Справа № 240/24054/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/24054/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Леміщак Дмитро Михайлович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

09 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання рішення протиправним, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач, ОСОБА_1 , звернулася в суд із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.07.2024 № 60 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати періоди роботи з 01.08.1986 по 09.12.1986, з 02.01.1989 по 01.01.1999, з 01.01.1999 по 31.03.2000, з 01.04.2000 по 28.02.2001, з 01.03.2001 по 25.11.2003, з 27.11.2003 по 28.06.2024 до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та призначити таку пенсію з 17.07.2024.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 19.03.2025 позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.07.2024 № 60.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 17.07.2024 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням принципу екстериторіальності заяву позивача про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким 25.07.2024 прийнято рішення № 60 про відмову у призначенні пенсії, в якому зазначено, зокрема, що пенсійний вік, визначений пунктом 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 54 роки для жінок, які народилися у період 01.10.1968 по 31.03.1969. Необхідний пільговий стаж за період роботи дояркою (оператором машинного доїння), свинаркам-операторам в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського виробництва, визначений пунктом 5 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування тварин.

Страховий стаж особи становить 33 роки 4 місяців 14 днів; пільговий стаж особи не визначений. За доданими документами до страхового стажу не зараховано: період роботи в селянсько-фермерському господарстві згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , з 20.03.2000 по 09.03.2001, оскільки відсутня довідка з інформацією про сплату страхових внесків за дану особу до Пенсійного фонду України. Даний період зараховано згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 06.09.1989 по 18.08.1991 згідно з довідкою від 13.02.2024 № 2, з 19.08.1991 по 08.03.2001 згідно з довідкою від 13.02.2024 № 1, з 17.12.2008 по 02.10.2017 з 22.05.2018 по 16.08.2023 згідно з довідкою від 25.01.2024 № 1/123/2-24, оскільки відсутні первинні документи, що підтверджують встановлену норму обслуговування та її виконання.

Вважаючи таку відмову протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, частиною першою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1058-IV цей Закон регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

За приписами п. 5 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-ІV пенсія на пільгових умовах призначається жінкам, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності стажу на зазначених роботах не менше 20 років, за умови виконання встановлених норм обслуговування. Норми обслуговування для цих цілей встановлюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться у п. «д» ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 7, згідно з яким, до доярок належать працівники, які оформлені на роботу доярками, свинарками, мають відповідні посвідчення, які постійно зайняті протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Дояркам, свинаркам, які відпрацювали повний польовий період на колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, доярки та свинарки яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії доярка та свинарка, запроваджена в 1961 році.

Отже, головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є виконання робіт на посаді доярок (операторів машинного доїння), свинарок-операторів в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Статтею 62 Закону № 1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п. 3 Порядку № 637).

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

В довідці має бути вказано: період роботи, що зараховується до спеціального стажу: професія або посада, характер роботи: розділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включаються цій період роботи, первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: стосовно жінок, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами на підприємствах сільського господарства (в тому числі в колгоспах) - про виконання встановлених норм обслуговування.

Аналізуючи чинні нормативно-правові акти України, які регулюють умови пенсійного забезпечення, суд приходить до висновку, що положення Порядку № 637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону № 1788-XII, мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом із тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка (ст. 62 Закону № 1788-XII).

Відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Відповідно до пунктів 5, 6 основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані: відомості про колгоспника, відомості про членство в колгоспі, відомості про роботу, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення переведення на іншу роботу, припинення роботи. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 120/2366/21-а.

Як вірно зауважує суд першої інстанції, у даному випадку записи до трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 04.07.1989, виданої на ім`я позивача, є читабельними та зрозумілими, між собою пов`язаними хронологічно, містять дати початку роботи, посади, посилання на відповідні накази, записи засвідчені печатками.

