Справа № 395/1938/25
Суддя: Забуранний Р. А.
Дата ухвалення: 2025-10-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 395/1938/25 Провадження № 2-а/395/27/2025

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2025 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Забуранного Р.А.,

при секретарі Таран С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом та просив поновити строк звернення до суду, скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 257 від 25 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративноївідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову посилається на те, що постанова № 257 від 25.07.2025 року є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Крім цього, про існування даної постанови дізнався лише 23.09.2025 року, коли отримав постанову про відкриття виконавчого провадження від Новоукраїнського ВДВС, а тому заявив клопотання про поновлення строку звернення з позовом до суду, передбачений ст. 286 КАС України. Просив поновити пропущений строк звернення до суду, оскільки причини пропуску є поважними, а саме те, що позивач не отримував оскаржувану постанову.

07 жовтня 2025 року до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що за обліковими даними ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у 3 відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Відстрочки від мобілізації, бронювання не має. 18.06.2025 року ОСОБА_1 було виписано Направлення №3971893 для проходження військово-лікарської комісії та визначення придатості до військової служби. Було вказано дату початку медичного огляду 19.06.2025 р. Відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008 р. (зі змінами) п.2.8.6. Строки проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не можуть перевищувати 6 днів. За необхідності направлення особи на додаткові лабораторні та інструментальні дослідження, інші обстеження для отримання повної та об`єктивної інформації про стан її здоров`я, загальний строк проведення медичних оглядів, а також лабораторних та інструментальних досліджень, не може перевищувати 14 днів. В порушення вимог законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, ОСОБА_1 нехтуючи своїми обов`язками, перебуваючи за межами правового поля не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_4 у строк визначений законодавством. Таким чином, позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. 18.07.2025 року уповноваженою особою на складання протоколу було складено протокол про адміністративне правопорушення № 257 відносно громадянина ОСОБА_1 за частиною 3 статті 210-1 КУпАП. ОСОБА_1 зміст протоколу був озвучений. ОСОБА_1 також було забезпечено право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, про що свідчать його особисті підписи та письмові пояснення у протоколі. ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи було доведено особисто, про що свідчать відмітки у протоколі про адміністративне правопорушення, а саме про розгляд справи 25.07.2025 року. 25.07.2025 року відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення скоєного останнім. Клопотань про відкладення розгляду справи до ІНФОРМАЦІЯ_2 не надходило. Будь-яких доказів, які б свідчили, що позивач після ознайомлення з оскаржуваною ним постановою не зміг у 10-денний строк з поважної об`єктивної причини звернутися з позовом до суду не подав. Вважають, що позивач сам створив обставину, яка залежала безпосередньо від нього. А тому позивач не має права на поновлення строку на оскарження постанови №257.

У відповіді на відзив, який надійшов на адресу суду, представник позивача заперечував щодо доводів зазначних у відзиві та просив задовольнити позов у повному обсязі.

В судове засіданння позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача у відповіді на відзив зазначив, що просить розглядати справу без їх участі та просить задовольнити позов.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду від представника відповідача надійшла заява в якій останній заперечив щодо задоволення позову та просив відмовити у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як встановлено судом, про існування оскаржуваної постанови прозивачу стало відомо 23.09.2025 року, а з даним позов останній звернувся до суду 30.09.2025 року, тобто в межах 10-ти денного строку, визначеного для оскарження постанови суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне поновити позивачу строк на подання даного позову.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідний зміст спірних правовідносин.

За обліковими даними ОСОБА_1 перебуває на обліку військовозобов`язаних у 3 відділі ІНФОРМАЦІЯ_4 та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відстрочки від мобілізації, бронювання не має.

ОСОБА_1 отримав повістку № 111 від 18.06.2025 року про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_2 20.06.2025 року о 14:00 годині.

