Справа № 460/9879/24
Суддя: О.В. Поліщук
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 жовтня 2025 року м. Рівне №460/9879/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Поліщук О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач) про:

визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 23.08.2024 № 48 про відмову у призначенні, нарахуванні та виплаті позивачу з 12.08.2024 пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язання відповідача зарахувати проживання в зоні гарантованого добровільного відселення період перебування на канікулах та виробничій переддипломній практиці з 11.07.1986 по 31.08.1986, з 24.01.1987 по 18.02.1987, з 26.07.1987 по 31.08.1987, з 27.01.1988 по 14.02.1998, з 15.07.1988 по 17.08.1988, з 18.08.1988 по 31.08.1988, з 23.01.1989 по 07.03.1989;

зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 12.08.2024.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН.

За змістом позовної заяви вимоги позивача ґрунтуються на тому, що в липня 2024 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". З 12.08.2024 позивачу було призначено пенсію, однак в подальшому рішенням від 23.08.2024 № 48 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії, мотивуючи це тим, що період проживання/роботи позивач на території зони радіоактивного забруднення становить 11 років 03 місяці 29 днів, що свідчить про відсутність права на зниження пенсійного віку на 6 років. Позивач не погоджується з таким рішенням пенсійного органу та вважає його протиправним, оскільки відповідач безпідставно не врахував до часу проживання на забрудненій території періоди канікул та виробничої переддипломної практики з 11.07.1986 по 31.08.1986, з 24.01.1987 по 18.02.1987, з 26.07.1987 по 31.08.1987, з 27.01.1988 по 14.02.1998, з 15.07.1988 по 17.08.1988, з 18.08.1988 по 31.08.1988, з 23.01.1989 по 07.03.1989. З наведених мотивів, просить позов задовольнити в повному обсязі.

25.09.2024 через відділ документального забезпечення (канцелярію) суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує щодо задоволення позовних вимог та зазначає, що за наслідками перевірки наданих позивачем документів виконавчим комітетом Рафалівської селищної ради видано нову довідку від 13.08.2024 № 1238, згідно з якою позивач була зареєстрована та проживала в селі Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області з 30.03.1989 по 06.07.1993. Згідно з дипломом серії НОМЕР_1 та довідкою від 25.01.2024 № 811, позивач з 01.09.1985 по 29.03.1989 навчався на денній формі навчання у Мирогощанському радгоспі-технікумі в селі Мирогоща Друга Дубенського району, Рівненської області, яке не відноситься до зони гарантованого добровільного відселення. З огляду на вказане, період проживання (роботи) позивача в зоні гарантованого добровільного відселення становить 11 років 03 місяці 29 днів, що дає йому право на зниження пенсійного віку лише на 5 років. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову повністю.

ЗАЯВИ, КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Інших заяв та клопотань, які мають значення для вирішення спору до суду не надходило.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ.

Ухвалою суду від 02.09.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ ПРАВОВІДНОСИН.

Розглянувши матеріали, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, надавши оцінку всім аргументам учасників справи, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має статус особи, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (3 категорії), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 09.09.2015.

15.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

23.07.2024 відповідачем прийнято рішення № 48 про призначення пенсії позивачу з 12.08.2024.

В подальшому, 22.08.2024 відповідачем прийнято рішення № 48, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Так, за наслідками розгляду поданих позивачем документів пенсійним органом встановлено, що загальний період його проживання у зоні гарантованого добровільного відселення становить 11 років 03 місяці 29 днів. Відтак, право на зниження пенсійного віку на 6 років позивач не має.

Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи його протиправними, звернувся до суду з цим позовом.

ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН ТА ВИСНОВКИ СУДУ.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Суд зауважує, що з огляду на предмет спору та зміст спірних правовідносин, ключовим питанням у цій справі є визначення наявності у позивача права на призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

З 01.01.2004 набрав чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV). Згідно з Преамбулою, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Водночас, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ) визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Згідно з частиною першою статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що потерпілі від Чорнобильської катастрофи, зокрема, особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони станом на 01.01.1993 прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років мають право на зменшення пенсійного віку на 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років.

При цьому, початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини третьої статті 55 Закону №796-XII призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років до 01.01.1993.

Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до положень абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні.

Тотожна правова позиція щодо умов визначення наявності в особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно з абзацом 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII висловлена Верховним Судом у постанові від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22 (адміністративне провадження № К/990/634/24).

