Справа № 160/10015/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10015/25
(суддя Калугіна Н.Є.,м. Дніпро)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/10015/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 06 квітня 2025 року звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , згідно з яким, з урахуванням уточнень, просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення, виплачених 14.03.2025 на виконання постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 у справі № 160/1020/24;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення в розмірі 759015,18 грн. на картковий рахунок відповідно до наданих реквізитів (додаток № 6).

Позов обґрунтовано тим, що відповідач порушив вимоги Кодексу законів про працю України, оскільки несвоєчасно виплатив позивачу належні йому при звільненні суми.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що позивача було переведено/призначено на посаду до іншого місця служби, а не звільнено з військової служби, а тому підстави для застосування положень ст. 116, 117 КЗпП України відсутні.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач оскаржив його в апеляційному порядку з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що не виплата середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення до моменту звільнення спричинить порушення процесуальних строків та призведе до фактичного позбавлення його права на судове оскарження неправомірних дій військової частини у зв`язку із пропуском процесуального строку. Позивач зазначає, що при виключені його зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 не було виплачено індексацію грошового забезпечення, а остаточний розрахунок проведено лише 14.03.2025, що є порушенням статті 116 КЗпП України та відповідно до статті 117 цього Кодексу - підставою для виплати середнього заробітку за весь час затримки. Періоди затримки розрахунку при звільненні становлять: з 31.01.2019 по 18.07.2022, що становить 1265 днів; з 19.07.2022 по 13.03.2025, що становить 969 днів, а відтак середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, який належить до виплати складає 759015,18 грн (662632,3 грн + 96382,88 грн).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що ОСОБА_1 у період з 04.07.2016 по 30.01.2019 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Зокрема, згідно з наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 30.01.2019 №24, старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 , помічника командира військової частини з правової роботи - начальника юридичної групи, призначеного наказом начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних сил України (по особовому складу) № 702 від 26 грудня 2018 року на посаду офіцера відділу міжнародного права управління правового забезпечення Генерального штабу Збройних сил України, вважати, що справи та посаду здав і вибув до нового місця служби до АДРЕСА_1 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 у справі №160/1020/24 зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.07.2016 по 28.02.2018 (включно) із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, та з урахуванням виплачених сум.

Вказане рішення залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024.

На виконання вказаного судового рішення Військовою частиною НОМЕР_1 14.03.2025 на картковий рахунок позивача зараховано 67702,35 грн, що підтверджується довідкою з банку про рух коштів по картці від 25.03.2025 року (а.с.8).

Стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні у зв`язку із порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення в розмірі 759015,18 грн є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

Відповідно до ч.2 ст.117 КