Справа № 140/6826/25
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/6826/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (далі УДМС України у Волинській області) про визнання протиправними дій щодо відмови в прийнятті декларації від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства, оформленої листом від 05 червня 2025 року №0722-61/0722.1-25; зобов`язання прийняти декларацію від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 05 серпня 2020 року згідно з рішенням УДМС України у Волинській області набув громадянство України на підставі частини першої статті 8 Закону України від 18 січня 2001 року №2235-IIІ Про громадянство України (далі Закон №2235-IIІ), на підтвердження чого йому видано тимчасове посвідчення громадянина України від 16 жовтня 2020 року №0Т000965 терміном дії до 05 серпня 2022 року, який в подальшому було продовжено на 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану. Позивач зобов`язувався протягом двох років припинити громадянство РФ і подати до органу, який видав тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства РФ, виданий уповноваженим на те органом цієї держави. Як стверджує позивач, він подав заяву до генерального консульства РФ про вихід з громадянства РФ в спрощеному порядку. Однак у зв`язку широкомасштабною агресією РФ проти України всі дипломатичні відносини з РФ було розірвано й заява ОСОБА_1 про вихід з громадянства РФ у встановлений строк розглянута не була. Через це 30 квітня 2025 позивач подав до УДМС у Волинській області декларацією про відмову від іноземного громадянства (громадянства РФ) у паперовому вигляді, у прийнятті якої йому було відмовлено.

ОСОБА_1 вважає дії відповідача щодо відмови в прийнятті декларації від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства протиправними та стверджує про наявність у нього права на подання декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства). Так на території України припинили роботу російські закордонні установи і фактично процедура припинення громадянства РФ для тих осіб, які проживають на території України, не здійснюється, а виїзд до РФ у цих цілях з огляду на його проукраїнську позицію небезпечний. Також відсутня можливість звернутися до консульської установи РФ, розташованої на території третіх країн, оскільки відповідна заява має подаватися особисто та за наявності документа, що підтверджує дозвіл повноважного органу іноземної держави на проживання в цій державі. Позивач наголосив, що заява про вихід з громадянства РФ в спрощеному порядку протягом шести місяців не розглянута, при цьому помилка в даті народження у вказаній заяві була допущена працівником консульства і не є виною позивача.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС України).

Відповідач у відзиві на позов позовні вимоги заперечив (а.с.40-45). В обґрунтування цієї позиції вказав, що позивач набув громадянства України за територіальним походженням відповідно до частини першої статті 8 Закону №2235-IIІ та 16 жовтня 2020 року йому оформлено тимчасове посвідчення громадянина України № НОМЕР_1 строком дії до 05 серпня 2022 року. При цьому разом із заявою про набуття громадянства ОСОБА_1 подав зобов`язання про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття громадянства України, яке станом на 01 липня 2025 року не припинив.

Відповідач стверджує, що громадяни РФ не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства, окрім певної категорії осіб, передбачених у розділі II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 14 грудня 2021 року №1941-IX Про внесення змін до Закону України Про громадянство України (далі Закон №1941-IX), до яких позивач не відноситься, а питання припинення громадянства РФ до повноважень ДМС України не належить. Водночас в матеріалах документів, які ОСОБА_1 подав разом з декларацією про відмову від іноземного громадянства як підтвердження незалежної від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства, вбачається невідповідність в даті народження заявника - ІНФОРМАЦІЯ_1 замість ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач також просив врахувати, що за нормами Закону України від 20 серпня 2024 року №3897-ІХ Про внесення змін до деяких законів України щодо правового статусу іноземців та осіб без громадянства, які беруть участь у захисті територіальної цілісності та недоторканості України (далі Закон №3897-ІХ) ОСОБА_1 зможе виконати подане зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, і йому до 15 квітня 2025 року термін дії тимчасового посвідчення було продовжено Управлінням ДМС у Волинській області до спливу 12 місяців із дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні.

З урахуванням наведеного відповідач вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, які визначено чинним законодавством України, та у задоволенні позову просив відмовити.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець селища Маневичі Волинської області, проживає у вказаному населеному пункті з 15 травня 2015 року, отримує пенсію з 01 квітня 2020 року в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області, є громадянином РФ (а.с.6, 11, 52-56).

30 травня 2020 року позивач звернувся до УДМС України у Волинській області із заявою щодо оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням у порядку частини першої статті 8 Закону №2235-ІІІ (а.с.47-48), до якої додав зобов`язання припинити іноземне громадянство протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України і подати до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України, документ про припинення громадянства (підданства) РФ, виданий уповноваженим на те органом цієї держави (а.с.51). У зобов`язанні 30 травня 2020 року позивач указав, що у разі неотримання ним з незалежних від нього причин документа про припинення громадянства (підданства) РФ, він зобов`язується подати декларацію про відмову від громадянства (підданства) цієї держави і повернути національний паспорт громадянина РФ до уповноваженого органу цієї держави.

05 серпня 2020 року відповідачем прийнято рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 Закону №2235-ІІІ (а.с.50), на підставі чого позивачу видано довідку про реєстрацію громадянином України №214-20 (а.с.81) та тимчасове посвідчення громадянина України типу ТП №ОТ000965 від 16 жовтня 2020 року з терміном дії до 05 серпня 2022 року (а.с.95).

30 квітня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до УДМС України у Волинській області із декларацією про відмову від іноземного громадянства, у якій зазначав, що 27 вересня 2021 року уповноваженими органами РФ було прийнято клопотання про припинення громадянства РФ, проте в установлений законодавством шестимісячний строк не було отримано документа про припинення громадянства РФ. Окрім того, повідомлень від уповноваженого органу РФ про відмову у задоволенні клопотання він не отримував. Цією декларацією позивач також зобов`язувався повернути паспорт громадянина РФ, не користуватися правами громадянина РФ та не виконувати обов`язків, передбачених законодавством для громадян цієї держави (а.с.28-29).

УДМС України у Волинській області листом від 05 червня 2025 року №0722-61/0722.1-25 повідомив про повернення без розгляду декларації про відмову від іноземного громадянства, оскільки позивач взяв на себе зобов`язання припинити іноземне громадянство та подати документ про припинення іноземного громадянства протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України, а громадяни РФ наразі не мають підстав для подання декларації про відмову від іноземного громадянства (а.с.30-31).

При вирішенні публічно-правового спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Статтею 4 Конституції України встановлено, що в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

За умовами пункту 2 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються громадянство, правосуб`єктність громадян, статус іноземців та осіб без громадянства.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб, визначено Законом №2235-III.

Відповідно до статті 1 Законі №2235-III у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

громадянство України - правовий зв`язок між фізичною особою і Україною, що знаходить свій вияв у їх взаємних правах та обов`язках (абзац другий);

громадянин України - особа, яка набула громадянство України в порядку, передбаченому законами України та міжнародними договорами України (абзац четвертий);

іноземець - особа, яка не перебуває в громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав (абзац п`ятий);

реєстрація громадянства України - внесення запису про набуття особою громадянства України спеціально уповноваженим на те органом у відповідні облікові документи (абзац дев`ятий);

зобов`язання припинити іноземне громадянство - письмово оформлена заява іноземця про те, що в разі набуття громадянства України він припинить громадянство (підданство) іншої держави або громадянства (підданства) інших держав і протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подасть документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України (абзац дванадцятий);

незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства за ініціативою особи чи якщо така процедура не здійснюється або вартість оформлення припинення іноземного громадянства (підданства) перевищує половину розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянство України (абзац тринадцятий);

декларація про відмову від іноземного громадянства - документ, у якому іноземець, який узяв зобов`язання припинити іноземне громадянство і в якого існують незалежні від нього причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) або іноземних громадянств (підданств), засвідчує свою відмову від громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав (абзац шістнадцятий).

