Справа № 748/2355/25
Суддя: Костюкова Т. В.
Дата ухвалення: 2025-10-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/748/46/25
Єдиний унікальний № 748/2355/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"14" жовтня 2025 р.м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Костюкової Т.В.

за участі секретаря судового засідання Гофрик К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови №580 від 09.06.2025 року про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову №580 від 09.06.2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн, адміністративне провадження по даній справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що його було неправомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП . з огляду на те, що постанова №580 від 09 червня 2025 року, винесена неуповноваженою особою, а саме ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а не керівником центру комплектування та соціальної підтримки, як визначає ст. 235 КУпАП. Порушень вимог ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» він не допускав», від проходження ВЛК не відмовлявся, попереднє ВЛК ним було пройдено 31.10.2024 року, тобто минуло менше року і відповідно обов`язок його проходити у нього не виник. Зазначає, що розгляд справи відбувся за його відсутності, хоча ним 05.06.2025 року було подано клопотання про відкладення розгляду справи, яке він надіслав завчасно на адресу відповідача. Розгляд справи відбувся за його відсутності і він був позбавлений можливості скористатися правничою допомогою. Вважає винесену постанову протиправною, просить її скасувати та закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Чернігівський районний суд Чернігівської області своєю ухвалою від 17 липня 2025 року поновив ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду, відкрив провадження по справі, та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін .

Відповідач до суду надав відзив , відповідно до якого вказує, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення абз.4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якої громадяни проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. На підставі вказаної норми відносно ОСОБА_1 04.06.2025 року складено протокол № 580 про вчинення ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Розгляд справи було призначено на 09.06.2025 року, про що позивач був повідомлений. На розгляд справи ні позивач, ні представник не з`явилися, з урахуванням чого розгляд справи відбувся за відсутності вказаних осіб об 11 год 30 хв. 09.06.2024 року. Клопотання до початку розгляду справи на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 не надійшло. Відповідач зазначає, що строки проведення медичних оглядів не можуть перевищувати 4 днів. За необхідності направлення особи на додаткові обстеження та дослідження не може перевищувати 14 днів, з огляду на що твердження позивача про те, що від відмовився проходити медичний огляд виключно у день видачі направлення через відсутність у нього медичних документів не заслуговують на увагу. Факт відмови позивача від отримання оригіналу направлення та проходження ВЛК підтверджується направленням та складеним актом. Відповідач вважає аргументи, що викладені в позовній заяві безпідставними та просить відмовити з задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Частиною 8 ст. 263 КАС України встановлено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1)на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до даних облікової карти до військового квитка № НОМЕР_1 ОСОБА_1 є особою чоловічої статі, перебуває на обліку з 13.09.2022 року у ІНФОРМАЦІЯ_3 , як військовозобов`язаний. Тип картотеки : картотека вільних залишків, тип підкартотеки: підлягають призову на військову службу під час мобілізації ( а.с 34)

Відтак, на ОСОБА_1 як на військовозобов`язаного розповсюджуються вимоги законодавства України про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про військовий обов`язок і військову службу, про оборону України, у тому числі щодо явки за повісткою до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, як органів військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

З дослідженого судом змісту протоколу № 580 про адміністративне правопорушення від 04.06.2025 рок у, складеного в межах адміністративної справи вбачається, що 04.06.2025 року о 13 год.45 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було виписане направлення на проходження гр. ОСОБА_1 військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, в порушення вимог абз. 4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр ОСОБА_4 відмовився від отримання вказаного вище направлення на проходження військово-лікарської комісії ( а.с 35)

У графі пояснення і зауваження щодо змісту протоколу ОСОБА_1 було вказано, що він не має при собі медичних документів, які підтверджують його захворювання.

До протоколу додані: направлення на ВЛК № 2025-0406-1345 та акт відмови від проходження ВЛК.

З дослідженого судом направлення на ВЛК за № 2025-0406-1345 від 04.06.2025 року вбачається, що направлення видане ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 для встановлення придатності до проходження військової служби в збройних Силах України у зв`язку з призовом на військову службу під час мобілізації, в особливий період. ( а.с 36)

З дослідженого акту відмови від проходження військово-лікарської комісії від 04.06.2025 року складеного гранатометником другого відділу взводу охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 слідує, що ним підтверджується та обставина, що гр ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК з метою визначення ступеня його придатності до військової служби (направлення № 2025-0406-1345 від 04.06.2025 року ). Громадянинові ОСОБА_1 було роз`яснено, про настання адміністративної відповідальності за відмову від проходження ВЛК у відповідності до ч. 3 ст 210-1 КУпАП ( а.с 37)

Постановою № 580 по справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 201-1 КУпАП за те, що 04.06. 2025 року об 13 год 45 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 гр ОСОБА_1 було виписане направлення № 2025-0406-1345 для проходження ВЛК з метою визначення придатності для проходження військової служби під час мобілізації, від якого ОСОБА_1 відмовився та порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» ( а.с 10)

Відповідно до пункту 8 Постанови КМУ від 23 лютого 2022 р. № 154 «Про затвердження Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки» (далі - Положення) завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, здійснення контролю за його станом, зокрема в місцевих держадміністраціях, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проведення заходів з приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Згідно з абзацом восьмим пункту 11 Положення № 154 районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують з визначеною періодичністю (цілодобово під час проведення мобілізації та/або у період воєнного стану) проведення медичних оглядів та психологічних обстежень військово-лікарськими комісіями військовозобов`язаних і резервістів.

