.2023) та становить шість місяців. Отже, строк звернення до суду сплив відповідно: 17.09.2024 та 13.08.2024. До суду позивач звернувся 25.03.2025.

Залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не додано до позовної заяви належних та допустимих доказів, підтверджуючих поважність пропуску ним процесуального строку звернення до адміністративного суду в період з 13.08.2024 по 08.04.2025, а приведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не є такими, що відносяться до об`єктивних непереборних обставин, які не залежали від волі позивача, як юридичної особи та її керівника.

Судом відхилено доводи позивача стосовно адміністративного оскарження та обрахування строків з моменту отримання листа ДПС, оскільки матеріали справи не містять рішення Комісії ДПС за результатами розгляду скарги, а скаргу на рішення Комісії ГУ ДПС про відмову у реєстрації податкових накладних було подано позивачем з пропуском строку, передбаченого положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1165 від 11.12.2019.

Не взято до уваги суду першої інстанції і покликання ФОП ОСОБА_1 на ведення господарської діяльності у місті Харкові, існування складної безпекової ситуації у зв`язку з наявністю значної кількості повітряних тривог та обстрілів, оскільки саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України, не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно зі статтею 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті. Звернення до суду і судове провадження повинно здійснюватися у відповідності до вимог чинного законодавства, зокрема, процесуальних норм щодо порядку провадження в адміністративних справах.

Крім цього, законодавець встановлює певні обмеження такого права, зокрема, шляхом встановлення строку звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав.

Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 4 статті 122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України врегульовано питання оскарження рішень контролюючих органів. Відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

З урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (пункт 56.18 статті 56 ПК України).

Згідно з пунктом 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 ПК України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 ПК України можливість оскаржити «інше рішення контролюючого органу» у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних / розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Тобто встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Слід зазначити, що рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування не є рішенням про нарахування грошового зобов`язання в розумінні ст.102 та п.56.18. Податкового кодексу України, якими встановлюється право та строки оскарження рішень про визначення грошових зобов`язань, а тому для оскарження рішень про відмову у реєстрації податкової накладної, на яке в силу наведеного не поширюються правила п. 56.18 та ст.102 ПК України, застосовується загальний строк звернення до суду шестимісячний строк (три місяці у разі адміністративного оскарження), який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, сформульовано у постанові Верховного Суду, прийнятої у складі Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року за справою №640/20468/18.

Верховний Суд звернув увагу, що різниця природи рішень контролюючого органу (щодо нарахування грошових зобов`язань або інші рішення) об`єктивно здатна впливати та зумовлювати різницю у підходах щодо встановлення строків звернення до суду про їх оскарження.

Верховний Суд у постанові № 640/20468/18 від 11.10.2019 сформував такий правовий висновок, що із прийняттям чинної редакції КАС України та відмінним правовим регулюванням, визначеним частини 4 статті 122 КАС України, інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абз. 3 п. 56.18 ст. 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку у такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

Аналогічні висновки щодо застосування строку викладені у постановах Верховного Суду від 03.12.2020 року у справі № 1.380.2019.005981, від 12.01.2022 у справі № 1.380.2019.005982, від 21.07.2022 у справі № 380/3951/20, від 29.09.2025 по справі № 300/8564/24.

Колегією суддів встановлено, що 03.12.2024 ОСОБА_1 через електронний кабінет платника податків направлялась скарга на рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області № 10366999/ від 15.01.2024 та № 10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних № 4 від 29.09.2023 та № 2 від 27.12.2023 відповідно, а також стосовно не розгляду та фактично відмови ГУ ДПС у Харківській області у розгляді пояснень стосовно зупинки та розблокування реєстрації податкової накладної № 1 від 27.12.2023 разом із клопотанням про поновлення строку на подання такої скарги.

Як стверджує позивач, відповіді на скаргу у встановлені строки ним отримано не було.

Водночас, контролюючий орган стверджує, що листом ДПС від 26.12.2024 року вих. №38985/6/99-00-18-02-03-06 було повідомлено позивача про залишення його скарги без розгляду, як такої, що подана з пропуском строку. А відтак, процедура адміністративного оскарження рішень комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС у Харківській області № 10366999/ від 15.01.2024 та № 10758018/ від 21.03.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних № 4 від 29.09.2023 та № 2 від 27.12.2023 не відбулася.

Перший відповідач вважає, що оскільки лист було надіслано на поштову адресу, зазначену у скарзі, рекомендованим листом з повідомленням про вручення та на підтвердження таких обставин надано до матеріалів справи копії : реєстру згрупованих відправлень, фіскального чеку АТ «УКРПОШТА», позивач є належним чином повідомлений про існування листа ДПС від 26.12.2024 року вих. № 38985/6/99-00-18-02-03-06.

Надаючи оцінку таким твердженням контролюючого органу, колегія суддів виходить з наступного.

Так, процедура оскарження платниками податків податкових повідомлень-рішень або інших рішень контролюючих органів (далі - рішення), а також податкових повідомлень особі-нерезиденту, визначених підпунктом 14.1.158-1 пункту 14.1 статті 14 розділу І Податкового кодексу України визначена Порядком оформлення і подання скарг платниками податків та іншими особами та їх розгляду контролюючими органами, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 21.10.2015 № 916 (далі по тексту Порядок № 916).

