Справа № 260/7371/25
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

10 жовтня 2025 рокум. Ужгород№ 260/7371/25

Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Маєцька Н.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , в особі представника Бирковича О.І., звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДПС України в Закарпатській області, якою просить: скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС України в Закарпатській області від 08.04.2024 року № 0006477/07-16-07-04/30104729, № 0006479/07-16-07-04/30104729, № 0006480/07-16-07-04/30104729.

Ухвалою судді від 26 вересня 2025 року вказану позовну заяву залишено без руху з підстав невідповідності останньої вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України.

У відповідності до ч.2 ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України судове рішення - рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції;

Ухвала про залишення позовної заяви без руху від 26 вересн 2025 року набрала законної сили з моменту її підписання та є обов`язковою для виконання.

Відповідно до вимог вказаної ухвали позивачу для усунення недоліків позовної заяви необхідно надати суду:

- належним чином завірену копію податкового повідомлення-рішення від 08.04.2024 року № 0006480/07-16-07-04/30104729;

- докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 КАС України;

- докази сплати судового збору у розмірі визначеному згідно п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України для вимоги майнового характеру;

- заяву про поновлення строку звернення до суду, оформлену відповідно до вимог ст.ст. 161, 167 КАС України із зазначенням інших поважних підстав пропуску строку звернення до суду та доказів на підтвердження таких підстав.

07 жовтня 2025 до суду надійшла позовна заява в уточненій редакції, відповідно до якої позивач просить: скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби України в Закарпатській області від 08.07.2024 року за номерами № 0006477/07-16-07-04/30104729 та № 0006479/07-16-07-04/30104729.

До вказаної позовної заяви додано копії оскаржених податкових-повідомлень рішень, копію квитанції про сплату судового збору, докази надсилання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами.

Крім того, представником позивача подано заяву про поновлення строку звернення до суду.

Заява обґрунтована тим, що ГУ ДПС в Закарпатській області не повідомляло позивача про проведення перевірки та не ознайомлювало з результатами такої. 19 травня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративними судом відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 03 березня 2025 року у справі № 260/6520/24. Зазначає, що саме після 19 травня 2025 року позивач отримав можливість ознайомитися з оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є стаття 56 Податкового кодексу України.

Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Згідно з пунктом 56.19 статті 56 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Верховний Суд у постанові від 27 січня 2022 що ухвалена у справі 160/11673/20, зазначив, що у випадку відсутності правового регулювання у спеціальному законодавстві, застосуванню підлягають загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів, які встановлені КАС України.

Процесуальний строк звернення до суду з позовом про скасування податкового повідомлення-рішення (рішення про застосування штрафних санкцій) у випадку, якщо платником податків не використовувалася процедура досудового вирішення спору (адміністративного оскарження) визначається статті 122 частиною 2 КАС України становить шість місяців і обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судова палата вважає, що такий висновок не суперечить статті 56 пункту 56.18 ПК України, який закріплює право на звернення до суду з позовом у будь-який момент після отримання такого рішення, але при реалізації цього права має враховуватися строк давності.

Таким чином, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування податкових повідомлень-рішень, зокрема, у випадку судового оскарження податкових повідомлень-рішень без використання досудового порядку вирішення спору, визначається статтею 122 частиною 1 КАС України і становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до прохальної частини уточненої позовної заяви позивач просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.04.2024 року № 0006477/07-16-07-04/30104729, № 0006479/07-16-07-04/30104729.

Однак, до суду вищевказана позовна заява надійшла 22 вересня 2025 року (сформована в системі Електронний суд 21 вересня 2025 року), тобто з пропуском строку звернення до адміністративного суду.

Стосовно поданої на виконання ухвали судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2025 про залишення позовної заяви без руху заяви про поновлення строку звернення до суду, необхідно зазначити наступне.

В заяві про поновлення строку звернення до суду представник позивача зазначає про те, що тільки після відкриття 19 травня 2025 року Восьмим апеляційним адміністративним судом апеляційного провадження у справі № 260/6520/24 про стягнення з Ужанського національного природного парку податкового боргу позивач ознайомився із оскарженими податковими повідомленнями-рішеннями та саме тоді дізнався про порушення свої прав.

