Справа № 380/7855/25
Суддя: Кондратюк Юлія Степанівна
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Львів

10 жовтня 2025 рокусправа № 380/7855/25

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кондратюк Ю.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління ДПС у Львівській області (далі відповідач), в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 14.02.2024 року № 0-1307- UA0026331 за 2023 рік.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуваним рішенням йому протиправно визначено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 рік у розмірі 145534,05 гривень. Позивач вважає, що це рішення прийняте відповідачем з порушенням п. ж) пп. 266.2.2. ст. 266 Податкового кодексу України у зв`язку із тим, що нерухоме майно, яке належить позивачу на праві власності, не є об`єктом оподаткування як будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку. Крім того звернув увагу, що обставини стосовно правомірності звільнення позивача від сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, вже досліджувалися судом. Наведене і зумовило позивача звернутись до суду за судовим захистом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою судді від 25.04.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

19.05.2025 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позовні вимоги необґрунтованими та просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та даними податкової служби у власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувають об`єкти нерухомого майна, а саме: - нежитлові будівлі загальною площею 4344,3 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . На підставі вищевказаного, сформовано податкові повідомлення - рішення по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2023 від 14.02.2024 № №0-1307- НОМЕР_2 на суму 145 534,05 гривень.

Звертає увагу, що ОСОБА_2 у періоді з 01.01.2023 по 31.12.2023 не припиняв бути власником нежитлової нерухомості як громадянин України, а також не здійснював передачу нежитлової нерухомості в статутний фонд будь якого приватного підприємства, а тому у ОСОБА_3 немає підстав для застосування п. «ж» п.п. 266.2.2. ПК України.

Позивачем експертний висновок, щодо приналежності об`єктів нерухомості до певного класу будівель, до податкового органу не надавався, а також не звертався щодо проведення звірки по об`єктах нерухомості, які перебувають у його власності та правомірності нарахування податку на нерухоме майно.

26.05.2025 позивач подав відповідь на відзив, в якій додатково обґрунтовує підставність позовних вимог, та зазначає, що норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві» експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000, проте такі дії платника могли б спростити процес податкового адміністрування податку на нерухомість.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 є власником нежитлової нерухомості, серед якої: нежитлові будівлі загальною площею 4344,3 кв. м.: свинарник № 7 (Є) загальною площею 2421, 1 кв. м., ветамбулаторія № 8 (Ж) загальною площею 91,8 кв. м., свиноматочник № 11 (З) загальною площею 1831, 4 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується, наявним в матеріалах справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2021.

ОСОБА_1 є власником та засновником Приватного підприємства «М`ясосвіт», , зареєстрованого за адресою: Львівська обл., Сокальський р., с. Межиріччя, вулиця Шахтарська, буд. 35а, основним видом діяльності ПП «М`ясосвіт» є розведення свиней (КВЕД 01.46).

Вказані обставини встановлені на підставі виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 18.12.2019, статуту ПП «М`ясосвіт» від 05.09.2015 та витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 06.02.2024.

02.02.2021 позивач (покупець) уклав з Фермерським господарством «ЕДЕМ» (продавець) договір № 02/02/2021 на поставку поросят та ремонтних свинок, який діє до 31.12.2025.

26.10.2023 позивач з однієї сторони та Пустомитівська міжрайонна державна лабораторія Держпродспоживслужби, акредитована НААУ уклали угоду №80, відповідно до якої позивач був замовником лабораторних досліджень зразків сировини, готової продукції та санітарно-гігієнічні дослідження об`єктів приміщень позивача.

Позивач вказує, що у 2017 році проходив навчання спрямованих на підвищення його навичок в сфері сільськогосподарського підприємництва, що підтверджується сертифікатами, що долучені ним до матеріалів справи, а також є власником спеціалізованого вантажного фургона-рефрижератора, який позивач використовує для перевозки м`яса (свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ).