Водночас, суд відхиляє як безпідставне та таке, що не ґрунтується на приписах чинного законодавства, твердження позивача про підтвердження факту проживання в зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років станом на 01.01.1993 наявністю у нього посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), з огляду на наступне.

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Розділу Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 22-1), документами, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи є:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Отже, у разі звернення особи із заявою про призначення їй пенсії із застосуванням статті 55 Закону № 796-XII, для підтвердження права на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку заявником надається посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

На переконання суду, необхідність додаткового надання особою довідки про періоди проживання на території зони радіоактивного забруднення зумовлена наступним.

Так, 09.09.20158 позивачу було видане посвідчення серії НОМЕР_2 , згідно з яким позивач є потерпілим від Чорнобильської катастрофи (категорія 3). При цьому, бланк такого посвідчення містить застереження: "Затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 р. № 51".

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 № 51 "Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" були затверджені Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - Порядок № 51) та нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до абзацу третього пункту 5 Порядку № 51 (в редакції, чинній на момент видачі позивачу посвідчення серії НОМЕР_2 від 09.09.2015), потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Таким чином, суд констатує, що згідно з Порядком № 51 посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) зеленого кольору, серія Б видавалися наступним категоріям осіб:

1) особам, які постійно проживали на території зони безумовного (обов`язкового) відселення на день аварії;

2) особам, які постійно проживали на території зони гарантованого добровільного відселення на день аварії;

3) особам, які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій;

4) особам, які за станом на 1 січня 1993 р. прожили на території зони гарантованого добровільного відселення не менше трьох років і відселені або самостійно переселилися з цих територій;

5) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні безумовного (обов`язкового) відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше двох років;

6) особам, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зоні гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше трьох років.

Суд звертає увагу, що у посвідченні серії НОМЕР_2 від 09.09.2015 не зазначено конкретну умову (підставу) його видачі, а тому таке посвідчення не може підтверджувати саме факт проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення не менше трьох років станом на 01.01.1993, як про це зазначає позивач в позовній заяві.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що наявності лише посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорії 3) недостатньо для констатації набуття такою особою права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, в т.ч. визначення конкретного розміру зниження пенсійного віку.

Також, суд звертає увагу на те, що зменшення пенсійного віку на 6 років відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ можливе за наявності двох самостійних умов:

1) початкова величина зниження пенсійного віку 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період;

2) проживання щонайменше 3 роки станом на 1 січня 1993 року є умовою, яка встановлює додатково 1 рік зменшення пенсійного віку за 2 роки проживання, роботи.

Водночас, застосування як першої, так і другої умови, можливе у разі постійного проживання особи в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01 січня 1993 року щонайменше 3 років.

У заявах по суті спору сторонами не заперечується, що разом із заявою про призначення пенсії позивачем було надано довідку Рафалівської селищної ради від 03.07.2024 № 1005 (далі - довідка № 1005), згідно з якою ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в селі Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області з 11.08.1970 по 06.07.1993.

Село Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

За правилами частини третьої статті 44 № 1058-IV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Так, за наслідками перевірки довідки № 1005, відповідачем складений Акт перевірки достовірності документів, поданих для оформлення пенсії, від 12.08.2024 № 1700-1102-1/4561 (далі - Акт № 1700-1102-1/4561). Для проведення перевірки, як слідує зі змісту Акта № 1700-1102-1/4561, використано: погосподарську книгу № 4 за 1986-1990 роки, особовий рахунок № НОМЕР_3 ; погосподарську книгу № 8 за 1991-1995 роки, особовий рахунок № НОМЕР_4 .

Згідно з описовою частиною Акта № 1700-1102-1/4561, в погосподарській книзі № 4 за 1986-1990 роки Великожолудської сільської ради особовий рахунок № 311, голови сім`ї ОСОБА_2 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 . В графі "Для учащихся" на 01.01.1986 зазначено: ОСОБА_4 радгосп техн. І к.; на 01.01.1987 зазначено: ІІ к.; на 01.01.1988 зазначено: ІІІ к. (дату вибуття та прибуття не зазначено). В графі "Последующие изменения в работе" зазначено: к-п "Маяк". В погосподарській книзі № 8 за 1991-1995 роки Великожолудської сільської ради особовий рахунок № 326, голови сім`ї ОСОБА_2 , в членах сім`ї значиться запис про ОСОБА_3 , дочка, ІНФОРМАЦІЯ_1 . В графі "Відмітка членів господарства, що зовсім вибули з господарства" зазначено: 06.07.1993р. м. Кузнецовськ.

