Справа № 541/3116/25
Суддя: Морозовська О. А.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/3116/25
Номер провадження 2-а/541/85/2025
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 жовтня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Морозовської О.А.,

за участю секретаря судового засідання Калініченко Л.О.,

представника позивача Руль М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Свій позов мотивував тим, що відповідно до постанови № 150 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесеної 15.07.2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме за те, що 10.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач був доставлений працівниками поліції (про що зроблено запис у Журналі обліку розшукуваних військовозобов`язаних органами НПУ та доставлених до ІНФОРМАЦІЯ_3 за №99 від 10.07.2025) для уточнення облікових даних. У ході перевірки встановлено, що 04.06.2025 о 09 год. 00 хв. позивач не прибув за викликом (повісткою) №3549524 від 22.05.2025, котра підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Громадянин ОСОБА_1 належним чином оповіщений шляхом надсилання рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення повістки про виклик №991 від 29.05.2025 (ф. 119) оператором AT «Укрпошта» та направлена виконавчим комітетом Шишацької селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , але 03.06.2025 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 з поміткою - Адресат відсутній. Відповідно до трекінгу AT «Укрпошти», дане повідомлення повернулось 08.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою у ф. 20, що адресат відсутній за вказаною адресою. Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 повістка ТЦК та СП надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення особисто, а також, що лист не можна залишати у скриньці або передавати третім особам - його вручають особисто адресату під підпис. Якщо вручити лист не вдалося, поштар залишає повідомлення про надходження рекомендованого листа. Таке повідомлення не є повісткою - це запрошення забрати її у відділенні АТ «Укрпошти». Закон не враховує можливість відсутності військовозобов`язаного. Відповідно до п. 82 Правил №270, якщо протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат не з`явився у відділення Укрпошти за отриманням повістки, працівник пошти робить відповідну позначку, а на наступний робочий день Укрпошта повертає лист до ТЦК та СП, що було зроблено. Підпунктом 2 пункту 41 Порядку №560, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день отримання такого поштового повідомлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого / зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. У визначений в повістці час, військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, підтвердження поважних причин неявки не надав, не виконав свій обов`язок, чим порушив вимоги абз. 1,3 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги пункту 21 Порядку №560, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період. Також встановлено, що постановою №10 від 22.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, що ОСОБА_1 , перебуваючи на тимчасовому військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 в установлений законодавством час не уточнив військово-облікові документи, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. Так, 12.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про скасування постанови №10 від 22.01.2025 про накладення штрафу на суму 17000 грн. В результаті розгляду, винесено ухвалу від 26.02.2025 суддею Миргородського міськрайонного суду Дністрян О.М. по справі №541/658/25 про скасування провадження у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу в сумі 17000 грн. та справу закрито. Допущені порушення ст. 160 КАС України, тобто проігноровано або невірно трактовані норми, що стосуються строків подання відзиву по справі ( ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано ухвалу від 17.02.2025 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 вх. №3049 від 19.02.2025, а вже 26.02.2025 винесено ухвалу про скасування провадження та справу закрито), тобто відповідно до строків відзив надається 15 днів, але хоч відзив був поданий через систему «Електронний суд» до 26.02.2025 суддею Дністрян О.М. не взятий даний документ до уваги при розгляді позовної заяви. У зв`язку з чим до позивача було застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 25000 грн. Копію постанови позивачем було отримано 29.07.2025 року. Із зазначеною постановою позивач не згодний, виходячи з наступних обставин. Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті АТ «Укрпошта» по відправленню №991, останнє прийнято 29.05.2025 та прибуло на відділення 03.06.2025, у цей же день проставлено відмітку про повернення листа відправнику (Одержувач відсутній за вказаною адресою), і в цей же день рекомендований лист було вручено відправнику. Тобто, вимоги п. 82 Правил надання послуг поштового зв`язку дотримані не були. Разом з тим, відповідачем не вказано, які саме відомості не могли бути одержані ним самостійно шляхом електронної інформаційної взаємодії. Позивач вважає, що відповідачем взагалі не вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, тому будь-яка інформація з приводу цього відсутня в оскаржуваній постанові. За таких обставин, позивач вважає, що постанова №150 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, винесена 15.07.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000 грн., є протиправною та підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, позивач просив скасувати постанову № 150 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210- 1 КУпАП, винесену 15.07.2025 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000 грн, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою суду від 12 серпня 2025 рок поновлено позивачу строк для подачі адміністративного позову та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився. Представник позивача адвокат Руль М.І. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з викладених у позовній заяві підстав, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Відповідач відзив на позовну заяву до суду не подав.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Пункт 19 статті 4 КАС України визначає індивідуальний акт як акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Судом встановлено, що 15 липня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 винесено постанову № 150 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 25000 грн. Відповідно до зазначеної постанови, встановлено, що 10.07.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач був доставлений працівниками поліції (про що зроблено запис у Журналі обліку розшукуваних військовозобов`язаних органами НПУ та доставлених до ІНФОРМАЦІЯ_3 за № 99 від 10.07.2025) для уточнення облікових даних. В ході перевірки встановлено, що 04.06.2025 о 09 год. 00 хв. позивач не прибув за викликом (повісткою) №3549524 від 22.05.2025, котра підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 . Громадянин ОСОБА_1 належним чином оповіщений шляхом надсилання рекомендованого поштового відправлення з описом вкладення та повідомленням про вручення повістки про виклик №991 від 29.05.2025 (ф. 119) оператором AT «Укрпошта» та направлена виконавчим комітетом Шишацької селищної ради за адресою: АДРЕСА_1 , але 03.06.2025 було повернуто до ІНФОРМАЦІЯ_3 з поміткою - Адресат відсутній. Відповідно до трекінгу AT «Укрпошти», дане повідомлення повернулось 08.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з відміткою у ф. 20, що адресат відсутній за вказаною адресою. Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою КМУ від 05.03.2009 № 270 повістка ТЦК та СП надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення особисто, а також, що лист не можна залишати у скриньці або передавати третім особам - його вручають особисто адресату під підпис. Якщо вручити лист не вдалося, поштар залишає повідомлення про надходження рекомендованого листа. Таке повідомлення не є повісткою - це запрошення забрати її у відділенні АТ «Укрпошти». Закон не враховує можливість відсутності військовозобов`язаного. Відповідно до п. 82 Правил №270, якщо протягом 3 робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат не з`явився у відділення Укрпошти за отриманням повістки, працівник пошти робить відповідну позначку, а на наступний робочий день Укрпошта повертає лист до ТЦК та СП, що було зроблено. Підпунктом 2 пункту 41 Порядку №560, затвердженого постановою КМУ №560 від 16.05.2024 Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період визначено, що належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку є день отримання такого поштового повідомлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора, проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого / зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання. У визначений в повістці час, військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, підтвердження поважних причин неявки не надав, не виконав свій обов`язок, чим порушив вимоги абз. 1,3 частини 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», вимоги пункту 21 Порядку №560, затвердженого Постановою КМУ №560 від 16.05.2024 Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період. Також встановлено, що постановою №10 від 22.01.2025 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210 КУпАП, що ОСОБА_1 , перебуваючи на тимчасовому військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 в установлений законодавством час не уточнив військово-облікові документи, чим порушив вимоги ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та абз. 1,3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_4 про накладення штрафу в розмірі 17000 грн. Так, 12.02.2025 ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області про скасування постанови №10 від 22.01.2025 про накладення штрафу на суму 17000 грн. В результаті розгляду, винесено ухвалу від 26.02.2025 суддею Миргородського міськрайонного суду Дністрян О.М. по справі №541/658/25 про скасування провадження у справі про адміністративне правопорушення про накладення штрафу в сумі 17000 грн. та справу закрито. Допущені порушення ст. 160 КАС України, тобто проігноровано або невірно трактовані норми, що стосуються строків подання відзиву по справі ( ІНФОРМАЦІЯ_4 отримано ухвалу від 17.02.2025 про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 вх. №3049 від 19.02.2025, а вже 26.02.2025 винесено ухвалу про скасування провадження та справу закрито), тобто відповідно до строків відзив надається 15 днів, але хоч відзив був поданий через систему «Електронний суд» до 26.02.2025 суддею Дністрян О.М. не взятий даний документ до уваги при розгляді позовної заяви. Громадянин ОСОБА_1 продовжує ігнорувати передбачені законом норми військово-облікової дисципліни, ухиляється від уточнення даних, тобто продовжує скоювати адміністративне правопорушення, передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП (а.с. 11).