20.12.2024 позивач отримав лист від Львівської ДПІ ГУ ДПС у Львівській області про надання йому відмови у застосуванні спрощеної системи оподаткування через наявність податкового боргу. З вказаного листа позивач дізнався, що податковий борг виник на підставі податкового повідомлення-рішення від 14.02.2024 року № 0-1307-UA0026331 згідно з яким, за 2023 рік йому було нараховане податкове зобов`язання у сумі 145534,05 грн з податку на нерухоме майно, що не заперечується відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, щодо нежитлових будівель загальною площею 4344,3 кв. м., які знаходиться за адресою: Львівська обл., Сокальський р., с. Межиріччя, вулиця Шахтарська, буд. 35а, Головне управління ДПС у Львівській області сформувало податкове повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0-1307-UA0026331 на суму 145 534,05 гривень.

Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом про його скасування.

Змістом спірних правовідносин є правомірність податкового повідомлення-рішення, яким визначено суму податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості.

До вказаних правовідносин суд застосовує такі положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

Згідно з підп.265.1.1 п.265.1 ст.265 ПК України податок на майно складається, в тому числі з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Відповідно до підп.266.2.1 п.266.1 ст.266 ПК України об`єктом оподаткування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є житлова та нежитлова нерухомість, в тому числі її частка.

Платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості (підп.266.1.1 п.266.1 ст.266 ПК України).

За змістом пункту «ж» підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України не є об`єктом оподаткування будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу "Нежитлові сільськогосподарські будівлі" (код 1271) Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023, що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Відповідно до підпунктів 266.3.1, 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до підпункту 14.1.235 пункту 14.1 статті 14 ПК України сільськогосподарський товаровиробник для цілей глави 1 розділу XIV цього Кодексу - це юридична особа незалежно від організаційно-правової форми, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції та/або розведенням, вирощуванням та виловом риби у внутрішніх водоймах (озерах, ставках та водосховищах) та її переробкою на власних чи орендованих потужностях, у тому числі власновиробленої сировини на давальницьких умовах, та здійснює операції з її постачання.

Визначення поняття «сільськогосподарський товаровиробник» також міститься у статті 1 Закону України «Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001 - 2004 років» від 18 січня 2001 року № 2238-III, під яким мається на увазі фізична або юридична особа, яка займається виробництвом сільськогосподарської продукції, переробкою власновиробленої сільськогосподарської продукції та її реалізацією.

Згідно з абзацом другим статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис» виробники сільськогосподарської продукції - сільськогосподарські товаровиробники, фізичні особи (у тому числі домогосподарства, фізичні особи, що здійснюють діяльність, пов`язану з веденням особистого селянського господарства, самозайняті особи у сфері сільського господарства), які займаються сільськогосподарською діяльністю.

Застосування підпункту 266.2.2 пункту 266.2 статті 266 ПК України передбачає наявність двох умов, перша з яких - власник об`єкта нерухомості (будівлі, споруди) є сільськогосподарським товаровиробником (юридичною та фізичною особою), друга - об`єкт нерухомості (будівля, споруда) віднесений до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, та не здається їх власником в оренду, лізинг, позичку.

Таким чином, суду у цій справі необхідно з`ясувати: чи відноситься об`єкт нерухомості - нежитлові будівлі загальною площею 4344,3 кв. м.: свинарник № 7 (Є) загальною площею 2421, 1 кв. м., ветамбулаторія № 8 (Ж) загальною площею 91,8 кв. м., свиноматочник № 11 (З) загальною площею 1831, 4 кв.м., який знаходиться за адресою: Львівська обл., Сокальський р., с. Межиріччя, вулиця Шахтарська, буд. 35а до класу «Нежитлові сільськогосподарські будівлі» (код 1271), що використовуються за призначенням у господарській діяльності суб`єктів господарювання та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку; чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником.

Відповідаючи на питання перше, суд дослідив копію витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2021 та копію угоди № 80 від 26.10.2023 про замовлення лабораторних досліджень зразків сировини, готової продукції та санітарно-гігієнічні дослідження об`єктів приміщень позивача.

Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.06.2021 містить інформацію про функціональне призначення нежитлових будівель: свинарник, свиноматочник, ветамбулаторія. Вказана інформація підтверджує, що нежитлові приміщення є будівлями сільськогосподарського призначення (код 1271) відповідно до Класифікатора будівель і споруд НК 018:2023.

