Справа № 640/15677/22
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2025-10-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 жовтня 2025 рокум. ДніпроСправа № 640/15677/22

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» до Державної аудиторської служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом Державного підприємства «Медичні закупівлі України» (далі позивач, ДП «Медичні закупівлі України») до Державної аудиторської служби України (далі відповідач, Держаудитслужба), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UA-2021-10-12-010441-b, затверджений 09 вересня 2022 року.

Позовні вимоги ДП «Медичні закупівлі України» мотивовані тим, що висновок про результати моніторингу процедури закупівлі UА-2021-10-12-010441-b, затверджений заступником Голови Держаудитслужби Шкуропатом О. Г. 09 вересня 2022 року (далі висновок), порушує права та інтереси позивача.

Так, за результатами проведення процедури закупівлі між ДП «Медичні закупівлі України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» укладено договір про закупівлю від 23 грудня 2021 року № 09/512-12/2021 (далі договір про закупівлю).

Керуючись пунктами 4.1.1, 10.2, 15.7 договору про закупівлю, відповідно до листів Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» від 23 грудня 2021 року № 1808, від 24 лютого 2021 року № 290, від 06 квітня 2021 року № 39, листа Міністерства охорони здоров`я України (далі МОЗ України) від 12 квітня 2021 року № 1011/81412-22: у зв`язку з тривалим терміном виготовлення запропонованих до поставки комплектів обладнання, які є унікальними та виготовляються лише під потреби замовника; враховуючи необхідність отримання постачальником попередньої оплати для запуску процесу виготовлення обладнання виробником; у зв`язку з відсутністю інформації від МОЗ України про розподіл між закладами охорони здоров`я закупленого обладнання; через повномасштабну військову агресію російської федерації; виникла обґрунтована необхідність щодо збільшення строку поставки продукції та продовження строку дії договору про закупівлю. Вказане свідчить про протиправність висновку, що є підставою для його скасування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 вересня 2022 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог ДП «Медичні закупівлі України», Держаудитслужба у жовтні 2022 року подала відзив на позовну заяву, вказуючи на те, що замовник (позивач у справі) в договорі, який укладений 28 грудня 2021 року, визначив строк поставки до 15 грудня 2021 року, який вже минув і протягом якого постачальник не може здійснити своїх зобов`язань за укладеним договором, що є порушенням статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 41 та абзацу 3 частини першої статті 4 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі».

Крім того, замовник уклав додаткові угоди від 23 грудня 2021 року № 1, від 28 лютого 2022 року № 2, від 15 квітня 2022 року № 3, від 23 травня 2022 року № 4, від 24 червня 2022 року № 5, від 20 липня 2022 року № 6, від 23 серпня 2022 року № 7 відповідно до яких здійснив передплату (аванс) на суму 103620743,00 грн, збільшив термін постачання товару до 05 вересня 2022 року і строк дії договору до 05 жовтня 2022 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 41 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі», що суперечить вимогам тендерної документації та тендерній пропозиції переможця, який підтвердив своєю тендерною пропозицією умову поставки предмета закупівлі до 15 грудня 2021 року.

Отже, замовник вніс зміни до договору, які призвели до його нікчемності відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі».

Замовник, після проведення моніторингу процедури закупівлі, 20 грудня 2022 року оприлюднив додаткову угоду від 16 грудня 2022 року № 9, якою знову продовжив строк постачання товару. Водночас товар (аналізатор порушень метаболізму на базі системи автоматичного екстрагування з сухих плям крові з прямим введенням у мас-селективний детектор у складі 1, 2 та 3) наразі не поставлений, через що існує ризик незадоволення потреби у вищезазначеному товару, а також невиконання умов договору.

Отже, за результатами моніторингу закупівлі UА-2021-10-12-010441-b встановлено порушення ДП «Медичні закупівлі України» вимог статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 5, частини першої статті 41 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі».

