Справа № 338/814/25
Суддя: Битківський Л. М.
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Справа №338/814/25

10 жовтня 2025 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Битківського Л.М.

з участю секретаря Чорній К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Богородчани заяву ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА №4939607 від 10 червня 2025 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а справу - закрити згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 24 липня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення. Дане рішення набрало законної сили 04 серпня 2025 року.

08 вересня 2025 року ОСОБА_1 подав заяву про роз`яснення рішення суду, а саме просив роз`яснити чи вважається оголошення інспектором поліції права, передбаченого ст. 268 КУпАП на отримання правової допомоги фактичною реалізаціє цього права, в який спосіб і в які часові терміни можливо було залучити адвоката або іншого фахівця у галузі права, для ознайомлення із матеріалами справи, відео доказами та скористатися його допомогою при розгляді справи для можливості бути почутим та надати свої аргументи.

Відповідно до частини 1 статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання (частина 2 статті 254 КАС України).

Суть роз`яснення судового рішення полягає в тому, що суд не повинен давати відповідь на нові та невирішені вимоги, а має роз`яснити положення постановленого ним рішення у випадку, якщо вони нечітко або незрозуміло сформульовані, що позбавляє можливості його виконання. Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, але без можливості його виправлення чи постановлення додаткового рішення. Предумовою,роз`яснення є нечіткість судового рішення за змістом, або неясність та незрозумілість для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Роз`яснення судом ухваленого рішення здійснюється з метою усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Згідно із частиною 1 статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

У даному випадку мотиви, які заявник наводить у своїй заяві, по суті полягають у тому, що він хоче отримати роз`яснення у порядку статті 254 КАС України, поставлені ним у такому аспекті, що вимагають від суду додаткового пояснення та обґрунтування вже прийнятого рішення, що діючим законодавством не передбачено.

У поданій заяв про роз`яснення судового рішення ОСОБА_1 зазначає, що не зрозумілим для нього є те, чому суд не дав оцінки діям поліцейського, який безпідставно на його думку відмовив йому у клопотанні про ознайомлення з матеріалами адміністративної справи. Також зазначає, що у рішенні суду не дана оцінка відмові інспектора поліції у заявленому клопотанні, яке було спрямоване на забезпечення можливості отримати правову допомогу. Однак, вказане твердження не відповідає суті прийнятого рішення. Так, у мотивувальній частині суд констатував, що процедура рогляду справи щодо ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського. В ході огляду в судовому засіданні відеозапису, суд не встановив порушення поліцейським порядку та процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також порушення прав позивача. Також суд вказував, що відеозапис спростовує твердження позивача про те, що поліцейський не надав йому можливості скористатись правовою допомогою адвоката. Таким чином суд дав оцінку доводам позивача у цій частині та розцінив їх як не обгрунтовані, такі, які перекручували об`єктивні обставини. Якщо позивач не погодився із наведеними мотивами та аргументами, то вправі був оскаржити судове рішення в апеляційному порядку.

Щодо питання реалізації права на правову допомогу під час розгляду справи на місці вчинення порушення ПДР, суд вважає за необхідне вказати, що прийняття рішення про накладення штрафу поліцейським безпосередньо під час виявлення порушення із забезпеченням особі можливості отримати правову консультацію, навіть у випадку відмови у можливості перенесення розгляду справи, не становить факту порушення права на захист, оскільки у цьому випадку особа зберігає право на оскарження прийнятого рішення в суді. Залучення адвоката на наступних стадіях провадження у даній категорії справ забезпечує гарантоване законодавством право на отримання правової допомоги.

В контексті розгляду даної заяви, суд також вважає за необхідне звернути увагу і не те, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ (до прикладу справа Серявін та інші проти України) у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Тобто не всі рішення вимагають однакового рівня деталізації обґрунтування. Складні справи можуть потребувати глибшого аналізу фактів і правових норм, тоді як простіші випадки можуть мати більш лаконічні обґрунтування.

З врахуванням наведеного та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що рішення Богородчанського районного суду від 24 липня 2025 року роз`яснення не потребує, оскільки є зрозумілим і не вимагає додаткового тлумачення, не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного, а відтак відсутні підстави для його роз`яснення.

Керуючись статтями 241, 248, 254, 310, 321 КАС України, суд,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення рішення Богородчанського районного суду від 24 липня 2025 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя: Л.М. Битківський