Справа № 354/1013/19
Суддя: Гриців М.І.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 354/1013/19

адміністративне провадження № К/990/38826/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Гриціва М. І.,

суддів: Стеценка С. Г., Тацій Л. В.

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень, і

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанов №566/0/92-19-ДК/0223/по/08/01/-19 та №566/0/92-19-ДК/0222/по/08/01/-19 від 18 листопада 2019 року про накладення адміністративних стягнень і закриття провадження у справі.

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 19 серпня 2024 року адміністративний позов задовольнив:

- скасував постанову державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Лазаренко Г.М. № 566/0/92-19-ДК/0222/по/08/01/-19 від 18 листопада 2019 року у справі про адміністративне правопорушення;

- провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 531 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП), розпочате стосовно ОСОБА_2 , закрив на підставі пункту 1 статті 247 цього Кодексу у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 не погодився з рішенням суду першої інстанції і подав апеляційну скаргу. Вимоги мотивував тим, що рішення Яремчанського міського суду Івано-Франківської області порушує його права та допускає порушення вимог земельного законодавства.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 25 серпня 2025 року на підставі пункту 3 частини першої статті 305 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження у справі закрив.

ОСОБА_1 не примирився з рішенням суду апеляційної інстанції і подав касаційну скаргу.

Колегія суддів перевірила наведене в касаційній скарзі обґрунтування і дійшла висновку про таке.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України, у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Восьмий апеляційний адміністративний суд коли постановляв оскаржувану ухвалу, керувався правилами пункту 3 частини першої статті 305 КАС України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановить, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Предметом спору у цій справі є постанови Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 18 листопада 2019 року № 566/0/92-19-ДК/0222/по/08/01/-19 та № 566/0/92-19-ДК/0223/по/08/01/-19, на підставі яких ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтею 531 КУпАП, та на нього наклали адміністративні стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн за кожне адміністративне правопорушення.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 288 КУпАП постанова державного інспектора з контролю за використанням та охороною земель виконавчого органу сільської, селищної, міської ради про накладення адміністративного стягнення оскаржується у районному, районному в місті, міському чи міськрайонному суді у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом.

За абзацом першим статті 287 цього Кодексу постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.

Правовий аналіз цієї процесуальної норми дає підстави для висновку, що ця стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. До того ж, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Судове ж рішення, яке оскаржує не залучена до справи особа, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто суд має розглянути і розв`язати спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та ухвалення рішення адміністративним судом першої інстанції є скаржник. Рішення є таким, що ухвалене про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Утім, ні мотивувальна, ні резолютивна частини рішення суду першої інстанції не містять жодних висновків щодо прав та обов`язків ОСОБА_1 , оскільки, треба так розуміти, предметом судового контролю були деліктно - адміністративні правовідносини, які виникли у зв`язку зі звинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення сфері охорони природи, використання природних ресурсів, охорони культурної спадщини. Зокрема, ОСОБА_2 поставили за провину скоєння адміністративного проступку, передбаченого статтею 531 КупАП (самовільне зайняття земельної ділянки). Протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який був складений посадовою особою компетентного органу в сфері здійснення контролю за використанням та охороною земель стосовно дій ОСОБА_2 , спричинився до виникнення правоохоронних правовідносин, учасниками якого є компетентний орган, який переслідує особу, котра скоїла заборонені дії (самовільно зайняла земельну ділянку), та особа, яка захищається від такого звинувачення.

За фактичним змістом дій і за правничою природою правовідносин, спричинених цими діями, скаржник ОСОБА_1 не був їхнім учасником, і, як видно зі змісту доводів касаційної скарги та мотивації оскарженого судового рішення, видається очевидним, що він і не є учасником конкретних правничих відносин, що виникли між ОСОБА_2 та Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області з приводу звинувачення першого у скоєнні адміністративного делікту, передбаченого статтею 531 КупАП, правила якої, зокрема, спрямовані на здійснення охорони встановленого порядку у сфері охорони земель.

Відтак можна говорити, що ОСОБА_1 не може бути й особою, котра має право оскаржити законність та обґрунтованість двох постанов адміністративного органу від 18 листопада 2019 року № 566/0/92-19-ДК/0222/по/08/01/-19 та № 566/0/92-19-ДК/0223/по/08/01/-19, хоча б тому, що ці постанови не були постановлені стосовно нього як особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, і він не є особою, права та інтереси якої перебували під захистом правил статті 531 КупАП, об`єктом захисту якої є, насамперед, публічні суспільні відносини в сфері використання земель від самовільного їхнього зайняття.

З огляду на зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов слушного висновку, що ОСОБА_1 не є тією особою, питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки якої були вирішені Яремчанським міським судом Івано-Франківської області у рішенні від 19 серпня 2024 року.

Подібного висновку дійшов Верховний Суд, зокрема у постановах від 10 лютого 2023 року у справі № 811/1867/18 та від 13 серпня 2024 року у справі № 806/1335/16.

Такі обставини дають підстави вважати, що оскаржене рішення суду апеляційної інстанції не є незаконним; правильне застосування ним норм права є очевидним і не викликає розумних та об`єктивно спроможних сумнівів щодо їхнього застосування чи тлумачення.

Касаційна скарга не містить аргументів та суджень, достатніх для визнання її вимог обґрунтованими.

Зазначене у своїй сукупності робить неможливим відкриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтями 169, 248, 328, 333, 355, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 серпня 2025 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про скасування постанов про накладення адміністративних стягнень.

Копію цієї ухвали, касаційну скаргу та додані до скарги матеріали надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді С. Г. Стеценко

Л. В. Тацій