У жовтні 2022 року ДП «Медичні закупівлі України» подало до суду відповідь на відзив, в якій вказає на безпідставність доводів відповідача і просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23 листопада 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання представника Держаудитслужби про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 справу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року справу прийнято до провадження та продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), судом встановлено наступне.

12 жовтня 2021 року ДП «Медичні закупівлі України» оголошено процедуру закупівлі у межах виконання бюджетної програми: «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я». Опис умов оплати: Оплата за партію поставленої продукції за договором здійснюється протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної та/або Акта приймання продукції за місцем призначення, визначеним пунктом 2.2. договору, за умов відсутності будь-яких зауважень до продукції з боку замовника. Замовником може проводитись попередня оплата з урахуванням положень бюджетного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють питання здійснення попередньої оплати. Джерело фінансування закупівлі: Бюджетна програма КПКВК 2301220 «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я».

За результатами проведення процедури закупівлі між ДП «Медичні закупівлі України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» укладено договір про закупівлю від 23 грудня 2021 року № 09/512-12/2021 (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1 договору постачальник бере на себе зобов`язання у строки, в порядку і на умовах визначених цим договором, поставити замовнику детектори і аналізатори ДК 021:2015:38430000-8 Аналізатор порушень метаболізму на базі системи автоматичного екстрагування з сухих плям крові з прямим введенням у мас-селективний детектор у складі 1, 2 і 3 (НК 024:2019:60444 Скринінг метаболізму новонароджених / вроджені захворювання ІВД, набір, мас-спектрофотометричний аналіз) (далі за текстом товар) (номер оголошення про проведення процедури закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель UA-2021-10-12-010441-b), а замовник прийняти такий товар та оплатити його в порядку і на умовах, визначених цим договором.

Пунктом 1.2 договору визначено, що найменування (номенклатура, асортимент) товару, обсяг і кількість товару, ціна за одиницю товару та загальна вартість товару вказується в специфікації (додаток № 1), що є невід`ємною частиною цього договору.

Відповідно до пунктів 3.4, 3.4.1 договору оплата за партію поставленого товару за цим договором здійснюється протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання відповідної видаткової накладної та/або акту приймання товару за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника та/або кінцевого набувача. Замовником може проводитись попередня оплата з урахуванням положень бюджетного законодавства та нормативно-правових актів, що регулюють питання здійснення попередньої оплати. Попередня оплата за цим договором може проводитись замовником за умови отримання вмотивованого звернення постачальника про проведення попередньої оплати.

Згідно з пунктом 4.1 договору постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк до 15 грудня 2021 року включно, але у будь-якому випадку в строк, визначений замовником у заявці на поставку товару, направленій замовником постачальнику засобами електронної пошти у порядку, визначеному цим договором.

Пунктом 4.1.1 договору визначеного, що вказаний у пункті 4.1 цього договору строк поставки товару може бути змінено за мотивованим зверненням сторін за наявності обґрунтованих на те підстав та/або у разі здійснення замовником попередньої оплати, та/або у випадку, коли дія цього договору може бути продовжена відповідно до законодавства у сфері публічних закупівель, але у будь-якому випадку за взаємною згодою сторін.

Згідно з пунктами 10.1 та 10.2 договору усі спори, що виникають з цього договору або пов`язані із ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами. Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується в судовому порядку за встановленою підвідомчістю та підсудністю такого спору відповідно до чинного процесуального законодавства України.

Пунктами 11.1 та 11.2 договору визначено, що цей договір вважається укладеним і набирає чинності після його підписання сторонами з моменту надання згоди уповноваженим органом управління на вчинення даного значного господарського зобов`язання (у разі, якщо надання такої згоди передбачено законодавством) та діє до 31 грудня 2021 року, а в частині виконання сторонами своїх зобов`язань за цим договором, у тому числі в частині штрафних санкцій та поставки товару до повного виконання. Дія цього договору може бути подовжена за взаємною згодою сторін, шляхом підписання додаткової угоди до цього договору.

