Справа № 500/4338/25
Суддя: Лелик О. М.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/4338/25
У Х В А Л А

про передачу справи за юрисдикційною підсудністю

13 жовтня 2025 року м.Підгайці

Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Лелик О. М., ознайомившись з матеріалами адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и л а:

на підставі ухвали Тернопільського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2025 року до Підгаєцького районного суду Тернопільської області скеровано матеріали справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 07 жовтня 2025 року головуючою суддею у справі визначено Лелик О. М.

Згідно з реєстром судових справ 08 жовтня 2025 року справу передано судді.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши норми матеріального та процесуального права, суддя дійшла такого.

21 липня 2025 року до Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 про здійснення звернення до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної Поліції в Тернопільській області щодо доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку із вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею (статтями) 210 - 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, для складення протоколів про вчинення адміністративного правопорушення;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка виражається в залишенні без розгляду заяви ОСОБА_1 про залишення звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 без виконання;

- визнати протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею (статтями) 210 - 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 розглянути заяву ОСОБА_1 про залишення звернення ІНФОРМАЦІЯ_1 про доставлення ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 без виконання;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею (статтями) 210 - 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 звернутись до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області з повідомлення про залишення без виконання звернення у вигляді набору даних ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зареєстроване у відділені поліції (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області за № 6025 від 25.11.2024.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у пункті 24 свого рішення від 20.07.2006 у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначив, що фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін "суд, встановлений законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, що покликаний розмежувати як компетенцію різних ланок судової системи, так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За визначеннями, закріпленими у пунктах 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно з усталеними у судовій практиці висновками, до юрисдикції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Отже, публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 07.03.2024 /справа №520/26066/23/.

Позивач звернувся до суду з позовними вимогами про визнання протиправними саме дій суб`єкта владних повноважень та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій, а не визнання протиправними та скасування певних індивідуальних актів.

Необхідно зазначити, що предметом спору у даній справі є дії та бездіяльність відповідача, які випливають зі статтей 210, 210-1 КУпАП, підстави, викладені на їх обґрунтування. Предметом позову у цій справі є дії суб`єктів владних повноважень, які є відмінними від дій, що входять до переліку, які враховуються адміністративним органом під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що факт наявності/відсутності рішення (постанови) про притягнення до адміністративної відповідальності не впливає на право позивача щодо оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Така ж позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 01.08.2022 /справа № 679/1344/16-а/.

Згідно з частиною 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Статтею 29 КАС України визначено порядок щодо передачі адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого.

При вирішенні питання про прийняття даної адміністративної справи до розгляду, суддя виходить з того, що заявлені позовні вимоги є предметною юрисдикцією окружного адміністративного суду згідно з статтею 22 КАС України.

Так, статтею 30 КАС України передбачено, що спори між адміністративними судами щодо підсудності не допускаються. Разом з тим, частиною 3 статті 30 КАС України встановлено, що справа, прийнята адміністративним судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому адміністративному суду.

Окрім цього, необхідно зазначити, що відповідно до пункту 1 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

З огляду на викладене, суддя вважає за необхідне скерувати цю адміністративну справу на розгляд Тернопільському окружному адміністративному суду.

Керуючись статтями 25, 29, 248, 286 КАС України, суддя,

п о с т а н о в и л а:

Адміністративну справу № 500/4338/25 за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Тернопільське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії передати на розгляд до Тернопільському окружному адміністративному суду (46021, Тернопільська область, м. Тернопіль, вул. Грушевського, буд.6).

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 13 жовтня 2025 року.

Суддя: О. М. Лелик