Справа № 279/5294/25
Суддя: Волкова Н. Я.
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
провадження №2-а/279/71/25
Справа № 279/5294/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м.Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Волкової Н.Я., з секретарем Гонцовською Л.В., розглянувши в приміщенні суду в м.Коростені термінову адміністративну справу №279/5294/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача зазначивши, що згідно постанови про адміністративне правопорушення за ч.3 статті 210-1 КУпАП від 13.03.2025 №01/164 його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень.

Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, по-перше, відповідно до витягу з додатку Резерв+ ОСОБА_1 перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , дані оновив вчасно, постановою ВЛК від 06.02.2025 року був визнаний придатним до служби у в/ч забезпечення, ТЦК та СП, військовозобов`язаним, та відповідно до витягу з вказаного додатку адресу проживання зазначено, як: АДРЕСА_1 , тобто відповідна адреса для листування була у вказаному додатку, як актуальна, там же і був зазначений діючий номер телефону. 26.02.2025 року під час особистої явки до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 було повідомлено, що відносно нього буде складений адміністративний протокол №01/164 про адміністративне правопорушення. У протоколі, який складено 26.02.2025 року офіцером ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , зазначено, що 14.02.2025 року о 9-30 год. в умовах дії особливого періоду воєнного стану ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним запасу, відмовився від повістки, врученій у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 по надісланій повістці 23.01.2025 року засобами поштвого зв`язку Укрпошта, яка повернута за відсутності адресата за вказаною адресою, повістці начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , вдповідно до змісту якої ОСОБА_1 14.02.2025 року о 9-30 год. зобов`язаний був з`явитись до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення він пояснював, що повістка, яка мала бути доставлена Укрпоштою за вказаною адресою, не надходила, ніяких повідомлень від Укрпошти не надходило, тобто фактично він не міг знати про надсилання такої повістки. Постанова №01/164 від 13.03.2025 року в присутності позивача не оголошувалась та не вручалась.

По-друге, під час ознайомлення з матеріалами справи та постановою стороною захисту було отримано ряд документів. Відповідно до копії протоколу № 01/164, складеного відносно позивача, відсутня інформація про те, що останній погоджується на розгляд адміністративних матеріалів у його відсутності , а також відсутній лист повідомлення про дату та час розгляду відповідного протоколу.

Відповідно до повістки №9, виданої на ім`я ОСОБА_1 , зазначено адресу як смт. Народичі, без зазначення району, області, вулиці та номеру будинку, що ставить під сумнів, на яку ж саме адресу було спрямована відповідна повістка, що й підтверджується копією конверту, на якому взагалі відсутня адреса отримувача. Відповідно до перевірки відстеження відправлення №199 воно прийнято 23.01.2025 та на даний час дані про вказане відправлення відсутні, тощо незареєстровані в системі.

Відповідно до копії довідки про причини повернення/ досилання листа за Ф20 міститься відмітка про повернення листа за закінченням строку зберігання, тобто виникає питання: лист перебував на зберіганні чи відправлявся Позивачу.

Зі змісту постанови №01/164 по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП видно, що підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та відмітка про отримання копії постанови відсутні, що свідчить про те, що про існування оскаржуваної постанови позивачу не повідомлялось належним чином.

Просив скасувати постанову по адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 13.03.2025 №01/164, винесену ІНФОРМАЦІЯ_5 , та закрити справу.

Представник позивача просив провести розгляд справи у його відсутність, подавши письмову заяву.

Представник відповідача про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином про причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов, заперечень, клопотань не подав.

Судом встановлено, що постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_4 від 13.03.2025 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.210-1 ч.3 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн..

Так, відповідно до диспозиції ч.1 статті 210-1 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч.3 ст.210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати законодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 №303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабінет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Підпунктом 2 пункту 1 Додатку 2 «Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів» Порядку №1487 визначено, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п.3 цього Додатку 2 до Порядку №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття або недбале зберігання військово-облікових документів, яке спричинило їх втрату, притягуються до адміністративної відповідальності згідно із Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Статтею 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Відповідно до ч.1 ст.22 цього Закону громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з ч.1 ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Порядок складання ІНФОРМАЦІЯ_7 протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення визначено Наказом МОУ від 01.01.2024 №3, яким затверджено відповідну відомчу Інструкцію, згідно п.2 розділу 1 "Загальні положення" якої визначено, що уповноважені особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, визначаються наказами керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Позивач посилається як на обставину неправомірного притягнення його до відповідальності на той факт, що він жодних повісток чи повідомлень про необхідність з`явлення до ІНФОРМАЦІЯ_3 не отримував.

Так, за приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-1 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

При цьому обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три днів до дати розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, висвітленою у постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі №742/3757/16-а, від 31 січня 2019 року у справі №760/10803/15-а, від 19 вересня 2019 року у справі №686/21230/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №486/92/17, від 14 листопада 2019 року у справі №815/1570/16, від 06 грудня 2019 року у справі №804/7725/17, від 24 грудня 2019 року у справі № 360/403/19.

30 січня 2020 року Верховний Суд у справі №482/9/17 та у справі №308/12552/16-а досліджував принцип належного повідомлення особи про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності та вказав, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Зміст обов`язку уповноваженої посадової особи щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати, чи поінформовано особу. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

Зазначені доводи відповідачем не спростовані, в матеріалах справи відсутня копія повістки із особистим підписом позивача про її отримання, відеозапис процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, акт про відмову від її отримання, повідомлення (зворотне повідомлення) від установи поштового зв`язку про її надсилання та отримання також у справі відсутні.

В оскарженій позивачем постанові не зазначено ані серії, ані номеру, ані дати складання протоколу та підстави його складнання. Також в постанові зазначено, що позивач 14.02.2025 року не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_8 , однак доказів того, що ОСОБА_1 направлялася повістка за місцем проживання, або іншим засобом повідомлення не зазначено та доказів направлення не подано. Будь-яких доказів на спростування вказаних позивачем обставин відповідач не подав, що розцінюється судом як відсутність таких.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не була дотримана процедура притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, внаслідок чого останній був позбавлений прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, що є суттєвим порушенням. Не подано відповідачем і доказів на підтвердження самого факту вчинення позивачем правопорушення.

Недотримання відповідачем процедурних приписів законодавства України про адміністративні правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення протиправною, наслідком чого є її скасування.

З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підтаві викладеного, керуючись ст.243-246, 286 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 підполковника ОСОБА_5 від 31.03.2025 року №01/164 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.210-1 ч.3 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в 30-денний строк, який обчислюється з дня проголошення (складення) рішення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а в разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не було скасовано.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_6 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_9 , місце знаходження: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Суддя