Відповідно до пункту 15.7 договору додаткові угоди та додатки до цього договору є його невід`ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі, підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками (за наявності) сторін.

Листами від 23 грудня 2021 року № 1808, від 24 лютого 2021 року № 290, від 06 квітня 2021 року № 39 Товариство з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» повідомило позивача про те, що у зв`язку з тривалим терміном виготовлення запропонованих до поставки комплектів обладнання, які є унікальними та виготовляються лише під потреби замовника, враховуючи необхідність отримання постачальником попередньої оплати для запуску процесу виготовлення обладнання виробником; у зв`язку з відсутністю інформації від МОЗ України про розподіл між закладами охорони здоров`я закупленого обладнання; через повномасштабну військову агресію російської федерації; виникла обґрунтована необхідність щодо збільшення строку поставки продукції та продовження строку дії договору про закупівлю.

30 грудня 2021 року позивачем здійснено передоплату на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» коштів у розмірі 103620743,00 грн.

Відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я України (далі МОЗ України) від 12 квітня 2022 року № 1011/8141/2-22 наказом Міністерства охорони здоров`я України від 15 березня 2022 року № 490 затверджено Розподіл лабораторного обладнання, закупленого за кошти Державного бюджету України на 2021 рік за бюджетною програмою КПКВК 2301220 «Розвиток системи екстреної медичної допомоги та модернізація і оновлення матеріально-технічної бази закладів охорони здоров`я». З огляду на введення в Україні воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX «Про затвердження воєнного стану в Україні» на сьогодні існують ризики незабезпечення безпечного постачання та цільового використання закупленого державним підприємством «Медичні закупівлі України» лабораторного обладнання за напрямом «Закупівля лабораторного обладнання, лабораторно-інформаційних систем та комп`ютеризованих робочих місць для працівників експертного та регіональних центрів неонатального скринінгу». Таким чином, просимо здійснити розвезення закупленого лабораторного обладнання до кінцевих набувачів, визначених Міністерством охорони здоров`я України, після припинення чи скасування воєнного стану та за погодженням Міністерства охорони здоров`я України.

Позивач уклав додаткові угоди: від 23 грудня 2021 року № 1, від 28 лютого 2022 року № 2, від 15 квітня 2022 року № 3, від 23 травня 2022 року № 4, від 24 червня 2022 року № 5, від 20 липня 2022 року № 6, від 23 серпня 2022 року № 7, від 5 вересня 2022 року № 8, від 16 вересня 2022 року № 9 та від 30 вересня 2022 року № 10 відповідно до яких здійснив передплату (аванс) на суму 103620743,00 грн, збільшив термін постачання товару до 31 жовтня 2022 року і строк дії договору до 30 листопада 2022 року.

Держаудитслужба відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про публічні закупівлі», пункту 9 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43, і на підставі наказу Держаудитслужби від 17 серпня 2022 року № 174 (дала Наказ № 174) здійснила моніторинг процедури закупівлі UА-2021-10-12-010441-b (ДК 021:2015: 38430000-8 Детектори та аналізатори (Аналізатор порушень метаболізму на базі системи автоматичного екстрагування з сухих плям крові з прямим введенням у мас-селективний детектор у складі 1, 2 та 3)), очікуваною вартістю 112642148,00 грн.

Підставою для проведення такого моніторингу слугували виявлені органом державного фінансового контролю ознаки порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель в інформації, оприлюдненій в електронній системі закупівель.