Порядок набуття громадянства України визначений розділом ІІ Закону №2235-III, відповідно до пункту 2 статті 6 якого громадянство України набувається за територіальним походженням.

За приписами частини першої статті 8 Закону №2235-III особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України Про правонаступництво України, або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.

Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215 Питання організації виконання Закону України Про громадянство України затверджено Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень (далі - Порядок №215, в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року №588/2006).

Пунктами 117, 119 Порядку №215 передбачено, що у разі прийняття щодо особи рішення про встановлення належності до громадянства України, прийняття до громадянства України або оформлення набуття громадянства України територіальний орган Державної міграційної служби України, дипломатичне представництво чи консульська установа України за місцем її проживання реєструють особу громадянином України. Такій особі видається довідка про реєстрацію особи громадянином України, яка подається нею для одержання документів, що підтверджують громадянство України.

Особам, які набули громадянство України та взяли зобов`язання припинити іноземне громадянство, видаються тимчасові посвідчення громадянина України. Після подання цими особами в установленому Законом порядку документа про припинення іноземного громадянства або декларації про відмову від іноземного громадянства їм замість тимчасових посвідчень громадянина України залежно від місця проживання видаються паспорти громадянина України або паспорти громадянина України для виїзду за кордон.

Воднораз пунктом 2 Прикінцеві та перехідні положення Закону №1941-IX (набрав чинності 19 грудня 2021 року) установлено, що право подати декларацію про відмову від іноземного громадянства у разі неможливості виконати зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають особи, які набули громадянство України у період з 1 січня 2018 року до набрання чинності цим Законом та:

1) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу за контрактом у Збройних Силах України або які в установленому законодавством України порядку проходили військову службу за контрактом у Збройних Силах України, контракт яких припинено (розірвано), та звільнені з військової служби з підстав, передбачених підпунктами а, б пунктів 1-3 частини п`ятої статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу;

2) які мають визначні заслуги перед Україною або прийняття яких до громадянства України становить державний інтерес для України;

3) які в установленому законодавством України порядку проходять військову службу у Збройних Силах України та нагороджені державною нагородою України;

4) є іноземцями з числа осіб, зазначених у частині двадцятій статті 4 Закону України Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства;

5) які є громадянами держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором або державою-окупантом, що зазнали у країні своєї громадянської належності переслідувань через політичні переконання, що підтверджується документом, передбаченим цим Законом.

Як зазначається в пункті 1 Пояснювальної записки до проекту Закону України Про внесення змін до Закону України Про громадянство України щодо спрощеного набуття громадянства України іноземцями та особами без громадянства, які брали участь у захисті територіальної цілісності та недоторканності України (реєстр. №5630), метою його прийняття є реалізація Указу Президента України від 13 серпня 2019 року №594/2019 Питання спрощення набуття громадянства України іноземцями та особами без громадянства, які брали (беруть) участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони України, та громадянами Російської Федерації, які зазнали переслідувань через політичні переконання. Законопроект, зокрема, лібералізує для деяких категорій осіб правила набуття громадянства України за територіальним походженням, прийняття до громадянства України, поновлення у громадянстві України, врегульовує питання можливості подання декларацій про відмову від іноземного громадянства разом із заявою про прийняття до громадянства України тими категоріями осіб, які зазначені в Указі Президента України. Такі особи для оформлення набуття громадянства України замість зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) можуть подати декларацію про відмову від іноземного громадянства і така задекларована відмова від іноземного громадянства не обумовлена граничним терміном, протягом якого ці особи відмовляються від попереднього громадянства (спрощена процедура).

Відносини щодо набуття громадянства України за територіальним походженням врегульовані статтею 8, а щодо прийняття до громадянства України статтею 9 Закону №2235-III.

