Справа № 522/16057/25-Е
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/522/401/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді Науменко А.В.,

за участі секретаря судового засідання Зелінська К.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного провадження (з урахуванням особливостей встановлених ст.ст. 268-271, 286 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що Постанова серії ЕНА № 5142322 від 04.07.2025 року, винесена інспектором Патрульної поліції Болдумою О.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування ТЗ без чинного страхового поліса), є протиправною, безпідставною та необґрунтованою і підлягає скасуванню.

Позивач зазначає, що вимога поліцейського про пред`явлення полісу страхування була неправомірною, оскільки вона виникла за відсутності належним чином зафіксованого факту порушення Позивачем Правил дорожнього руху (ПДР). Позивач посилається на статтю 19 Конституції України та статті 32 і 35 Закону України «Про Національну поліцію», які встановлюють вичерпний перелік підстав для зупинки транспортного засобу та вимагають наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення для вимоги пред`явити документи. Оскільки інспектор не зафіксував жодного іншого порушення ПДР, вимога надати страховий поліс була незаконною, що підтверджується правовими висновками Верховного Суду.

Крім того, Позивач наголошує на грубих процесуальних порушеннях під час винесення постанови. Інспектор не провів належної підготовки до розгляду справи та не реалізував права Позивача, передбачені ст. 268, 278 та 279 КУпАП, зокрема, не роз`яснив належним чином причини зупинки, не дослідив докази та не вирішив клопотання. Це свідчить про відсутність своєчасного, всебічного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи.

Позивач стверджує, що його вина не була доведена належними та допустимими доказами (ст. 251 КУпАП), оскільки єдиним доказом є сама оскаржувана постанова, яка, згідно з практикою Верховного Суду, не є беззаперечним доказом вчинення правопорушення. Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав жодних доказів правомірності свого рішення, як того вимагає ч. 2 ст. 77 КАС України. Всі сумніви щодо доведеності вини мають тлумачитися на користь Позивача, відповідно до ст. 62 Конституції України та практики Європейського суду з прав людини («поза розумним сумнівом»).

На підставі викладеного, Позивач просить суд скасувати Постанову та закрити провадження у справі за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, а також стягнути судові витрати, включаючи витрати на професійну правничу допомогу, за рахунок Відповідача.

Ухвалою суду від 18.07.2025 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду.

22.07.2025 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, зазначає, що факт відсутності у позивача чинного полісу страхування підтверджується відозаписом, витягами з МТСБУ.

У судове засідання призначене на 07.10.2025 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повід

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено, що Постановою серії ЕНА № 5142322 від 04.07.2025 року, яка винесена інспектором Патрульної поліції Болдумою О.О. було притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (керування ТЗ без чинного страхового поліса).

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункти 1.3, 1.9).

Відповідно до п. 2.1.г ПДР України водій повинен мати при собі чинний страховий поліс (договір) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в Єдиній централізованій базі даних щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або страховий сертифікат "Зелена картка" (на електронному або паперовому носії), виданий іноземним страховиком відповідно до правил міжнародної системи автомобільного страхування "Зелена картка".

Відповідно до Закону України № 3720-IX «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власники мотоциклів зобов`язані мати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (ОСЦПВ).

Згідно зі статтею 1 цього Закону, він регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Частиною 2 статті 7 Закону № 3720-IХ передбачено, що керування на території України транспортним засобом, щодо якого відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 9 Закону № 3720-IХ перевірка наявності чинних договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється відповідними підрозділами Національної поліції України під час здійснення регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (у тому числі з використанням працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів та в режимі фотозйомки, відеозапису), а також під час оформлення документів щодо порушення Правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП відповідальність настає, зокрема за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 31 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно п.1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП, в тому числі показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідачем доведено в установленому порядку факт скоєння позивачкою правопорушення, що ставиться їй в провину і про яке зазначено в оскаржуваній постанові, що свідчить про обґрунтованість притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Досліджені судом докази в сукупності підтверджують, що позивачка керувала транспортним засобом без обов`язкового страхового полісу цивільно-правової відповідальності.

Стверджуючи про незаконність винесеної поліцейським постанови, усі доводи позивачки зводяться лише до безпідставної зупинки її транспортного засобу. Однак така позиція не заслуговує на увагу, оскільки п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено право поліцейських перевіряти наявність чинного полісу страхування в процесі здійснення загального нагляду за дорожнім рухом, а не лише в разі фіксації адміністративних правопорушень чи ДТП. Працівник поліції мав право в цій ситуації притягнути до відповідальності позивачку, яка всупереч законодавчій забороні керувала транспортним засобом без обов`язкового страхового полісу цивільно-правової відповідальності.

Отож, твердження позивачки про незаконне притягнення її до адміністративної відповідальності спростовано наданими відповідачем відеозаписами та письмовими доказами. Розгляд справи щодо здійснювався згідно вимог КУпАП, права особі роз`яснювались і поліцейські надавали можливість ними скористатись.

Таким чином, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивачки у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. При цьому поліцейський діяв у межах повноважень і в спосіб, передбачений законодавством України.

В підсумку, позов не підлягає задоволенню внаслідок безпідставності.

Керуючись ст.ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Науменко