За результатами моніторингу закупівлі Деожаудитслужба склала висновок про результати моніторингу закупівлі від 09 вересня 2022 року (далі висновок).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ висновку замовник у договорі, який укладений 28 грудня 2021 року, визначив строк поставки до 15 грудня 2021 року, який вже минув і протягом якого постачальник не може здійснити свої зобов`язання за укладеним договором, що є порушенням статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 41 Закону та абзацу 3 частини першої статті 4 Закону. Крім того, замовник уклав додаткові угоди від 23 грудня 2021 року № 1, від 28 лютого 2022 року № 2, від 15 квітня 2022 року № 3, від 23 травня 2022 року № 4, від 24 червня 2022 року № 5, від 20 липня 2022 року № 6, від 23 серпня 2022 року № 7 відповідно до яких здійснив передплату (аванс) у розмірі 103620743,00 грн, збільшив термін постачання товару до 05 вересня 2022 року та строк дії договору до 05 жовтня 2022 року на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 41 Закону, що суперечить вимогам тендерної документації і тендерній пропозиції переможця, який підтвердив своєю тендерною пропозицією умову поставки предмета закупівлі до 15 грудня 2021 року. Отже, замовник вніс зміни до договору, які призвели до його нікчемності відповідно до пункту 2 частини першої статті 43 Закону.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ висновку за результатами аналізу питання внесення змін до договору установлено порушення вимог статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 5, частини першої статті 41 Закону. За результатами аналізу питання визначення предмета закупівлі, відображення закупівлі у річному плані, оприлюднення інформації про закупівлю, відповідності вимог тендерної документації вимогам Закону, розгляду тендерних пропозицій Товариств з обмеженою відповідальністю «Інтегрі-Лаб», «Інтегрейтед Медікал Груп», «Логіклабгруп», своєчасності укладання договору про закупівлю та його оприлюднення, відповідності умов договору умовам тендерної пропозиції переможця, своєчасності та повноти надання інформації та документів у випадках, передбачених Законом, порушень не встановлено.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ висновку з огляду на встановлене порушення законодавства у сфері публічних закупівель, яке є значущим через ризик неефективного використання бюджетних коштів, керуючись статтями 5 та 10 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», статтею 8 Закону України «Про публічні закупівлі» Держаудитслужба зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявленого порушення шляхом припинення зобов`язань за договором, в тому числі із застосуванням відповідних наслідків недійсності/нікчемності договору та протягом п`яти робочих днів з дня оприлюднення висновку оприлюднити через електронну систему закупівель інформацію та/або документи, що свідчать про вжиття таких заходів.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано позовні вимоги, суд виходить з наступного.

У частині другій статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначає Закон України від 26 січня 1993 року № 2939-XII «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі Закон № 2939-XII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 2939-XII здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі орган державного фінансового контролю).

Згідно з статтею 8 Закону № 2939-XII орган державного фінансового контролю, зокрема, здійснює державний фінансовий контроль та контроль за цільовим та ефективним використанням коштів державного і місцевих бюджетів; вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб; розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

У свою чергу, порядок здійснення моніторингу публічних закупівель регламентується статтею 8 Закону України від 25 грудня 2015 року № 922-VIII «Про публічні закупівлі» (далі Закон № 922-VIII).

Вказаний Закон є спеціальним нормативним актом, який регулює, зокрема, правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для забезпечення потреб держави, територіальних громад та об`єднаних територіальних громад, а його метою, зокрема, є забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель.

Частиною першою статті 8 Закону № 922-VIII визначено, що моніторинг процедури закупівлі здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю, та його міжрегіональні територіальні органи. Моніторинг процедури закупівлі здійснюється протягом проведення процедури закупівлі, укладення договору про закупівлю та його дії.

Згідно з частиною шостою статті 8 Закону 922-VIII за результатами моніторингу процедури закупівлі посадова особа органу державного фінансового контролю складає та підписує висновок про результати моніторингу процедури закупівлі, що затверджується керівником органу державного фінансового контролю або його заступником. Такий висновок підлягає оприлюдненню в електронній системі закупівель протягом трьох робочих днів з дня його складання.

Судом установлено, що відповідачем проведено моніторинг процедури закупівлі UА-2021-10-12-010441-b за результатом якої складно висновок про результати моніторингу процедури закупівлі від 09 вересня 2022 року № 942, який затверджений 09 вересня 2022 року.

