Справа № 2-а-2684/11
Суддя: Шевченко І. М.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2684/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2025 Подільський районний суд міста Кропивницького в складі

головуючої судді: Шевченко І.М.

з участю секретаря : Мишевець Т.І.

заявника : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за заявою ОСОБА_1 , боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування постанови боржника від 20.12.2023 № -95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду», -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою в якій просить визнати протиправною і скасувати постанову боржника від 20.12.2023 року №-95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду».

В обґрунтування заяви вказав, що постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №2а-2684/11/1111 ухвалено судове рішення, яким його позов до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку йому щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015. Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про Оплату праці».

Постанова набрала законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

16.10.2020 Ленінським районним судом м. Кіровограда було прийнято ухвалу у справі № 2-а-2684/11 про заміну боржника на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Кіровоградській області.

21.01.2021 р. він отримав і здав на виконання до Державної виконавчої служби виконавчий лист № 2-а-2684/11 2-а/405/364/15.

25.01.2021р. постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кіровограді Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каребіна Ігоря Геннадійовича відкрито виконавче провадження №64235760 за виконавчим листом №2-а-2684/11 2-а/405/364/15.

28.01.2021р. державним виконавцем Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кіровограді Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каребіним Ігорем Геннадійовичем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №64235760 за виконавчим листом №2-а-2684/11 2-а/405/364/15. При цьому державним виконавцем Каребіним І.Г. встановлено «Рішення виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Згідно постанови Фонду Соціального страхування України від 21 серпня 2020 року №110/90116/82»

Постановою в.о. заступника начальника Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Пісної В.С. від 02.02.2023р. виконавче провадження відновлене і наразі перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса)

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.05.2023 року по справі № 2-а-2684/11 боржника замінено на Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7, ).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22.08.2023 року по справі № 2-а-2684/11 визнано протиправною і скасовано постанову боржника від 21 серпня 2020 року №110/90116/82 «Про призначення доплати».

20.12.2023 року боржником винесено постанову №-95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду», якою постановлено призначити та виплатити недонараховані щомісячні страхові суми, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» за період з 1.12.2010 по 1.01.2015 в розмірі 26753.45 грн.

Вважає таку постанову на виконання рішення Верховного Суду від 11.12.2019 року по справі №2а-2684/11 протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав заяву та просив її задовольнити і скасувати постанову боржника від 20.12.2023 № -95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду».

Представник боржника в судове засідання не з`явився, суду подано клопотання про розгляд справи без участі.

Заслухавши учасників справи, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою на підставі статті 383 КАС України про визнання протиправним рішення, вчиненого суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду у адміністративній справі, боржник: Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області. Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.12.2019 року у справі № 2а-2684/11/1111 ухвалено судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді по перерахунку ОСОБА_1 щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати у період з 01.12.2010 по 01.01.2015 роки. Зобов`язано Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді виплатити йому недонараховані з 01.12.2010 року по 01.01.2015 року, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про Оплату праці». Постанова набрала законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

У 2020 році ОСОБА_1 подав до суду цивільний позов про стягнення з боржника шкоди, завданої тривалим невиконанням боржником постанови Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі № 2а-2684/11/1111 (справа № 405/1574/20).

11.10.2023 року Ленінським районним судом м. Кіровограда у справі № 405/1574/20 вирішено питання про призначення судової економічної експертизи, проведення експертизи доручено судовому експерту Моспановій Тетяні Миколаївні.

Ухвалою суду від 02.02.2024 року провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою від 22.07.2025 провадження у справі відновлено.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 18/24 від 27.08.2024 року розмір недорахованої щомісячної страхової суми ОСОБА_1 , у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, з 01.12.2010 року по 31.12.2014 року, відкоригованих у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» станом на 01.02.2023 рік складає 4 917 248, 87 грн.

