Справа № 272/953/25
Суддя: Чуб І. А.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 272/953/25
Провадження № 2-а/272/26/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої - судді Чуб І.А.,

секретаря судового засідання - Хитоніній М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що постановою інспектора відділу поліцейської діяльності № 2 ( смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Сікорським Олексієм Івановичем серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року було притягнуто до адміністративної відповідальності позивача, ОСОБА_1 , накладено адміністративне стягнення на нього у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП. Обставинами адміністративних правопорушень працівником поліції було зазначено, що ОСОБА_1 неначебто керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Корольова, с. Гальчин, Бердичівського району,

Житомирської області 01.08.2025 року в 17.26 год. при об`їзді велосипедиста не подав

сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9,2.б - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом. Вважає вказану постанову незаконною, необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, так як ОСОБА_1 не вчиняв правопорушень зазначених в постанові. Безпосередньо щодо правопорушення, то відповідний факт не відповідає фактичним обставинам справи, так як автомобілем на час, що зазначений в постанові серії ЕНА№ 5370154 від 01.08.2025 року ОСОБА_1 не керував. Працівники поліції автомобіль Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 не зупиняли, а поліцейський підійшов до автомобіля, коли він був попередньо припаркованим на території кладовища с. Гальчин. Відповідно відсутній сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Такими діями працівником поліції було порушено внутрішні нормативні документи, що встановлюють порядок патрулювання, а також і норми законів, що встановлюють порядок з`ясування обставин події та кваліфікації її як адміністративний проступок, а також і порядок притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того в зазначеному випадку поліцейським були порушені права на захист. Особі повинно бути забезпечено реалізацію її права на захист, яке полягає у наданні їй можливості надавати усні або письмові пояснення з приводу пред`явленого їй обвинувачення, збирати і подавати докази, брати особисту участь у провадженні, користуватись правовою допомогою захисника, реалізовувати інші процесуальні права, передбачені, зокрема КУпАП. Таким чином, не роз`яснення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, в момент складання протоколу про адміністративне правопорушення її процесуальних прав є завадою для забезпечення справедливого судового розгляду та захисту прав особи. Позивачем у визначений законодавством строк постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року не була оскаржена, так як він копію зазначеної постанови на час складання не отримав, а отримав лише копію протоколу за інше адміністративне правопорушення, а саме за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З копією постанови серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року був ознайомлений представник позивача 27.08.2025 року безпосередньо при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи № 272/882/25 відносно ОСОБА_1 , так як копія постанови серії ЕНА № 5370154 приєднана до матеріалів зазначеної справи. Просив поновити строк на оскарження постанови серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_1 постанову в день її винесення не отримав. Визнати незаконною та скасувати постанову інспектора відділу поліцейської діяльності № 2 (смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенанта поліції Сікорського Олексія Івановича серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 . Провадження у справі відносно ОСОБА_1 щодо адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, закрити.

Позивач подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначивши що позовні вимоги підтримує повністю, також надав письмові пояснення (а.с.37), згідно яких зазначив, що з постановою інспектора відділу поліцейської діяльності № 2 ( смт. Ружин) Бердичівського РВП Головного управління Національної поліції в Житомирській області лейтенантом поліції Сікорським Олексієм Івановичем серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.122 КУпАП не згодний, так як порушення не допускав, оскільки 01.08.2025 року біля 16.00 - 16.20 год. він належним йому автомобілем Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 поїхав на кладовище с. Гальчин з метою упорядочення місця захоронения свого сина. Попрацювавши 30-40 хвилин, десь біля 17.00 години, він вирішив відпочити і присів до салону автомобіля. Коли він знаходився в салоні автомобіля під`їхали на патрульному автомобілі працівники поліції, які пред`явили йому обвинувачення, що саме щойно він нечебто керував танспортним засобом і порушив правила дорожнього руху. Він пояснив, що це не можливо, так як на той час коли стверджували працівники поліції, він не керував автомобілем. Тобто обставини, що були відображені працівниками поліції в постанові про притягнення його до відповідальності абсолютно не відповідали фактичним обставинам справи, а зазначене правопорушення він не міг здійснити, так як транспортним засобом не керував, а лише відпочивав в салоні належного йому автомобіля, який знаходився в нерухомому стані. Відтак, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст.62 Конституції України вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у постанові у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність позивача, вказав, що позовні вимоги підтримують та просили задовольнити.