В той же час, як зазначає сам представник позивача у заяві про поновлення строку звернення до суду, у листопаді 2024 року позивач ОСОБА_2 дізнався про те, що ГУ ДПС у Закарпатській області звернулося до суду з позовом до Ужанського національного природного парку про стягнення податкового боргу. Зазначає, що 21 листопада 2024 року в.о. директора Ужанського національного природного парку (2020-2021 роки) Приймич О.В. та директор Ужанського національного природного парку (2015-2019 роки) подавали в адміністративній справі № 260/6520/24 заяву про вступ у розгляд справи в якості третіх осіб на стороні відповідача. Однак, в задоволенні таких клопотань було відмовлено.

З огляду на вищенаведене, позивач був обізнаний про наявність спору в адміністративній справі № 260/6520/24 ще на стадії розгляду справи в суді першої інстанції.

Разом з тим, момент коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення свого права визначається на суб`єктивним переконанням, а фактичними даними, що свідчать про можливість отримати таку інформацію раніше.

Так, сам факт наявності судового спору (про який було відомо позивачу) про стягнення з Ужанського національного природного парку податкового боргу прямо вказує на існування рішень контролюючого органу, якими цей борг визначено. Таким чином, позивач мав реальну можливість дізнатися про оскаржені податкові повідомлення-рішення раніше, шляхом звернення до контролюючого органу чи ознайомлення з матеріалами справи.

Відтак, посилання на відкриття апеляційного провадження у справі № 260/6520/24 не підтверджує наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду, оскільки поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, не залежали від волі особи і фактично унеможливлювали своєчасне звернення до суду. Обізнаність про адміністративну справу № 260/6520/24, подання в ній процесуальних документів навпаки свідчить про наявність у позивача можливості реалізувати свої права.

Крім того, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 26 вересня 2025 року в адміністративній справі № 260/7371/25 вже визнано необґрунтованими посилання представника позивача на розгляд адміністративної справи № 260/6520/24 про стягнення податкового боргу з Ужанського національного природного парку та про відмову у залученні позивача до участі в цій справі, оскільки такі доводи не можуть вважатися обставиною, що перешкоджала своєчасному зверненню до суду, оскільки позивач в силу вимог ст. 5 КАС України мав право звернутися до суду із самостійним позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Враховуючи викладене суддя вважає, що позивачем не надано належних доказів наявності обставин, які б давали підстави для висновку про наявність об`єктивних, тобто таких, що не залежали від волі позивача, обставин, які б зумовили поважність пропуску встановленого процесуальним законом строку звернення до суду.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Процесуальна можливість для звернення з позовом до суду пов`язана з певним часовим проміжком, протягом якого така особа може реалізувати право на звернення без застосування до неї наслідків пропуску такого строку. В той же час, у випадку звернення до суду поза межами такого строку, до неї підлягають застосуванню відповідні правові наслідки встановлені законом, в даному випадку ст. 123 КАС України.

Визначення початку або встановлення такого строку виходить з того, що такий початок починає своє обчислення з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В цьому випадку, законодавцем встановлена альтернативність такого обчислення, при чому в одному випадку це день об`єктивно достовірної та беззаперечної обізнаності такої особи, в іншому випадку таке обчислення повинно здійснюватися із можливості бути обізнаним про ті чи інші обставини, що можуть впливати на порушення прав, свобод чи інтересів (умовно), тобто встановлена так би мовити можлива обов`язковість бути обізнаним про ті обставини, що впливають або мають безпосередній вплив на відповідне порушення прав.

При чому, суд зауважує, що законодавець пов`язує початок обчислення строку з не з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а про те, коли вона об`єктивно повинна була дізналася про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій, в тому числі звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

У Рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 25.01.2000 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

Реалізація права позивача на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, а тому не реалізація цього права є наслідком його власної поведінки.

Виходячи з висновків Верховного Суду у постанові від 12.04.2023 у справі № 380/14933/22 реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В той же час, на переконання судді, представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку не вказуються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від його волевиявлення, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду, не надано доказів на підтвердження таких обставин.

Враховуючи вищевикладене, суд відмовляє в задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку, та судом не встановлено підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду, суд вважає за необхідне повернути адміністративний позов позивачеві.

Згідно ч.8 ст.169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 122, 123,169, 243, 248 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

2. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України в Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень повернути позивачеві.

3. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено скорочену (вступну та резолютивну частини) ухвалу суду, або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Н.Д. Маєцька