Відповідно до пункту 1 Додатку №2 до Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 № 1487, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні, зокрема: проходити медичний огляд та лікування в закладах охорони здоров`я згідно з рішеннями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Отже, ІНФОРМАЦІЯ_5 , як орган державної влади, який діє лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України має повноваження направляти позивача для проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби та призвати на військову службу.

Однак, слід зауважити, що періодичність проходження військово-лікарської комісії визначається Положенням про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402.

Зокрема, відповідно до п. 3.8 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

В матеріалах справи наявна довідка ВЛК , з якої вбачається, що ОСОБА_1 31.10.2024 року пройшов ВЛК , за результатом якого придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП,ВВНЗ, навчальних центрах, закладах установах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони ( а.с 13)

З долученої картки обстеження та медичного огляду від 28.10. 2024 року за №1900 , що є додатком 13 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, вбачається, що обстеження ОСОБА_1 проходив на підставі виданого електронного направлення № 7843-1148-5995-3128 ( а.с 14)

Отже, в судовому засіданні не знайшло підтвердження законності дій відповідача ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо наявності підстав направлення ОСОБА_1 для проходження військово-лікарської комісії. В свою чергу, матеріалами справи підтверджено ту обставину, що позивач ОСОБА_1 31.10.2024 року пройшов ВЛК. Отже, постанова ВЛК від 31.10.2024 року про придатність військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану в силу приписів п. 3.8 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.

Судом встановлено, що на час видачі направлення 04.06.2025 року висновок ВЛК був дійсним і в ньому визначено перелік органів, де позивач може нести службу: зокрема придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП,ВВНЗ, навчальних центрах, закладах установах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення охорони

У відзиві відповідач зазначає, що метою направлення позивача для проходження ВЛК було саме визначення реального ступеня його придатності до військової служби, адже в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів були наявні відомості щодо проходження позивачем медичного огляду лише у 2016 році.

Разом з тим, як було встановлено під час судового розгляду позивач пройшов ВЛК, якою визначено його реальний ступінь придатності до військової служби, що міститься в висновку викладеному у постанові ВЛК ( а.с14-14 зворот.)

Відповідно до вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 після затвердження постанови, протокол засідання штатної ВЛК передається з ІКС до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня після затвердження. Дві паперові копії протоколу засідання штатної ВЛК засвідчуються її печаткою, та надсилаються разом з документами про результати проходження медичного огляду (картка обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи) до ТЦК та СП за місцем обліку не пізніше наступного дня після закінчення медичного огляду.

Паперова копія документа з постановою ВЛК, що не потребує затвердження штатною ВЛК, видається особі, що пройшла медичний огляд, за її запитом в день звернення після закінчення медичного огляду у закладі охорони здоров`я, де проводився медичний огляд ВЛК, або у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку. Паперова копія такого документа засвідчується печаткою закладу охорони здоров`я, де проводився медичний огляд (у разі звернення до закладу охорони здоров`я), або ТЦК та СП (у разі звернення до ТЦК та СП), та видається особі, що пройшла медичний огляд, з її підписом про ознайомлення та датою. Паперова копія документа з постановою, що потребує затвердження штатною ВЛК, видається за запитом особи, що пройшла медичний огляд, у ТЦК та СП за місцем перебування на обліку у день звернення після отримання ТЦК та СП протоколу засідання штатної ВЛК. Паперова копія документа з постановою засвідчується печаткою ТЦК та СП та видається особі з її підписом про ознайомлення та датою разом з паперовою копією електронного протоколу засідання штатної ВЛК, засвідченою печаткою штатної ВЛК.

Відповідно до ст. 1 ЗУ« Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Відповідно до ст 9 ЗУ « Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних

Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних - Міністерство оборони України, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України.

Відповідно до ст 13 ЗУ « Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Реєстру вносяться відомості, визначені статтею 6 цього Закону, одержані від призовників, військовозобов`язаних та резервістів або шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені частиною третьою статті 14 цього Закону.

Відповідно до ст 14 Закону органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді від центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, - відомості, зазначені у пункті 17-1 частини першої статті 7 цього Закону - відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.

Отже, матеріали справи підтверджують ту обставину, що позивач ОСОБА_1 31.10.2024 року пройшов ВЛК. Відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку вносяться в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відповідальність за ведення якого в тому числі й серед інших органів покладається районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Невнесення відомостей в Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідальною особою за ведення Реєстру, даних щодо проходження ВЛК, відсутність належної актуалізації відповідної бази даних не може слугувати покладенням на позивача обов`язків щодо проходження медичних оглядів, при наявності висновку ВЛК, який в силу приписів п. 3.8 глави 3 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 № 402 є дійсним, з урахуванням чого не заслуговує на увагу твердження відповідача, що метою направлення на ВЛК позивача була відсутність інформації про його реальну ступінь придатності в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковник ОСОБА_2 не є уповноваженою особою на розгляд справ про адміністративні правопорушення та винесення постанов про накладення адміністративного стягнення, оскільки на час виконання обов`язків начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_2 відповідно до функціональних обов`язків виконує повноваження керівника ТЦК та СП.