Зміст оскаржуваного висновку (пункт 2) свідчить про виявлення при проведенні процедури закупівлі порушень вимог статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 5, частини першої статті 41 Закону № 922-VIII.

Водночас, відповідач вказав у пункті 1 про порушення позивачем абзацу 3 частини першої статті 4 Закону № 922-VIII.

Щодо виявлених порушень суд зазначає наступне.

Критеріями обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень є: 1) логічність та структурованість викладення мотивів, що стали підставою для прийняття відповідного рішення; 2) пов`язаність наведених мотивів з конкретно наведеними нормами права, що становлять правову основу такого рішення; 3) наявність правової оцінки фактичних обставин справи (поданих документів, інших доказів), врахування яких є обов`язковим у силу вимог закону під час прийняття відповідного рішення; 4) відповідність висновків, викладених у такому рішенні, фактичним обставинам справи; 5) відсутність немотивованих висновків та висновків, які не ґрунтуються на нормах права.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до пункту 3 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак, невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Суд відхиляє посилання відповідача у спірному висновку щодо встановлення порушення позивачем абзацу 3 частини першої статті 4 Закону № 922-VIII ураховуючи положення Порядку заповнення форми висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 08 вересня 2020 року № 552 (далі Порядок № 552), щодо необхідності зазначення відповідних порушень у пункті 2 висновку. Так, відповідач у пункті 2 висновку вказує про порушення позивачем вимог статті 631 Цивільного кодексу України, частини першої статті 5, частини першої статті 41 Закону № 922-VIII.

Зазначаючи про порушення частини першої статті 5 Закону № 922-VIII відповідач виходив із того, що через внесення змін у договорі щодо строків його дії і строків поставки такі дії призвели до недотримання принципів здійснення публічних закупівель, визначених частиною першою статті 5 Закону, зокрема, щодо добросовісної конкуренції серед учасників, максимальної економії, ефективності, відкритості та прозорості на всіх стадіях закупівель.

Суд вважає безпідставним таке посилання, оскільки відповідно частини першої статті 5 Закону № 922-VIII закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем 12 жовтня 2021 року оголошено процедуру закупівлі з описом умов оплати та джерелом фінансування закупівлі.

За результатами проведення процедури закупівлі між ДП «Медичні закупівлі України» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп» укладено договір, так як вказане товариство запропонувало найвигіднішу ціну, що не спростовано відповідачем. Іншими учасниками не здійснювалось оскарження результатів процедури закупівлі, що не заперечується відповідачем.

Отже, у висновку, відзиві на позовну заяву і наданих документів відповідачем не надано суду доказів порушення позивачем положень частини першої статті 5 Закону № 922-VIII. Навпаки, аналіз тендерної документації та відомостей за предметом закупівлі ДК 021:2015: 38430000-8 Детектори та аналізатори вказує на дотримання зазначених принципів.

Також відповідач залишив поза увагою, що умовами договору сторонам надано право змінювати термін його дії і строк поставки товару, що зроблено позивачем і Товариством з обмеженою відповідальністю «Інтегрейтед Медікал Груп».

Щодо порушення позивачем частини першої статті 41 Закону № 922-VIII, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 41 Закону № 922-VIII передбачено, що договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 631 Цивільного кодексу України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором.

Водночас, Законом № 922-VIII визначено підстави для визнання договору нікчемним.

Так, статтею 43 Закону № 922-VIII визначено, що договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону; 5) якщо назва предмета закупівлі із зазначенням коду за Єдиним закупівельним словником не відповідає товарам, роботам чи послугам, що фактично закуплені замовником.

Відповідачем у висновку не наведено жодних підстав, які б свідчили про нікчемність договору.

Матеріали справи свідчать, що умови договору про закупівлю не відрізняються від змісту тендерної пропозиції/пропозиції за результатами електронного аукціону; оскарження учасниками тендеру не здійснено (відсутнє рішення органу оскарження); порушення строків укладення договору відсутні, що підтверджено відповідачем; відповідачем підтверджено відмінність назви предмета закупівлі товарам укладеного Договору.