Як було встановлено судом, ОСОБА_1 , 1965 року народження, є уродженцем селища Маневичі Волинської області та набув громадянство України за територіальним походженням на підставі частини першої статті 8 названого Закону.

Отже, позивач, якому на підставі довідки від 05 серпня 2020 року №214-20 про реєстрацію особи громадянином України оформлено тимчасове посвідчення громадянина України від 16 жовтня 2020 року №0Т000965 терміном дії до 05 серпня 2022 року (а.с.81, 95), повинен був виконати зобов`язання відповідно до вимог статті 8 Закону №2235-III щодо надання до УДМС України у Волинській області документа про припинення громадянства РФ. Прийняття Закону №1941-IX не впливає на порядок виконання такого зобов`язання позивачем, оскільки спрощена процедура стосується визначеного кола осіб, до якого останній не належить і це не є спірним, тому вимоги зобов`язання підлягають виконанню ним в загальному порядку.

На користь цього висновку вказує і зміст частини шостої статті 8 Закону №2235-III (в редакції Закону №1941-IX), який визначає п`ять категорій іноземців, які з метою оформлення набуття громадянства України замість зобов`язання припинити іноземне громадянство (підданство) мають право подати чітко визначені цією нормою для кожної окремої із категорій документи, а частина п`ята статті 8 Закону є загальною, тобто стосується усіх тих іноземців, які набувають громадянство за територіальним походженням.

Із змісту позовної заяви та матеріалів справи видно, що документ про припинення іноземного громадянства позивач не отримав, а спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з відмовою відповідача в прийнятті від ОСОБА_1 декларації від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує, що іноземці, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, які подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, повинні подати документ про це, виданий уповноваженим органом відповідної держави, до уповноваженого органу України протягом двох років з моменту реєстрації їх громадянами України. Якщо іноземці, маючи всі передбачені законодавством цієї держави підстави для отримання такого документа, з незалежних від них причин не можуть отримати його, вони подають декларацію про відмову від іноземного громадянства. Особа, яка набула громадянство України і подала декларацію про відмову від іноземного громадянства, зобов`язується повернути паспорт іноземної держави до уповноважених органів цієї держави (частини п`ята, восьма статті 8 Закону №2235-III в редакції, чинній на час набуття позивачем громадянства України 05 серпня 2020 року та до внесення змін згідно із Законом №1941-IX).

Законом №1941-IX (чинний з 19 грудня 2021 року) статтю 8 Закону №2235-III викладено у новій редакції, однак її частина п`ята за своїм змістом відповідає попередній редакції тої ж частини.

Натомість абзац тринадцятий частини першої статті 1 Закону №2235-III з 19 грудня 2021 року має іншу редакцію: незалежна від особи причина неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) - невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), уповноваженим органом такої держави документа про припинення громадянства (підданства) особи у встановлений законодавством іноземної держави строк (крім випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років з дня подання клопотання, якщо строк не встановлено, або відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи чи нездійснення такої процедури.

Отже, незалежними від особи причинами неотримання документа про припинення громадянства іноземної держави за цією редакцією вказаної норми є такі самостійні обставини: 1) невидача особі, в якої уповноважені органи держави її громадянства (підданства) прийняли клопотання про припинення іноземного громадянства (підданства), документа про припинення громадянства (підданства) у встановлений законодавством іноземної держави термін (за винятком випадків, коли особі було відмовлено у припиненні громадянства (підданства) чи протягом двох років від дня подання клопотання, якщо термін не встановлено; 2) відсутність у законодавстві іноземної держави процедури припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи; 3) нездійснення такої процедури.