По даній повістці позивач з`явився 18.06.2025 року, отримав відповідне направлення та почав проходити ВЛК, що доводиться долученими доказами по справі, а саме:

повістка № 111 від 18.06.2025 року;

картка обстеження медичного огляду № 874/18.06.2025;

направлення на медичний огляд від 18.06.2025 року;

направлення на медичний огляд від 19.06.2025 року;

висновок лікаря невропатолога від 19.06.2025 року;

висновок лікаря офтальмолога від 19.06.2025 року;

висновок лікаря психіатра від 19.06.2025 року;

усвідомлена згода особи на проведення психіатричного огляду від 19.06.2025 року;

довідка військово-лікарської комісії від 20.06.2025 року про направлення на дообстеження;

повістка від 23.06.2025 року;

маршрутний лист від 30.06.2025 року;

акт № 1211 від 03.07.2025 року;

висновок лікаря психіатра від 10.07.2025 року;

протокол № 257 про адміністративне правопорушення від 18 липня 2025 року;

магнітно-резонансна томографія від 21.07.2025 року;

повідомлення від 21 липня 2025 року;

довідка військово-лікарської комісії № 2025-0724-1051-0352-3 від 24.07.2025 року

Згідно постанови № 257 від 25 липня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 25 липня 2025 року 18.07.2025 року о 11 год. 15 хв. до ІНФОРМАЦІЯ_2 з`явився громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , для уточнення даних (проходження ВЛК). Перевіркою документів встановлено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 18.06.2025 року за № 53971893 отримав направлення для проходження військово-лікарської комісії для визначення придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_2 та не пройшов її взагалі і з 14.07.2025 року є порушником військового обліку, оскільки в порушення п. 3 ч. 1 ст. 22, ч. 2 ст. 26 Закону України «Про моблізаційну підготовку та мобілізацію» не пройшов військово-лікарську комісію, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

В зв`язку з викладеним, вирішено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 гривень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях чи бездіяльності відповідного складу правопорушення.

Згідно із ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За змістом ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 9 вказаного Закону передбачено, що військовозобов`язані - це особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у запас Збройних Сил України та інших військових формувань зараховуються громадяни України, які придатні за станом здоров`я до проходження військової служби в мирний або воєнний час і не досягли граничного віку перебування в запасі. Вони перебувають на військовому обліку в відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки та відповідних органах інших військових формувань.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який у подальшому був продовжений Указами Президента України з затвердженням відповідними Законами України.

Згідно положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Таким чином, з 24.02.2022 в Україні діє особливий період.

Указом Президента України від24.02.2022№ 69/2022 «Про загальну мобілізацію» оголошенопро проведення загальної мобілізації, яку в подальшому було продовжено і яка діяла станом на час притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постановою КМУ від 16.052024 № 560 передбачено, що під час здійснення мобілізаційних заходів військовозобов`язані повинні проходити військово- лікарські комісії з метою встановлення ступеня придатності до військової служби. Вимогами абз. 3 п.1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово - лікарські комісії чи відповідного районного (міського)територіального центру комплектування та соціальної підтримки

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно із ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Обов`язок проходити медичний огляд підтверджений абз. 4 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.

У протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові уповноважені особи зазначають про те, що ОСОБА_1 був направлений на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби та не пройшов її взагалі.

З матеріалів справи вбачається, що з 19.06.2025 року ОСОБА_1 почав проходити ВЛК. Діяв за направленнями та вказівками ВЛК при Новоукраїнському ТЦК.

ОСОБА_1 не здійснював жодних протиправних дій та не порушував законодавство у сфері оборони, інформація про проходження позивачем ВЛК є доступною для ТЦК, оскільки результати вносяться комісією до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та у ОСОБА_1 не має доступу до зазначеного реєстру.

Окрім того, оскаржувана постанова винесена усупереч діючому законодавству, оскільки відповідно до Примітки статті 210 КУпАП, норми статей 210,210-1 цього Кодексу не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи. ТЦК має доступ до медичної інформації в тому числі.

Крім того, судом встановлено, що на час винесення оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 вже пройшов ВЛК, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №2025-0724-1051-0352-3 від 24.07.2025 року.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Seryavin and others v. Ukraine, №4909, параграф 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, з врахуванням вищезазначеного, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн., а провадження у справі про адміністративне правопорушення слід закрити.

Керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 241-245, 246 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для зверненнядо суду для поданняпозовної заяви про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 № 257 від 25 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до адміністративноївідповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у виді штрафу в розмірі 17000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Р. А. Забуранний

Повний текст судового рішення виготовлений 14 жовтня 2025 року.