На підставі вказаного, суд дійшов висновку про безпідставність висновку в частині порушення позивачем вимог частини першої статті 41 Закону № 922-VIII.

Також суд зауважує, що згідно з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 20 січня 2020 року № 102 «Про попередню оплату товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти» установлено, що у договорах про закупівлю товарів, робіт і послуг за бюджетні кошти можуть передбачати попередню оплату в разі закупівлі:

- товарів, робіт і послуг за поточними видатками на строк не більше трьох місяців у розмірі до 100 товарів, робіт і послуг за поточними видатками на строк не більше трьох місяців у розмірі до 100 відсотків їх вартості включно;

- товарів, робіт і послуг за капітальними видатками та державними контрактами (договорами); періодичних видань на строк не більше 12 місяців у розмірі до 100 відсотків їх вартості включно;

- товарів, робіт і послуг, що закуповуються за зовнішньоекономічними контрактами (договорами), укладеними на виконання міжнародних зобов`язань; товарів, робіт і послуг, що закуповуються для забезпечення національної безпеки та оборони держави; товарів, робіт і послуг, що закуповуються для забезпечення участі України у міжнародних, національних та всесвітніх виставкових заходах на строк не більше 24 місяців у розмірі до 100 відсотків їх вартості включно.

У пункті 13 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України визначено, що видатки бюджету це кошти, спрямовані на виконання бюджетних програм, передбачених відповідним бюджетом. До видатків бюджету не належать: погашення боргу; надання кредитів з бюджету; розміщення бюджетних коштів на депозитах; придбання цінних паперів; повернення надміру сплачених до бюджету сум податків і зборів та інших доходів бюджету, проведення їх бюджетного відшкодування.

Відповідно до частини п`ятої статті 10 Бюджетного кодексу України видатки бюджету класифікуються за економічною характеристикою операцій, що здійснюються при їх проведенні (економічна класифікація видатків бюджету).

За економічною класифікацією видатків бюджету видатки бюджету поділяються на поточні та капітальні.

Відповідачем під час проведення моніторингу у спірному висновку не встановлено економічної класифікації видатків та строків здійснення позивачем передоплати з урахуванням наведених норм.

Висновок обґрунтований лише зміною строків дії договору та поставки товару, що передбачено в укладеному договорі.

Щодо зобов`язання усунути порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, викладених у висновку про результати моніторингу процедури закупівлі, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

При цьому, згідно з частиною дев`ятнадцятою статті 8 Закону № 922-VIII форма висновку та порядок його заповнення визначаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю

Як зазначено вище, пунктом 3 розділу ІІІ Порядку № 552 встановлено, що у разі виявлення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель, пункт 3 має містити посилання на структурну одиницю компетенційного нормативно-правового акту, на підставі якого орган державного фінансового контролю зобов`язує замовника усунути в установленому законодавством порядку такі порушення, а також зобов`язання щодо їх усунення.

Зазначені норми надають органу державного фінансового контролю повноваження щодо зазначення у висновку про усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель і не встановлюють конкретного переліку заходів (варіантів поведінки), спрямованих па усунення таких порушень. Конкретний захід (варіант поведінки), спрямований па усунення порушень законодавства у сфері публічних закупівель орган державного фінансового контролю визначає самостійно відповідно до наданих йому повноважень.

Відповідно до абзацу 9 пункту 1 та пунктів 2, 3 частини першої статті 8 Закону № 2939-ХІІ орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль та контроль за усуненням виявлених недоліків і порушень, розробляє пропозиції щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому, а також вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб.

Крім того, пунктами 8, 15 частини першої статті 10 Закону № 2939-ХІІ передбачено право органу державного фінансового контролю порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених із порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; порушувати перед керівниками відповідних органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій питання про притягнення до відповідальності осіб, винних у допущених порушеннях.

З урахуванням вказаного, у пункті 3 розділу ІІ висновку зазначено, що з огляду на встановлені порушення законодавства у сфері публічних закупівель та керуючись статтями 5, 10 Закону № 2939-XII, статті 8 Закону № 922-VIII відповідач зобов`язує здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень.

Щодо визначеного обов`язку у висновку, суд зазначає наступне.

Згідно з підпунктом 19 частини першої статті 4 КАС України індивідуальний акт це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Висновок про результати моніторингу процедури закупівлі є актом індивідуальної дії, що приймається відповідачем в межах наданих йому повноважень і на виконання, покладених на нього завдань та встановлює для позивача певні обов`язки щодо його виконання.

За змістом пункту 5 частини сьомої статті 8 Закону № 922-VIII у висновку обов`язково зазначаються зобов`язання щодо усунення порушення (порушень) законодавства у сфері публічних закупівель.

Можливість усунення виявлених порушень прямо залежить від чіткого визначення суб`єктом владних повноважень конкретного заходу (варіанту поведінки), яких слід вжити уповноваженій особі замовника для усунення порушень.

Згідно з частиною першою статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов`язання, які виникають між суб`єктами господарювання або між суб`єктами господарювання і негосподарюючими суб`єктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов`язаннями.

За частиною першою статті 41 Закону № 922-VIII договір про закупівлю укладається відповідно до норм Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

У частині першій статті 203 Цивільного кодексу України наведено вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Частина перша статті 215 Цивільного кодексу України визначає підставою недійсності правочину недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених наведеними приписами статті 203 Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Аналіз наведених підстав недійсності правочинів та її наслідків дає можливість дійти висновку, що інститут недійсності має на меті повне скасування правочину (розірвання договору) саме як юридичного факту, а його застосування має приводити до відновлення стану, який існував до укладення договору, який суперечить законодавству.

Відповідно до статті 43 Закону № 922-VIII договір про закупівлю є нікчемним у разі: 1) якщо замовник уклав договір про закупівлю до/без проведення процедури закупівлі/спрощеної закупівлі згідно з вимогами цього Закону; 2) укладення договору з порушенням вимог частини четвертої статті 41 цього Закону; 3) укладення договору в період оскарження процедури закупівлі відповідно до статті 18 цього Закону; 4) укладення договору з порушенням строків, передбачених частинами п`ятою і шостою статті 33 та частиною сьомою статті 40 цього Закону, крім випадків зупинення перебігу строків у зв`язку з розглядом скарги органом оскарження відповідно до статті 18 цього Закону.

Судом під час розгляду справи не встановлено обставин, визначених у статті 43 Закону № 922-VIII.

Так, норми Закону №922-VIII не передбачають порядку усунення виявлених порушень процедури закупівлі після визначення переможця процедури закупівлі та укладення із ним договору про закупівлю.

Верховний Суд у постанові від 30 листопада 2021 року у справі № 420/5590/19 вказав, що з моменту визначення переможця торгів та встановлення відповідності пропозиції позивача вимогам тендерної документації та вимогам Закону України «Про публічні закупівлі» неможливо відмінити процедуру закупівлі, у порядку, передбаченому статтею 31 Закону, оскільки це нівелює принципи та основні положення Закону України «Про публічні закупівлі». Право на відміну торгів існує лише на стадії до завершення процедури торгів, а не після їх завершення на стадії укладання договору з переможцем. Після укладення договору про закупівлю процедура закупівлі є завершеною.

Частиною першою статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

За положеннями частин першої, другої статті 598 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках встановлених договором або законом.

За змістом наведених норм договір може бути розірваний лише за згодою сторін або у судовому порядку, проте для цього повинні існувати підстави.

Визначення контролюючим органом такого способу усунення виявлених порушень як припинення зобов`язань не вирішує питання обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії, оскільки, підстави припинення зобов`язань врегульовані главою 50 Цивільного кодексу України. У свою чергу, питання щодо розірвання договору визначені статтею 651 Цивільного кодексу України, згідно якої розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, спонукання позивача до розірвання договору задля усунення виявлених відповідачем порушень є виходом останнього за межі повноважень.