Відповідно до пункту 1 та 6 розділу 5 Порядку № 916 скарга подається у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку до контролюючого органу вищого рівня протягом десяти робочих днів, що настають за днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Протягом шести місяців з дати закінчення строку, встановленого пунктом 1 цього розділу, платник податків має право подати скаргу разом з клопотанням про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку та копіями підтверджуючих документів поважності причин його пропуску (за наявності). Контролюючий орган вищого рівня, розглядаючи клопотання платника податків, поновлює пропущений строк на подання скарги в адміністративному порядку, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Пунктом 2 розділу 7 Порядку № 916 передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів, що настають за днем отримання скарги платника податків, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 Податкового кодексу України), або надати йому під розписку.

Положеннями пункту 56.7 статті 56 ПК України встановлено, що у разі прийняття контролюючим органом вищого рівня рішення про відмову платнику податків у поновленні пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку або порушення платником податків вимог пункту 56.3 цієї статті (крім випадків, коли платником податків було подано клопотання про поновлення пропущеного строку на подання скарги в адміністративному порядку), подані платником податків скарги не розглядаються та повертаються йому із зазначенням причин повернення.

Дослідивши наявні в матеріалах справи копії реєстру згрупованих відправлень та фіскального чеку АТ «УКРПОШТА», колегією суддів встановлено, що останні взагалі не містять відомостей про те, що ФОП ОСОБА_1 направлявся лист ДПС від 26.12.2024 року вих. № 38985/6/99-00-18-02- 03-06.

Також, колегія суддів зауважує, що реєстр згрупованих поштових відправлень це документ або форма (наприклад, бланк ф. 103-1), який використовується для обліку та супроводу однотипних відправлень, що відправляються разом, та поштових переказів.

Однак, вказаний документ беззаперечно не підтверджує факт здійснення направлення посилки, оскільки його формують програмно або вручну для друку супровідних документів до посилок, повідомлень та інших форм, що забезпечує централізований облік таких груп відправлень.

У свою чергу, доказами належного оповіщення платника податку про рішення за результатами розгляду його скарги є повідомлення про вручення поштового відправлення або розписка про отримання платником податку такого рішення нарочно.

Разом з цим, матеріали справи не містять ані повідомлення про вручення ФОП ОСОБА_1 поштового відправлення, ані розписки про отримання платником податку рішення нарочно.

Відстеживши на офіційному веб-порталі АТ «УКРПОШТА» за посиланням https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html наявний у реєстрі згрупованих поштових відправлень номер поштового відправлення 88, колегією суддів встановлено, що за таким номером дані про відправлення на даний час відсутні, тому що не зареєстровані в системі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідачами не доведено належними доказами події вручення позивачу рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_1 , а відтак, спірні у цій справі рішення, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, можуть бути оскаржені протягом шестимісячного строку, який підлягає обчисленню з дня звернення ФОП ОСОБА_1 до контролюючого органу зі скаргою, тобто з 03.12.2024.

Таким чином, граничний строк звернення до суду із цим позовом сплив 03.06.2025, а не 13.08.2024 (щодо рішення № 10366999/ від 15.01.2024) та 17.09.2024 (щодо рішення №10758018/ від 21.03.2024), як помилково зазначено судом першої інстанції.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що відповідно до відмітки на нижній частині кожного аркуша позовної заяви, остання сформована в системі «Електронний суд» 25.03.2025, що свідчить про дотримання позивачем шестимісячного строку звернення до суду із цим позовом.

Європейським судом з прав людини зазначено, що надмірний формалізм може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (рішення у справах Zubac v. Croatia, Beles and Others v. the Czech Republic, № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та Walchli v. France, № 35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 05.12.2018 (справа № 11-989заі18), згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повертаючи позивачу позовну заяву з підстав пропуску шестимісячного строку, невірно встановив дату, з якої слід відраховувати початок спливу строку на звернення до суду з позовом, а також взагалі не надав належної оцінки аргументам позивача щодо не отримання ним рішення за наслідками застосування процедури адміністративного оскарження, допустивши надмірний формалізм, не з`ясувавши належним чином всі суттєві обставини у справі, що в свою чергу позбавило позивача права на звернення до суду.

Вищевикладене дозволяє дійти висновку, що у суду першої інстанції були відсутні передбачені частиною 4 статті 123 КАС України підстави для залишення позовної заяви ФОП ОСОБА_1 без розгляду.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

З тексту статті 6 Конвенції прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі "Голдер проти Великої Британії" від 21.02.1975р., ЄСПЛ дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що частиною 1 статті 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

Таким чином, зміст права на захист полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

За приписами статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищевикладене з урахуванням встановлених обставин у справі, колегія суддів вважає, що ухвала Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 520/6738/25 прийнята при неповному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, неправильному застосуванні норм процесуального права, а тому відповідно до вимог частини 3 статті 312 КАС України підлягає скасуванню з направленням до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Керуючись ч. 4 ст.229, ч. 4 ст. 241, ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 20.06.2025 по справі № 520/6738/25 - скасувати.

Справу № 520/6738/25 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної податкової служби України, третя особа Акціонерне товариство «Харківобленерго» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - направити до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій Я.М. Макаренко