Представником відповідача ГУ НП в Житомирській області подано відзив на позовну заяву (а.с.23-28), в якому він просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими у зв`язку з наступним. Зі змісту постанови серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.08.2025 року о 17.26 год. ОСОБА_1 в с.Гальчин по вул.Корольова керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 перед перестроюванням, а саме об`їзду велосипедиста не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом (а.с. 7). У зв`язку з порушенням вказаних норм інспектором ВПД №2 (смт.Ружин) БРВП ГУ НП в Житомирській області Сікорським О.І. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 ч.2 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення ним правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 122 ч.2 КУпАП, є безпідставними та не обгрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими. Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності. Щодо строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зазначали , що відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Так, позивач оскаржує постанову інспектора від 01.08.2025 року, однак до суду представник позивача звернувся 03.09.2025 року, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду. Згідно долученої копії оскаржуваної постанови серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року, вбачається, що в п.9 постанови зазначено: копію постанови мною отримано. Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, записано відмову від підпису або отримання копії постанови наявний підпис ОСОБА_1 . Тобто позивач про винесення стосовно нього оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення дізнався 01.08.2025 року, тобто під час розгляду справи, що підтверджується його наявним підписом у оскаржуваній постанові та зафіксовано на доданому до відзиву відеозаписі. Позивач не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого ст.286 КАС України. Отже, ОСОБА_1 вже 01.08.2025 року повинен був усвідомлювати, що він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, й при бажанні вчиняти дії для захисту своїх прав, оскаржувати її у визначений законом строк тощо. ГУНП в Житомирській області вважає, що позивач не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого ст.286 КАС України. Натомість позовну заяву до суду представником позивача було подано лише 03.09.2025 року, тобто строки оскарження постанови позивачем були порушені, а тому слід критично ставитись до тверджень позивача та його представника щодо того, що представник позивача дізнався про наявність оскаржуваної постанови лише 27.08.2025 року безпосередньо при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи № 272/882/25 стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП.

Дослідивши докази у справі, врахувавши доводи сторін, наведені у позові, відзиві на позов, письмових поясненнях по суті справи, оцінивши всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду виходячи з наступних підстав.

З копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 510,00 грн., за те, що 01.08.2025 року о 17.26 год. ОСОБА_1 в с.Гальчин по вул.Корольова керуючи транспортним засобом Citroen Berlingo д.н.з. НОМЕР_1 перед перестроюванням, а саме об`їзду велосипедиста не подав сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку, чим порушив п.9.2 б - порушення попереджувальних сигналів перед перестроюванням, поворотом, розворотом (а.с.7).

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають серед інших і справи про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 122 ч.2 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року була винесена у зв"язку із порушенням позивачем ПДР України, що підтверджується матеріалами справи.

Оцінюючи причини поважності пропуску позивачем строку для оскарження постанови, суд зазначає наступне.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами ч. 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В ч. 2 ст.286 КАС України законодавець закріпив, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст.289 КУпАП про те, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Водночас згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч.2 ст.44 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України", ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

В позові представник позивача зазначає, що позивачем у визначений законодавством строк постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року не була оскаржена, так як він копію зазначеної постанови на час складання не отримав, а отримав лише копію протоколу за інше адміністративне правопорушення, а саме за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З копією постанови серії ЕНА № 5370154 від 01.08.2025 року був ознайомлений представник позивача 27.08.2025 року безпосередньо при ознайомленні з матеріалами адміністративної справи № 272/882/25 відносно ОСОБА_1 , так як копія постанови серії ЕНА № 5370154 приєднана до матеріалів зазначеної справи.

До суду з позовом представник позивача звернувся 03.09.2025 року, тобто, з недотриманням десятиденного строку.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву звертає увагу, що позивач, не був позбавлений можливості звернутися з відповідним позовом до суду в межах строку, встановленого ст. 286 КАС України, оскільки позивач про винесення стосовно нього оскаржуваної постанови дізнався 01.08.2025 року, під час розгляду справи, про, що свідчить його підпис в оскаржуваній постанові та зафіксовано на відеозаписі.

Позовну заяву ж щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з дня її отримання.

Частиною 3 ст.123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поряд з тим, п.8 ч.1 ст.240 КАС України закріплено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, зважаючи, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався в день її складення - 01.08.2025 року, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання причин пропуску строку на оскарження постанови поважними та про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду на підставі ст.240 ч.1 п.8 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 123, 240 243, 248, 286 КАС України, суд

постановив:

Позов ОСОБА_1 до ГУ НП в Житомирській області про визнання незаконною та скасування постанови про адміністративне правопорушення залишити без розгляду на підставі ст.240 ч.1 п.8 КАС України.

На ухвалу суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя:І. А. Чуб