Справа № 260/560/24
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/560/24 пров. № А/857/24580/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

за участю секретаря Єршової Ю.С.,

представників апелянта Кремер Л.Ю.,

представника позивача Голубокого Т.С,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року (ухвалене головуючим суддею Микуляк П.П. у м. Ужгород) у справі № 260/560/24 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МАНТІС» до Головного управління ДПС у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просив визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 23.10.2023 №000/5082/07-16-04-05/34489581.

В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що ним було виконано свій податковий обов`язок та зареєстровано податкові накладні вчасно 15.11.2022.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14.05.2025 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Закарпатській області від 23.10.2023 року №000/5082/07-16-04-05/34489581.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді справ про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних принциповим є не дата фактичного надходження податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних, а дата їх відправлення виходячи з технічного способу реєстрації податкових накладних.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та в прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що контролюючий орган не може сформувати квитанцію про прийняття/неприйняття звітного документу суб`єкта господарювання у операційний день, коли такий документ мав бути поданий, якщо у такий день, суб`єкт господарювання не подав звітний документ, або подав його пізніше ніж встановлений законом строк. Квитанція про прийняття або неприйняття звітного документу формується автоматизованою інформаційно-аналітичною системою, та є тільки відповіддю на надісланий суб`єктом господарювання документ.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представниця апелянта в судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу та надала пояснення, просить апеляційну скаргу задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача, заперечив проти задоволення апеляційної скарги та надав пояснення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників учасників справи, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що ТОВ «Мантіс» перебуває на обліку Головного управління ДПС у Закарпатській області.

06.09.2023 Головним управлінням ДПС у Закарпатській області, на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.75.1 ст.75, п.76.2 ст.76 розділу ІІ Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «Мантіс» щодо дотримання порядку реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до таких податкових накладних з податку на додану вартість в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Мантіс» за період з 01.10.2022 по 31.10.2022.

За результатами перевірки складено акт від №6349/07-16-04-05/34489581 від 06.09.2023 року, яким встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Мантіс».

Актом було виявлено порушення товариством термінів реєстрації податкових накладних:

податкову накладну від 17.10.2022 року №79 - кількість днів затримки 1;

податкову накладну від 18.10.2022 року №86 - кількість днів затримки 1.

23.10.2023 на підставі акта камеральної перевірки №6349/07-16-04-05/34489581 відповідачем було прийнято спірне податкове повідомлення-рішення 000/5082/07-16-04-05/34489581, яким до ТОВ «Мантіс» застосовано штраф у сумі 41358,11 грн.

Вважаючи спірне рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні та/або розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 ПК України, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді із зазначенням причин.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 ПК України.

Згідно з пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових, накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів.

Аналіз наведеної норми ПК України свідчить, що податкове правопорушення за несвоєчасну реєстрацію податкової накладної є вчиненим із моменту закінчення граничного терміну реєстрації податкової накладної, передбаченої пунктом 201.10 статті 201 ПК України.

Строк затримки реєстрації має правове значення для визначення розміру штрафної санкції, а не для його кваліфікації.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення були висновки відповідача щодо несвоєчасної реєстрації позивачем, зокрема податкових накладних №79 від 17.10.2022 та №86 від 18.10.2022.

Крім цього, згідно скріншотів наданих позивачем з програми подача податкових накладних здійснювалась наступним чином:

податкову накладну від 17.10.2022 №79 було надіслано до Єдиного реєстру податкових накладних Державної податкової служби 15.11.2022 року о 15:55;

податкову накладну від 18.10.2022 року №86 було надіслано до Єдиного реєстру податкових накладних Державної податкової служби 15.11.2022 року о 15:55;

В подальшому такі були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних Державної податкової служби 16.11.2022 року о 08:10.

Граничний строк реєстрації вказаних податкових накладних по 15.11.2022, а відтак, позивач, надіславши 15.11.2022 о 15:55, тобто в межах операційного дня, податкові накладні від 17.10.2022 та від 18.10.2022 своєчасно виконав свої зобов`язання, передбачені податковим законодавством з реєстрації вищевказаних податкових накладних №№79, 76.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що при розгляді справ про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних принциповим є не дата фактичного надходження податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних, а дата їх відправлення виходячи з технічного способу реєстрації податкових накладних, тому скріншоти з програми «M.E.Doc» є належним засобом доказування в розумінні ст.ст. 73-76 КАС України.

Колегія суддів звертає увагу, що у постанові від 22.11.2021 року по справі №160/10558/19 Верховний Суд дійшов таких висновків:

«При розгляді справ про застосування штрафних санкцій за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних принциповим є не дата фактичного надходження податкових накладних до Єдиного реєстру податкових накладних, а дата їх відправлення виходячи з технічного способу реєстрації податкових накладних, тому скріншоти з програми M.E.Doc є належним засобом доказування.

Згідно із «Інструкцією про застосування комп`ютерної програми «М.Е.Dос» (модуль «Звітність»), податкові накладні створюються в комп`ютерній програми «1С бухгалтерія» і імпортуються в програму «М.Е.Dос» для їх перевірки, підписання та відправки на електронну адресу державної податкової служби.

В стовпці «Створено» вказується час та дата початку роботи над документом для його відправки на реєстрацію. Після цього ставиться печатка юридичної особи. Для проставлення печатки застосовується сертифікат печатки, після чого натискається команда «Відправити» і звіт надсилається на поштову адресу Центрів обробки електронних звітів.

Пунктом 7.2.6 вказаної Інструкції передбачено наявність «Протоколу роботи з документом», який містить усі записи про всі операції і події з документом із вказанням дати та часу їх здійснення.

Функція ж цього протоколу «Очікується доставка» фактично свідчить про те, що «податкові накладні відправлені, очікується доставка до податкового органу», про факт якої буде свідчити квитанції №1, яка надсилається платнику податків не пізніше наступного дня.»

Ураховуючи наведені висновки, на переконання судової колегії, долученими позивачем документами з сервісу електронного документообігу «M.E.Doc» підтверджується, що позивач, надіславши вказані вище податкові накладні вчинив всі необхідні від нього дії для їх реєстрації саме до граничного строку реєстрації.

У зв`язку з недотриманням саме контролюючим органом встановленого ПК України обов`язку із надіслання платнику податку квитанції про прийняття податкових накладних або про їх неприйняття із зазначенням відповідних причин, або зупинення реєстрації таких накладних, такі податкові накладні вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних датою їх фактичного подання.

Відтак, висновки контролюючого органу про порушення позивачем вимог п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України щодо несвоєчасної реєстрації податкових накладних є необґрунтованими та безпідставними.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 травня 2025 року у справі № 260/560/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 13 жовтня 2025 року