Також, в Акті № 1700-1102-1/4561 пенсійним органом сформовано наступний висновок: за результатами перевірки довідки № 1005 встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована за місцем проживання в селі Великий Жолудськ Вараського (Володимирецького) району Рівненської області з 30.03.1989 по 06.07.1993. Підтвердити період проживання з 01.01.1986 по 29.03.1989 немає можливості, оскільки в погосподарській книзі № 4 за 1986-1990 роки зазначено навчання в Мирогощанському радгоспі-технікумі в 1986-1988 роках (дату вибуття та прибуття не зазначено) та згідно з дипломом ОСОБА_5 з 01.09.1985 по 29.03.1989 навчалася в Мирогощанському радгоспі-технікумі; рекомендовано видати нову довідку згідно з актом перевірки.

Крім того, Акт № 1700-1102-1/4561 містить запис про надання Рафалівською селищною радою оновленої довідки від 13.08.2024 № 1238, відповідно до якої ОСОБА_1 була зареєстрована та проживала в селі Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області з 30.03.1989 по 06.07.1993.

Разом з тим, суд не погоджується з такими висновками відповідача, з огляду на таке.

Суд зауважує, що відповідно до наведених вище положень законодавства, підставою для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку є належність особи до потерпілих від Чорнобильської катастрофи та факт проживання (роботи), а не реєстрації у зоні посиленого радіологічного контролю.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема, у постановах від 29.01.2020 у справі № 572/245/17 (адміністративне провадження № К/9901/45843/18) та від 17.06.2020 у справі № 572/456/17 (адміністративне провадження № К/9901/22569/18, К/9901/22573/18).

Крім того, у постановах від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23 (провадження № К/990/40765/23), від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22 (адміністративне провадження № К/990/11776/23), від 02.10.2024 у справі № 500/551/23 (адміністративне провадження № К/990/28639/23) Верховний Суд також зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому, зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання (роботи) в ній особи.

З огляду на вказане, навчання позивача в Мирогощанському радгоспі-технікумі (знаходився на чистій території) на денній формі навчання спростовує факт його постійного проживання (фізичного перебування особи) в зоні гарантованого добровільного відселення протягом відповідних періодів, оскільки за загальним правилом місце постійного проживання особи нерозривно пов`язане з місцем її постійного навчання або роботи.

Однак, згідно з довідкою Мирогощанського аграрного фахового коледжу від 25.01.2024 № 811(далі - довідка № 811), під час навчання в Мирогощанському радгоспі-технікумі на денній формі навчання по спеціальності "Зоотехнія" з 01.09.1985 (наказ № 174-у від 31.07.1985 на зарахування) по 29.03.1989 (наказ № 25-к від 29.03.1989 на присвоєння кваліфікації і видачу дипломів), мала наступні періоди навчання: перший курс перший семестр з 01.09.1985 по 25.01.1986; канікули зимові з 26.01.1986 по 16.02.1986; перший курс другий семестр з 17.02.1986 по 10.07.1986; канікули літні з 11.07.1986 по 31.08.1986; другий курс перший семестр з 01.09.1986 по 23.01.1987; канікули зимові з 24.01.1987 по 18.02.1987; другий курс другий семестр з 19.02.1987 по 25.07.1987; канікули літні з 26.07.1987 по 31.08.1987; третій курс перший семестр з 01.09.1987 по 26.01.1988; канікули зимові з 27.01.1988 по 14.02.1988; третій курс другий семестр з 15.02.1988 по 14.07.1988; практика виробнича технологічна в колгоспі "Жовтень" Володимирецького р-ну з 15.07.1988 по 17.08.1988; канікули літні з 18.08.1988 по 31.08.1988; четвертий курс перший семестр з 01.09.1988 по 22.01.1989; практика виробнича переддипломна в колгоспі "Жовтень" Володимирецького р-ну з 23.01.1989 по 07.03.1989; державні екзамени з 08.03.1989 по 29.03.1989.

Вказана довідка надавалися позивачем для призначення пенсії, що стверджується розпискою-повідомленням до заяви від 15.07.2024 № 2438.

Згідно з наявними в судовій справі копіями аркушів погосподарської книги № 4 за 1986-1990 роки Великожолудської сільської ради, особовий рахунок № 311, записи про вибуття та повернення позивача з навчання у Мирогощанському радгоспі-технікумі відсутні. Вказане не заперечується відповідачем в Акті № 1700-1102-1/4561 та відзиві на позовну заяву.

