Справа № 560/6351/25
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/6351/25
08 жовтня 2025 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Матущака В.В., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державна служба України з питань праці , Керівник Центрально Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці Карпюк Роман Миколайович , Центрально- Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці , Голова дисциплінарної комісії Державна служба України з питань праці Мар`єнко Юрій Михайлович , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 заступник начальника Центрально Західного міжрегіонального управління по Вінницькій області про визнання протиправним подання, наказу та зобов`язання вчинити дії,
Позивач звернувся до суду з позовом до Державної служби України з питань праці, Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Керівника ЦентральноЗахідного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Карпюка Романа Миколайовича, Голови дисциплінарної комісії Державної служби України з питань праці Мар`єнка Юрія Михайловича, в якому просить:
1. Визнати протиправним подання начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Р.Карпюка про застосування заходів дисциплінарного впливу та притягнення до дисциплінарної відповідальності від 05.02.2025 №ЦЗ/1/180-ЦА-25;
2. Визнати протиправним подання дисциплінарної комісії від 25.03.2025;
3. Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань праці "Про накладання дисциплінарного стягнення на Олександра Малюзіна" від 07.04.2025 № 31-КТ-25а;
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.09.2025 вирішено позов ОСОБА_1 до Державної служби України з питань праці, Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, Керівника ЦентральноЗахідного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Карпюка Романа Миколайовича, Голови дисциплінарної комісії Державної служби України з питань праці Мар`єнка Юрія Михайловича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 заступник начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління по Вінницькій області задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби України з питань праці "Про накладання дисциплінарного стягнення на Олександра Малюзіна" від 07.04.2025 №31-КТ-25а.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Встановити позивачу строк для надання доказів розміру судових витрат на професійну правничу допомогу - 5 днів з дня ухвалення рішення по справі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) в розмірі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн. 96 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці.

До Хмельницького окружного адміністративного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 - адвоката Пелюшок Л.О. про ухвалення у справі додаткового рішення про розподіл судових витрат та стягнення за рахунок бюджетних асигнувань 50000,00 грн. витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Дослідивши подане клопотання, суд дійшов наступних висновків.

За приписами статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини 3 статті 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову сторона, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 1, пунктів 1, 3 частини 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати, пов`язані із проведенням експертиз.

Згідно з частиною 2 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до пункту 1 частини 3 вказаної статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частинами 4, 5 статті 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частинами 6, 7 статті 134 КАС України визначено, що у разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності цим критеріям заявлених витрат.

Згідно з частиною 9 статті 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Компенсація витрат на правову допомогу може бути проведена тільки у тих випадках, якщо вона полягала в участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді - в межах судового розгляду справи.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Вирішуючи питання щодо пов`язаності витрат з розглядом справи та пропорційності розміру наданих послуг, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями КАС України та іншими законами.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.

Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналізуючи наведені правові норми, суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі №726/549/19.

Відповідно до частини 7 статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Суд встановив, що представник позивача, адвокат Пелюшок Л.О. на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надав :

1. ордер ВХ №1094700 від 17.04.2025;

2. копія свідоцтва серія ХМ №000077 від 12.06.2017 про право на зайняття адвокатською діяльністю Пелющок Л.О.;

3. договір від 17.04.2025 про надання професійної правничої допомоги

4. акт приймання-передачі від 22.09.2025.

Згідно умов договору надаються наступні юридичні послуги: ведення переговорів від імені та в інтересах клієнта, вивчення матеріалів дисциплінарної справи, правових позицій в залежності від ситуації Клієнта; підготовка необхідних процесуальних документів (позовних заяв, відзивів на позов, відповіді на відзив, письмові пояснення, клопотання, заяви, тощо); консультації по правовій позиції в необхідних межах; участь у судових засіданнях у суді першої інстанції, апеляційній, касаційній інстанції»).

Разом з тим, суд зазначає, що не всі ці послуги стосуються безпосередньо розгляду справи №560/6351/25 в першій інстанції та вочевидь не надавалися.

Отже, розрахунок у 50000,00 грн. базується не лише на роботі у конкретній справі, а й на потенційних послугах, які взагалі не були надані (до прикладу: справа розглядалася з правилами спрощеного письмового провадження, а тому послуга участь у судових засіданнях не надавалася; а вказана послуга вивчення правових позицій в залежності від ситуацій клієнта є прямим професійним знанням адвоката і не може відноситися до послуг).

Разом з тим, суд зазначає, що умови договору передбачають додаткові платежі (пункт 5.1) - ще +50% щороку, якщо справа триває понад рік, що свідчить про те, що розмір гонорару є потенційно необмеженим і не співмірним зі складністю справи.

Таким чином, наданий представником позивача договір підтверджує невизначеність і завищення витрат, що суперечить вимогам частини 5 статті 134 КАС України про співмірність витрат.

Окрім того, встановлено, що згідно з Актом, адвокат надав такі послуги:

1. Ознайомлення, вивчення та правовий аналіз матеріалів дисциплінарного провадження відносно ОСОБА_1 . Вивчення судової практики в подібних категоріях справ з урахуванням правової ситуації Клієнта. Надання консультацій, роз`яснень щодо справи. Формування правової позиції та стратегії захисту;

2. Підготовка позовної заяви та інших документів процес (клопотань, заяв, тощо);

3. Підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву, поданого Державною службою України з питань праці.

4. Підготовка та подання відповіді на відзив на позовну заяву, поданого Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Державної служби з питань праці.

Дослідивши поданий Акт, суд вважає, що відсутність конкретного часу, витраченого на кожну дію, зазначення вартості як "фіксовано" без розрахунку, загальність формулювань "формування позиції" унеможливлює оцінку співмірності витрат, що суперечить частині 4 статті 134 КАС України, яка вимагає детального опису робіт.

Встановлено, що пункт 5 договору визначає, що гонорар у розмірі 50000,00 грн. сплачується протягом 90 днів після ухвалення рішення суду першої інстанції.

Згідно резолютивної частини рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26.09.2025 визначено, що "Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.".

Отже строк оплати гонорару для замовника, позивача у справі ще не сплив.

Окрім того, згідно з частиною 3 статті 139 КАС України, у випадку часткового задоволення позову суд розподіляє витрати пропорційно до задоволених вимог.

Враховуючи часткове задоволення позову, компенсація витрат можлива лише у тій частині, яка відповідає задоволеним позовним вимогам.

Разом з тим, суд зазначає, що у постанові від 24.01.2019 у справі №910/15944/17 Верховний Суд зауважив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", заява № 19336/04). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Зважаючи на предмет спору, заявлені позовні вимоги, а також зміст позовної заяви, беручи до уваги розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, а також часткове задоволення позовних вимог, суд вважає, що даний спір, суд дійшов висновку, що складність даної справи та виконані адвокатом роботи (надані послуги); час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, що заявлена сума до відшкодування витрат на правничу професійну допомогу є неспівмірною з вимогами, які заявлені у позовній заяві.

Враховуючи викладене у сукупності, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає, що розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 5000,00 грн. за всіма визначеними у акті прийому-передачі виконаних робіт складовими професійних правничих послуг.

При цьому, метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення понесених збитків, але і у певному сенсі має спонукати суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг та своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Пелюшка Леоніда Олександровича задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з питань праці.

У задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 08 жовтня 2025 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Державна служба України з питань праці (вул. Десятинна, 14, м. Київ, 01001 , код ЄДРПОУ - 39472148) Керівник Центрально Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці Карпюк Роман Миколайович (вул. Шевченка, 18А, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10008 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) Центрально- Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці (вул. Шевченка, 18А, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10008 , код ЄДРПОУ - 44791105) Голова дисциплінарної комісії Державна служба України з питань праці Мар`єнко Юрій Михайлович (вул. Десятинна, 14, м. Київ, , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Третя особа:Базяк Олександр Васильович заступник начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління по Вінницькій області ((вул. Магістратська, 37, м. Вінниця, 21012.

Головуючий суддя В.В. Матущак