Вказана сума є заборгованістю щомісячних страхових сум, яка складається з різниці між місячною страхової виплатою з урахуванням коефіцієнтів підвищення та фактично виплаченою страховою сумою, та з урахуванням сукупного індексу інфляції, що підтверджено розрахунком експерта.

Надаючи оцінку обґрунтованості доводів заявника, суд вважає за необхідне врахувати наступні обставини та положення законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

За приписами ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

Таким чином, своєчасне виконання законного рішення суду гарантує захист прав та свобод особи і є одним із показників утвердження принципу верховенства права у державі.

Рішення Верховного Суду від 11.12.2019 року у справі №2а-2684/11/1111 (адміністративне провадження №К/9901/10501/18), обґрунтоване тим, що протягом періоду з 01.12.2010 по 01.01.2015 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Кіровограді не здійснювало жодного перерахунку та відповідно і збільшених виплат щомісячних страхових виплат у зв`язку з підвищенням розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктами 39-41 Постанови від 11.12.2019 року по даній справі Верховний Суд проаналізував статтю 29 Закону України №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі - Закон-1105) в редакції до 1.01.2015р. І в пункті 42 постанови встановив: «Буквальне тлумачення названої вище правової норми Закону №1105-XIV дає підстави для висновку, що цим законодавчим актом визначено дві самостійні і незалежні підстави для здійснення перерахунку сум щомісячних страхових виплат, а саме, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, а також, у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки.»

Пунктом 44 Постанови Верховний суд встановив: «виходячи з встановленого законодавцем режиму правового регулювання спірних правовідносин, відповідач, у період (з 1.04.2001року - дати набуття чинності ЗУ-1105 - В. Ткаченко) до 01.01.2015, був зобов`язаний, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, провадити перерахування сум щомісячних страхових виплат, що прямо передбачалось у пункті 3 частини першої статті 29 Закону №1105- XIV»

Пунктом 63 Постанови Верховний Суд окремо зазначає: «Поряд із цим, необґрунтованими є висновки суду апеляційної інстанції, покладені в основу мотивації стосовно відсутності підстав для задоволення позову, про те, що позивачу здійснюється перерахунок страхових виплат у зв`язку з зростанням у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки, оскільки це не нівелює обов`язкових для виконання відповідачем приписів пункту 3 частини першої статті 29 Закону №1105-ХІУ і не Є альтернативою перерахунку цих же виплат у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством.» Тобто, Верховний Суд встановив, що обидві підстави для перерахунку щомісячних страхових виплат є обов`язковими до виконання і не є альтернативою одна іншій.

В резолютивній частині Постанови Верховний Суд зобов`язав відповідача виплатити позивачу недонараховані з 01.12.2010 по 01.01.2015, у зв`язку із підвищенням мінімальної заробітної плати, щомісячні страхові суми, відкориговані у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці».

Верховний Суд вказав початок періоду з 1.12.2010 року оскільки постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.11.2010 у справі №2а-6740/10, переглянутою в апеляційному порядку постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.06.2011 у справі №9101/13101/2011, які набрали законної сили 14.06.2011, вже вирішено спір з того самого спору (про перерахунок щомісячних страхових виплат у зв`язку із підвищенням розміру мінімальної заробітної плати) і між тими самими сторонами за період з 01.09.2004 по 30.11.2010 (дату ухвалення судового рішення по суті позовних вимог). (п. 75 постанови від 11.12.2019р.)

Таким чином, в період з 1.09.2004 року по 1.01.2015 року боржник повинен був здійснювати перерахунки щомісячних страхових виплат за двома самостійними і незалежними підставами одночасно, а саме, у разі підвищення розміру мінімальної заробітної плати у порядку, визначеному законодавством, а також, у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати.