Зі змісту угоди № 80 від 26.10.2023 про замовлення лабораторних досліджень зразків сировини, готової продукції та санітарно-гігієнічні дослідження об`єктів, вбачається що вказані приміщення позивач утримує для їх безпосереднього функціонального призначення.

Відповідно до статті 5 Національного класифікатора України, затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 11.10.2010 № 457 такий вид діяльності як розведення свиней (01.46) віднесено до діяльності сільського господарства.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує аналогічні висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 13.12.2023 у справі №822/3288/17.

Отже, зазначені докази, у своїй сукупності, підтверджують, що згадані вище нежитлові приміщення позивача є будівлями сільськогосподарського призначення.

Щодо питання, чи є позивач сільськогосподарським товаровиробником, суд дослідив копію договору поставки ремонтних свинок та поросят № 02022021 від 02.02.2021; копію угоди № 80 від 26.10.2023 про замовлення лабораторних досліджень зразків сировини, готової продукції та санітарно-гігієнічні дослідження об`єктів приміщень позивач; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , а саме, спеціалізованого вантажного фургона-рефрижератора, який позивач використовує для перевозки м`яса; копії статуту ПП «М`ясосвіт» від 05.09.2015, виписку з ЄДРЮОФОП від 18.12.2019 та витяг від 06.02.2024; копії сертифікатів від 09.03.2017 та 01.03.2017.

З сукупного аналізу цих доказів вбачається, що позивач є власником та засновником ПП «М`ясосвіт», яке займається розведенням свиней, вирощуванням зернових культур (крім рисових), бобових культур і насіння олійних культур, розведенням іншої великої рогатої худоби та буйволів, розведенням інших тварин та допоміжною діяльністю у тваринництві. Позивач особисто замовляв поставку ремонтних свинок і поросят та підготовку (лабораторних досліджень) належних йому приміщень для вирощування тварин, а також у позивача є необхідний для цього обсяг знань.

Тому, суд дійшов до висновку, що належні позивачу на праві власності будівлі за адресою: Львівська обл., Сокальський р., с. Межиріччя, вулиця Шахтарська, буд. 35а: свинарник № 7 (Є) загальною площею 2421, 1 кв. м., ветамбулаторія № 8 (Ж) загальною площею 91,8 кв. м., свиноматочник № 11 (З) загальною площею 1831, 4 кв.м., використовуються ним для ведення сільськогосподарського виробництва та позивач є сількогосподарським товаровиробником у розумінні статті 1 Закону України «Про сільськогосподарський перепис».

Суд відхиляє доводи Головного управління ДПС у Львівській області про те, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які свідчили б про те, що позивач у розумінні законодавства є сільськогосподарським товаровиробником, оскільки ним не надано експертний висновок, щодо приналежності об`єктів нерухомості до певного класу будівель, до податкового органу не надавався та позивач не звертався щодо проведення звірки по об`єктах нерухомості, які перебувають у його власності та правомірності нарахування податку на нерухоме майно.

Норми податкового законодавства не покладають на платника податку обов`язок отримати від Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут автоматизованих систем у будівництві» експертний висновок щодо правильності класифікації наявних у власності особи об`єктів нерухомості за державним класифікатором ДК 018:2000, проте такі дії платника могли б спростити процес податкового адміністрування податку на нерухомість.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.05.2023 у справі № 380/10802/22.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За цих обставин податкове повідомлення-рішення від 14.02.2024 №0-1307-UA0026331 щодо позивача про визначення суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 145 534,05 гривень, не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, тому його належить визнати протиправним та скасувати.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що відповідач не довів правомірність прийнятого податкового повідомлення-рішення, тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

На цей момент суд не вирішує питання щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки представником позивача подано тільки попередній розрахунок таких витрат та не надано детальний опис наданих адвокатом послуг, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову, відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір між сторонами не розподіляється.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області №0-1307-UA0026331 від 14.02.2024.

3. Судовий збір розподілу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Львівській області (79003, вул. Стрийська, 35, м. Львів; ).

Повне рішення суду складено 10.10.2025.

Суддя Кондратюк Юлія Степанівна