Так, трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 04.07.1989 містить відомості про те, що позивач:

- прийнята в члени колгоспу "Мічуринець" с. Стрієва Новоград-Волинського району (запис № 1 від 20.02.1989 розділу «Членство в колгоспі»);

- розрахована з членів колгоспу "Мічуринець" с. Стрієва (запис № 2 від 31.08.1989 розділу «Членство в колгоспі»);

- прийнята в члени колгоспу "Україна" (запис № 3 від 06.09.1989 розділу «Членство в колгоспі»);

- 06.09.1989 р. прийнята на роботу дояркою колгоспу «Україна (запис № 3 (тут і надалі - розділу «Відомості про роботу»));

- 19.08.1991 р. переведена на роботу оператором на свинокомплекс (запис № 4). У зв`язку з реформуванням звільнена з роботи в порядку переводу в селянське (фермерське) господарство «Україна»;

- 01.03.2001 року звільнена з роботи по переводу в агрофірму «Україна» (запис № 5 від 09.03.2001);

- з 01.03.2001 прийнята на роботу оператором маточного поголів`я в ПП Агрофірма «Україна» по переводу з СФГ «Україна» (запис № 6 від 10.03.2001).

- 26.05.2003 переведена працівником рільничої бригади (запис № 7);

- з 22.12.2003 звільнена з роботи з ПП Агрофірма «Україна» (запис № 8);

- з 26.05.2008 по 03.09.2008 працювала дояркою в філії «Бистрицька» ТОВ СП «Нібулон» (записи № 21 та № 22);

- з 17.12.2008 р. по 02.10.2017 р. працювала свинарем у філії «Бистрицька» ТОВ СП «Нібулон» (записи № 23 та № 25);

- з 22.05.2018 р. по 16.08.2023 р. працювала свинарем у філії «Бистрицька» ТОВ СП «Нібулон» (записи № 29 та № 30);

- з 17.08.2023 р. по 15.02.2024 р. працювала свинарем у філії «Хмільник» ТОВ СП «Нібулон» (записи № 31 та № 32).

Наявні в матеріалах справи дані реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного пенсійного страхування щодо позивача кореспондують відомостям трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 04.07.1989.

Із наведених записів у трудовій книжці колгоспника можливо встановити період, протягом якого позивач перебував у трудових відносинах; місце роботи та посаду; відомості про переведення; підставу звільнення; документи (накази), на підставі яких здійснено записи у трудовій книжці.

Таким чином, вказані записи у трудовій книжці колгоспника підтверджують загальний пільговий стаж позивача станом на дату звернення із заявою про призначення пенсії 17.07.2024, який складає більше 29 років, що є достатнім для призначення пенсії на пільгових умовах.

Суд зауважує, що самих цих записів трудової книжки достатньо для висновку про можливість призначення пільгової пенсії, оскільки що надання уточнюючих довідок підприємства, установи або організації необхідне лише у випадках відсутності трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17 та від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці колгоспника щодо періодів роботи позивача відповідачами до суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги при обрахуванні пільгового стажу роботи.

Крім того, на підтвердження наявності відповідного стажу позивач надала пенсійному органу довідку СФГ "Україна" від 13.02.2024 № 1 за період з 19.08.1991 по 08.03.2001, довідку СФГ "Україна" від 13.02.2024 № 2 за період з 06.09.1989 по 18.08.1991, довідку філії «Бистрицька» ТОВ СП «Нібулон» від 25.01.2024 № 1/123/2-24 за періоди з 17.12.2008 по 02.10.2017 з 22.05.2018 по 16.08.2023. Вказані довідки містять підтвердження виконання позивачем усіх встановлених норм обслуговування тварин. Однак пенсійний орган їх не врахував, оскільки відсутні первинні документи, що підтверджують встановлену норму обслуговування та її виконання.

Отже, висновки ГУ ПФУ у Вінницькій області безпідставними, оскільки пенсійний орган не наділений повноваженнями перевіряти обґрунтованість довідки та надавати оцінку викладеним у ній відомостям, виходячи з підстав її видачі.

Крім того, працівник не може відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків за нього та нести негативні наслідки за невиконання роботодавцем свого обов`язку, тому цей висновок покладений в основу оскарженого рішення протиправно.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що спірні періоди роботи позивача повинні бути зараховані пенсійним органом до пільгового стажу позивача, а рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про незарахування до пільгового стажу спірних періодів роботи позивача є протиправним.

Щодо вимоги про зобов`язання призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах з 17.07.2024 як способу відновлення прав позивача суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що ефективним способом захисту прав позивача буде визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 25.07.2024 № 60, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2024 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 5 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 19 березня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.