Справа № 766/1910/25
Суддя: Желєзний І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №766/1910/25

адміністративне провадження № К/990/39322/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Желєзного І.В.,

суддів: Білак М.В., Мацедонської В.Е.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Національної поліції в Херсонській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі № 766/1910/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

У лютому 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Херсонській області, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 01 лютого 2025 року серії БАВ №059505 та закрити провадження у справі.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 квітня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, позов задоволено. Скасовано постанову серії БАВ №059505 від 01 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20 400,00 грн статтею 126 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 травня 2025 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 серпня 2025 року, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Херсонській області на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 4000,00 грн.

08 серпня 2025 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшла заява адвоката Самойленка А. В. в інтересах ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №766/1910/25.

Додатковою постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року заяву про ухвалення додаткового рішення у справі задоволено частково. Прийнято додаткову постанову, якою стягнути з Головного управління Національної поліції в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, у розмірі 2000,00 грн.

Не погоджуючись із додатковою постановою суду апеляційної інстанції, відповідач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за вказаною касаційною скаргою, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначає таке.

Статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено види судових витрат. Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Отже, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина третя статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини першої статті 252).

Оскільки додаткове судове рішення після його ухвалення стає частиною судового рішення по суті позовних вимог, то, відповідно, порядок його оскарження є таким, як і для рішення по суті.

Таким чином, при вирішенні питання про можливість відкриття касаційного провадження за скаргою на додаткове судове рішення вирішальним є питання можливості касаційного оскарження судового рішення по суті позовних вимог.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Особливості апеляційного та касаційного оскарження судових рішень в окремих категоріях адміністративних справ встановлені статтею 272 КАС України.

Згідно з частиною 3 статті 272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Зокрема, статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Предметом оскарження у цій справі є постанова серії БАВ №059505 від 01 лютого 2025 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400,00 грн за статтею 126 КУпАП.

Отже, нормами КАС України не передбачено можливості оскарження в касаційному порядку судових рішень суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи те, що предметом спору у цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Правова позиція щодо обґрунтованості підстав касаційного оскарження в подібних правовідносинах висловлена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 10 червня 2024 року у справі № 760/7509/23, від 06 лютого 2025 року у справі № 766/12082/24, від 13 лютого 2025 року у справі № 357/11077/24.

Керуючись статтею 248, частиною першою статті 333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Національної поліції в Херсонській області на додаткову постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі № 766/1910/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Херсонській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач СуддіІ.В. Желєзний М.В. Білак В.Е. Мацедонська