За відсутності таких записів у погосподарській книзі суд приходить до висновку про те, що періоди канікул та практики під час навчання позивача в Мирогощанському радгоспі-технікумі мають бути зараховані йому до часу проживання на території зони гарантованого добровільного відселення, що становить 08 місяців 04 дні (канікули зимові з 26.01.1986 по 16.02.1986; канікули літні з 11.07.1986 по 31.08.1986; канікули зимові з 24.01.1987 по 18.02.1987; канікули літні з 26.07.1987 по 31.08.1987; канікули зимові з 27.01.1988 по 14.02.1988; практика з 15.07.1988 по 17.08.1988; канікули літні з 18.08.1988 по 31.08.1988; практика з 23.01.1989 по 07.03.1989).

Обставини щодо проживання позивача селі Великий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області з 30.09.1989 по 06.07.1993, що становить 04 роки 03 місяці 07 днів, сторонами не заперечуються.

Також, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою Вараської міської ради від 12.07.2024 № 199, ОСОБА_1 (11.08.1970) зареєстрована та проживає в селі Стара Рафалівка Вараського району Рівненської області з18.03.2015 по 27.09.2016 та з 02.01.2019 по даний час, що в сукупності становить по день видачі довідки становить07 років 00 місяців 21 день.

Село Стара Рафалівка Вараського району Рівненської області відповідно до Переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 № 106, віднесене до зони гарантованого добровільного відселення.

Таким чином, загальний документально підтверджений період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення становить 12 років 02 дні, в т.ч.: в період з моменту аварії (26.04.1986) по 31.07.1986 - 01 місяць 21 день; станом на 01.01.1993 - 04 роки 05 місяців 07 днів.

Відтак, позивач набув права як на застосування початкової величини зниження пенсійного віку на 3 роки, так і максимальної величини зниження пенсійного віку на 6 років.

Одночасно суд зауважує, що обов`язковою умовою призначення пенсії на пільгових умовах згідно зі статтею 55 Закону № 796-XII також є наявність у особи відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Також, суд повторює, що згідно зі статтею 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

В силу вимог абзацу 5 пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-XII позивач має право на зменшення на 6 років як пенсійного віку, так і страхового стажу.

Тобто, для призначення пенсії на пільгових умовах позивач повинен мати страховий стаж в розмірі 26 роки, оскільки пенсійного віку - 54 років - позивач досягнув у 2024 році.

Згідно зі спірним рішенням про відмову у призначенні пенсії від 23.08.2024 № 48, наданими позивачем документами підтверджено наявність у нього страхового стажу обсягом 37 років 04 місяці 25 днів.

Таким чином, суд констатує, що при зверненні із заявою про призначення пенсії від 15.07.2024 позивач підтвердив право на зниження пенсійного віку на 6 років та наявність страхового стажу понад 26 років, а тому відповідач приймаючи рішення від 23.08.2024 № 48 діяв всупереч приписам Конституції України та Закону № 796-XII, чим порушив право позивача на соціальний захист у старості.

Відтак, рішення про відмову в призначенні пенсії від 23.08.2024 № 48 прийняте відповідачем всупереч вимог чинного законодавства, а тому є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Водночас, вирішуючи питання про належний спосіб захисту (відновлення) порушених прав позивача суд враховує, що матеріали судової справи стверджується, що попередньо позивач прийняв рішення від 23.07.2024 № 48 про призначення пенсії позивачу з 12.08.2024.

За наведених обставин, на переконання суду, з метою ефективного відновлення порушених прав позивача слід на підставі пункту 10 частини другої прийняти рішення про застосування іншого способу захисту, а саме шляхом зобов`язання відповідача відновити нарахування та виплату позивачу пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років на підставі статті 55 Закону № 796-XII, починаючи з 12.08.2024.

Частинами першою, другою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За приписами частини першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності його дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому позовну заяву слід задовольнити повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за подання даного адміністративного позову позивачем сплачений судовий збір в сумі 1211,20 грн, а тому судові витрати останнього в частині сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 241-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 22.08.2024 № 48, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку на 6 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку на 6 років на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 № 796-ХІІ, починаючи з 12.08.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області суму судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять грн, 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 13.10.2025.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_5 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028; код ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076).

Суддя Ольга ПОЛІЩУК