Рішенням Ленінського райсуду м. Кіровограда від 5.04.2004р. проведено перерахунок щомісячних страхових виплат у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати шляхом їх відповідного збільшення на коефіцієнт зростання розміру мінімальної заробітної плати, встановлено розмір щомісячної страхової виплати 1945,76 грн. станом на 16.02.2004 року, що «Цей розмір підлягає перерахуванню у випадках подальших підвищень розміру мінімальної заробітної плати у визначеному законодавством порядку. Перерахування сум втраченого заробітку провадиться також у разі зростання в попередньому календарному році (за даними центрального органу з питань статистики) середньої заробітної плати в галузях національної економіки. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року, при цьому визначена раніше сума зменшенню не підлягає (ст. 29 ЗУ №1105-XIV).»

За період з 31.08.2004 року по 1.12.2010 року лише мінімальна заробітна плата виросла з 205 грн. до 922 грн., тобто в 4,5 рази. Тільки за рахунок збільшення мінімальної заробітної плати (без врахування зростання середньої заробітної плати) станом на 1.12.2010 року щомісячна страхова виплата повинна була б скласти 1945,76*4,5 = 8751,17 грн. Фактично за грудень 2010року мені було виплачено 4722,80 грн. Таким чином, основна заборгованість з грудень 2010 року склала 8751,17 - 4722,80 = 4028,37 грн. Інфляційне збільшення за період з 01.12.2010 по 01.12.2023 склало 4028.37 х 4.211417 - 4028.37 = 12 936,77 грн. Борг за грудень 2010 року разом з інфляційним збільшенням склав 16 965,14 грн. І це лише за рахунок збільшення розміру мінімальної заробітної плати!

З 1.01.2011р. мінімальна заробітна плата збільшилась з 922 грн. до 941 грн., тобто в 1,02 рази. Щомісячна страхова виплата повинна була б скласти 8751,17*1,02 = 8926,19 грн. Фактично за грудень 2010року мені було виплачено 4722,80 грн. Таким чином, основна заборгованість з січень 2011 року склала 8926,19 - 4722,80 грн. Інфляційне збільшення за період з 01.01.2011 по 01.12.2023 склало х 4.177993 - 4203.39 = 13 358,34 грн. Борг за січень 2011 року разом з інфляційним збільшенням склав 17 561,73 грн.

Таким чином, борг лише за 2 місяці (грудень 2010 і січень 2011 року) тільки за рахунок збільшення мінімальної заробітної плати (без врахування зростання середньої заробітної плати), відкоригований у зв`язку із зростанням цін на споживчі товари в порядку, встановленому статтею 34 Закону України «Про оплату праці» станом на 1.12.2023 року, повинен скласти 16 965,14 + 17 561,73 = 34526,87 грн. Всього ж період з 1.12.2010 року по 1.01.2015 року нараховує 49 місяців. За всі ці 49 місяців боржник постановив виплатити лише 26753.45 грн.

Статтею 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 13.06.2022 року у справі №340/137/22 між цими ж сторонами встановив:

«Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов 'язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 20 лютого 2019року (справа № 806/2143/15). ...

Зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання або протиправне (неправильне) виконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Оскаржені дії (бездіяльність) відповідача пов`язані з виконанням судового рішення і не є самостійним предметом спору, як правильного висновку дійшов і суд першої інстанції.

Проте, наявність у Кодексі адміністративного судочинства України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення. Якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен звертатися до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.»

За таких обставин, суд дійшов до висновку про протиправність дій Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області при прийнятті рішення від 20.12.2023 № -95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду»,

З огляду на викладене вище, суд вважає, що заява ОСОБА_1 , подана в порядку ст.383 КАС України, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243, 248, 249, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , боржник: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною і скасування постанови боржника від 20.12.2023 № -95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду» задовольнити.

Визнати протиправною і скасувати постанову боржника від 20.12.2023 року №-95 «Про призначення та виплату доплати на виконання постанови суду».

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала в повному обсязі виготовлена 13.10.2025 року.

Суддя Подільського

районного суду

міста Кропивницького Ірина Миколаївна Шевченко