Також є безпідставним твердження позивача про те, що розгляд справи відбувся за його відсутності за умови подання клопотання про відкладення розгляду справи. Дійсно 05.06.2025 позивачем було подане клопотання про відкладення розгляду справи, яке він надіслав завчасно на адресу відповідача, однак вказане клопотання було отримано відповідачем 09.06.2025 року об 19 год 13 хв, поза межами робочого часу установи ( а.с 41) та зареєстровано на наступний робочий день 10.06. 2025 року за № 1-Ш-343 ( а.с 38), з урахуванням чого станом на час розгляду справи 09.06.2025 року об 11 год 30 хв. підстав для відкладення розгляду справи у відповідача не було.

Зазначені аргументи позивача суд не покладає в основу рішення.

Разом з тим, окремо суд зауважує, що Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту рішення (постанови), що приймається в конкретній справі. В ній, зокрема, повинні бути викладені обставини вчинення правопорушення, отримані на підставі сукупності досліджених доказів на обґрунтування наявності складу правопорушення та правильності його юридичної кваліфікації.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обставин у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитись.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Слід зазначити, що протокол повинен складатися у точній відповідності із законом, оскільки відповідно до приписів ст.254 КУпАП за своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до змісту ст. 279 КУпАП, при розгляді справи про притягнення конкретної особи до адміністративної відповідальності, саме протокол про адміністративне правопорушення, як процесуальний документ є предметом дослідження та оцінки органом (посадовою особою) при розгляді справи про адміністративне правопорушення по суті.

Системний аналіз приписів ст.ст.7,254,279 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення та вирішує питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення складеного щодо неї.

Зі змісту протоколу № 580 про адміністративне правопорушення від 04.06.2025 року, складеного в рамках адміністративної справи вбачається, що 04.06.2025 року о 13 год.45 хв. уповноваженим представником ІНФОРМАЦІЯ_2 було виписане направлення на проходження гр. ОСОБА_1 військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності до військової служби. Однак, в порушення вимог абз. 4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» гр ОСОБА_4 відмовився від отримання вказаного вище направлення на проходження військово-лікарської комісії. Такі дії особою відповідальною особою за складення протоколу кваліфіковано за ч. 3 ст 210-1 КУпАП.

Варто зауважити, що ч.1 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію . Частина 2 ст.210-1 КУпАП тягне за собою відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню. Частина 3 ст.210-1 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій , передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період .

Як вбачається з фабули складеного протоколу №580 у ньому відсутня кваліфікуюча ознака як вчинення дій, які полягають у порушенні законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію ( відмова від проходження медичного огляду) в особливий період.

В подальшому орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення виносить постанову № 580 по справі про адміністративне правопорушення від 09.06.2025 року самостійно змінюючи кваліфікацію дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності , зазначаючи, що 04.06. 2025 року об 13 год 45 хв. в умовах особливого періоду уповноваженим працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 гр ОСОБА_1 було виписане направлення № 2025-0406-1345 для проходження ВЛК з метою визначення придатності для проходження військової служби під час мобілізації, від якого ОСОБА_1 відмовився та порушив вимоги абз. 4 ч.1 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», що є неприпустимим.

Таке формулювання, без визначення кваліфікуючої ознаки (вчинення діяння в умовах особливого періоду) під час складення протоколу, унеможливлює притягнення особи до адміністративної відповідальності, адже вона відповідає за конкретні дії, передбачені у диспозиціях відповідних статей КУпАП. Тобто, формулювання обставин, встановлених органом (посадовою особою) при розгляді справи про адміністративне правопорушення і на підставі яких призначається адміністративне стягнення, повинно бути чітким, зрозумілим, вказувати на конкретні протиправні дії і відповідати диспозиції відповідної статті КУпАП.

Як визначено п.1ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому. Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом, та залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення тощо, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності.

Зважаючи на викладене, постановлене щодо ОСОБА_1 рішення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 не можна визнати таким, що відповідає вищезазначеним вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП.

Отже, оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП та необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що з урахуванням презумпції невинуватості є підставою для її скасування із закриттям провадження у справі.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на це, задовольняючи позов у цій справі, суд скасовує оскаржувану постанову із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. Згідно зі ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, при зверненні до суду з даним позовом позивач сплатив судовий збір у сумі 605,60 грн.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову , судові витрати у виді судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст.2,6-10,72,77,90,241-246,255,286,292,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Визнати протиправною та скасувати постанову №580 від 09 червня 2025 року, винесену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн , провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручена в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного тексту рішення суду 14 жовтня 2025 року.

Суддя Т.В.Костюкова