Суд зазначає, що встановлене відповідачем порушення носить виключно формальний характер, оскільки не пов`язане із неможливістю забезпечення ефективного та прозорого здійснення закупівель, створення конкурентного середовища у сфері публічних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвитком добросовісної конкуренції.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 11 червня 2020 року у справі № 160/6502/19 і від 26 листопада 2020 року у справі № 160/11367/19.

Відповідачем не встановлено, що виявлені, на його думку, порушення є істотними та є підставами для припинення зобов`язань за договором та застосування наслідків для здійснення розірвання такого договору.

Крім того, усунення виявлених під час проведення моніторингу закупівлі порушень у запропонований в оскаржуваному висновку спосіб призведе до порушення прав та інтересів сторін укладеного договору та матиме негативні наслідки для репутації третьої особи, що є непропорційним у співвідношенні з виявленим недоліком та стверджуваним порушенням.

У Рішенні від 25 січня 2012 року № 3-рп/2012 (справа № 1-11/2012) Конституційний Суд України зазначив, що одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Додержання принципу пропорційності означає необхідність дотримання балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване відповідне рішення.

Суд також враховує, що оскаржуваний висновок про результати моніторингу закупівлі не містить доказів та відомостей про неефективне, незаконне, нецільове використання бюджетних коштів.

Вимога припинити зобов`язання за договором про закупівлю з переможцем, який сумлінно виконується сторонами, може призвести до безпідставного порушення майнових прав господарюючих суб`єктів сторін договору.

Відтак, зобов`язавши позивача вжити заходів щодо припинення/розірвання зобов`язань за договорами, укладених за результатами проведеної процедури закупівлі, відповідач порушив принцип пропорційності та діяв без легітимної мети.

Суд також виходить з того, що в оскаржуваному висновку необґрунтовано необхідність застосування саме такого способу усунення встановлених порушень, не наведено наслідків, до яких призвели допущені позивачем порушення, їх значення з огляду на мету та принципи Закону № 922-VII.

У той же час, відповідні протиправні дії замовника неодмінно повинні утворювати порушення одного з основних принципів здійснення державних закупівель, визначеного статтею 5 Закону № 922-VIII, а саме недискримінація учасників. Відповідачем не долучено до матеріалів справи жодних доказів того, що позивач будь-яким чином поставив учасників закупівлі у дискримінаційне становище.

За наведених обставин, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання позивача здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень шляхом припинення зобов`язань за договором.

Таким чином, враховуючи усі вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що оскаржуваний висновок є протиправним та підлягає скасуванню.

Посилання на порушення строку проведення моніторингу суд відхиляє через те, що відповідачем проведено моніторинг у період з 17 серпня 2022 року до 06 вересня 2022 року, тобто 15 робочих днів, що відповідає положенням Закону № 922-VIII.

У статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірності винесення оскаржуваного припису.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимога позивача є обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер і позов підлягає задоволенню, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов Державного підприємства «Медичні закупівлі України» (ідентифікаційний код 42574629, місцезнаходження: вул. Грушевського, 7, м. Київ, 01601) до Державної аудиторської служби України (ідентифікаційний код 40165856, місцезнаходження: вул. Петра Сагайдачного, 4, м. Київ, 04070) про визнання протиправним та скасування рішення.

Визнати протиправним та скасувати висновок Державної аудиторської служби України за результатами проведення моніторингу процедури закупівлі UA-2021-10-12-010441-b, затверджений 09 вересня 2022 року.

Стягнути на користь Державного підприємства «Медичні закупівлі України» судовий збір у розмірі 2481,00 грн (дві тисячі чотириста вісімдесят одна гривня) за рахунок бюджетних асигнувань Державної аудиторської служби України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Кисіль