Стаття 254 КУпАП встановлює, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ТЦК розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ТЦК.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014 року, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

У відповідності до абз 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно з абз 3 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані, проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

У відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк. У разі неприбуття громадянин зобов`язаний у найкоротший строк, але не пізніше трьох діб від визначених у повістці дати і часу прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, повідомити про причини неявки шляхом безпосереднього звернення до зазначеного у повістці територіального центру комплектування та соціальної підтримки або в будь-який інший спосіб з подальшим його прибуттям у строк, що не перевищує сім календарних днів.

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Будь-яких доказів, які б беззаперечно свідчили про факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП відповідачем суду не надано, тому суд дійшов висновку, що відповідачами не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП і як наслідок, не доведено факту правомірності свого рішення.

Відповідачі не надали суду достатніх доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП. При цьому, сама по собі постанова ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнята за відсутності належних та допустимих доказів винуватості позивача.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, в даному випадку є недоведеним.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 6 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Однак, відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, не надав суду будь-яких доказів в обґрунтування правомірності своїх дій, не направив обґрунтованого відзиву на позовну заяву.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Враховуючи наведене, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, як не надано до суду і судом не досліджено жодних заперечень проти заявленого позову та викладених в ньому обставин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для визнання її протиправною та скасування, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ч. 2 ст. 19, 65 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 210-1, 235, 245, 251, 252, 254-256, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП та ст.ст. 5, 9, 20, 72, 77, 79, 90, 139, 194, 241-246, 250, 251, 255, 268, 269, 286, 293 КАС України, суд,

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову № 150 по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, винесену 15 липня 2025 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковником ОСОБА_2 , якою ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25000 грн - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання якого зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса знаходження: АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 10 жовтня 2025 року.

Суддя: О. А. Морозовська