Суд зазначає, що на сьогодні чинний зразок документа під назвою Декларація про відмову від іноземного громадянства (форма 45) затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16 серпня 2012 року №715 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 вересня 2012 року за №1549/21861). За змістом цього документа особа, яка відмовляється від іноземного громадянства (підданства), у зв`язку з тим, що існують незалежні від неї причини неотримання документа про припинення іноземного громадянства (підданства) такої держави, обирає з переліку причини:

1) у мене уповноваженими органами _ (назва держави)_(зазначити дату) було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) __ (назва держави)_, проте в установлений її законодавством строк протягом _(назва держави)_ я не отримав (не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів__ (назва держави)_ про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала);

2) у мене уповноваженими органами _( назва держави)_ було прийнято клопотання про припинення мого громадянства (підданства) (зазначити дату) , проте протягом двох років я не отримав (зазначити дату) _ (назва держави)_(не отримала) документа про припинення громадянства (підданства) цієї держави. Повідомлень від уповноважених органів _( назва держави)_про відмову в задоволенні мого клопотання я не отримував (не отримувала). Строк розгляду клопотань про припинення громадянства цієї держави не встановлено;

3) у законодавстві _(назва держави)_ відсутня процедура припинення її громадянства (підданства) за ініціативою особи;

4) процедура оформлення припинення громадянства (підданства) _( назва держави)_ не здійснюється;

5) вартість оформлення виходу з громадянства (підданства) _ (назва держави)_ становить, що перевищує половину розміру _ (зазначити вартість у гривневому еквіваленті) мінімальної заробітної плати, установленого законом в Україні на момент, коли особа набула громадянства України. Станом на _ (дата набуття особою громадянства України) розмір мінімальної заробітної плати в Україні становив____.

Отже, запроваджуючи інститут подання декларації про відмову від іноземного громадянства, законодавець в імперативному порядку насамперед зобов`язав іноземця, який звернувся із відповідною заявою до органу ДМС протягом двох років з моменту набуття ним громадянства України подати документ про припинення громадянства (підданства) іншої держави або громадянств (підданств) інших держав до органу, що видав йому тимчасове посвідчення громадянина України. Такі дії передбачають активну поведінку іноземця, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документу про припинення громадянства (підданства) іншої держави.

Таким чином, лише за певних умов, перелік та форма яких визначені в статті 1 Закону №2235-III (що в основному передбачають вжиття іноземцем активних дій, зокрема, звернення до уповноваженого органу країни, громадянство якої він хоче припинити), а також за умови підтвердження факту виконання іноземцем усіх необхідних кроків для отримання документа про відмову від попереднього громадянства, Управління має право прийняти декларацію іноземця про відмову від іноземного громадянства.

Верховний Суд у постанові від 01 квітня 2025 року у справі №420/11071/23 зазначив, що з 24 лютого 2022 року органи ДМС можуть прийняти декларацію про відмову від іноземного громадянства від колишніх громадян російської федерації, які набули громадянство України на загальних підставах до 24 лютого 2022 року за двох умов:

- якщо такі особи як до, так і після 24 лютого 2022 року вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, у якій виявили бажання припинити попереднє громадянство, проте не отримали інформації щодо вирішення їхньої заяви протягом строків її розгляду, що підтверджується доказами;

- якщо такі особи як до, так і після 24 лютого 2022 року вже безпосередньо зверталися до уповноваженого органу російської федерації з відповідною заявою, отримали негативну відповідь та надали докази, що підтверджують ці обставини. В інших випадках відсутні правові підстави для прийняття такої декларації у межах процедури, визначеної Законом №2235-III, установленої для оформлення громадянства.

Цей висновок узгоджується також із позицією Верховного Суду, сформованою у постанові від 19 грудня 2024 року у справі №280/1155/23.

За обставин справи ОСОБА_1 у поданій 30 квітня 2025 року до УДМС України у Волинській області декларації про відмову від іноземного громадянства (форма 45) зазначав, що 27 вересня 2021 року уповноваженими органами РФ було прийнято клопотання про припинення громадянства РФ, проте в установлений законодавством шестимісячний строк не було отримано документа про припинення громадянства російської федерації. Окрім того, повідомлень від уповноваженого органу російської федерації про відмову у задоволенні клопотання він не отримував. Даною декларацією позивач також зобов`язувався повернути паспорт громадянина РФ, не користуватися правами громадянина російської федерації та не виконувати обов`язків, передбачених законодавством для громадян цієї держави (тобто позивач із наведеного переліку декларації обрав пункт 1).

Матеріалами справи підтверджено, що 27 вересня 2021 року ОСОБА_1 подав до Генерального консульства РФ у Львові заяву про вихід з громадянства РФ у спрощеному порядку (реєстраційний номер 700179534) (а.с.13-16). Графи про прийняття до розгляду цієї заяви не заповнені.

Надалі 02 грудня 2021 року ОСОБА_1 сплатив консульський збір за процедуру оформлення припинення громадянства, що підтверджено квитанцією №82752 (а.с.17).

Відповідно до довідки Генерального консульства РФ у Львові від 21 грудня 2021 року заява ОСОБА_1 про вихід із громадянства РФ прийнята до розгляду із присвоєнням реєстраційного номеру 270023353 (а.с.18). У довідці вказано, що заява розглядається не більше шести місяців.

Отже, такі докази вказують на активну поведінку позивача, який претендує на отримання громадянства України, спрямовану на безпосереднє самостійне вирішення питання щодо отримання ним документа про припинення громадянства (підданства) РФ. Однак із незалежних від позивача причин такі дії не мали позитивного результату.

Оскільки позивач безпосередньо вчиняв всі можливі дії для припинення громадянства РФ, проте не отримав документ про припинення іноземного громадянства, то згідно з приписами Закону №2235-III це є підставою для подачі декларації про відмову від іноземного громадянства.

Суд також зауважує, що перевірка правильності заповнення заяви ОСОБА_1 від 27 вересня 2021 року про вихід із громадянства РФ не входить до повноважень посадових осіб УДМС України у Волинській області.

Відтак, з урахування установлених фактичних обставин справи суд уважає такою, що не відповідає принципу верховенства права відмову УДМС України у Волинській області в прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства, викладену в листі від 05 червня 2025 року №0722-61/0722.1-25.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи суд констатував поважність причин неотримання позивачем документа про припинення іноземного громадянства (підданства) та протиправність відмови відповідача у прийнятті від ОСОБА_1 декларації про відмову від громадянства РФ, суд дійшов висновку, що належним способом поновлення порушеного права ОСОБА_1 є зобов`язання відповідача прийняти у позивача декларацію від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства РФ.

З приводу доводів УДМС України у Волинській області про те, що пунктом 1 частини п`ятої розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону №3897-ІХ визначено, що громадяни Російської Федерації та громадяни Республіки Білорусь (крім осіб, зазначених у пункті 3 цього розділу), які в період з 24 лютого 2020 року набули громадянство України відповідно до Закону України Про громадянство України і подали зобов`язання припинити іноземне громадянство, зобов`язані подати документ про припинення іноземного громадянства до органу, що видав тимчасове посвідчення громадянина України, протягом 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, якщо строк виконання поданого зобов`язання сплив, суд зазначає, що прийняті Законом №3897-ІХ зміни не скасовують право позивача на подання декларації, а лише надають позивачу встановлений законом пролонгований строк для припинення громадянства РФ.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Частиною першою статті 139 КАС України установлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у сумі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією від 19 червня 2025 року №33, випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.5, 36).

У зв`язку із задоволенням позову на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати у сумі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління Державної міграційної служби України у Волинській області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Градний Узвіз, 4, ідентифікаційний код юридичної особи 37821586) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Волинській області, оформлену листом від 05 червня 2025 року №0722-61/0722.1-25, у прийнятті декларації ОСОБА_1 від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Волинській області прийняти декларацію ОСОБА_1 від 30 квітня 2025 року про відмову від іноземного громадянства.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Волинській області судові витрати у сумі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк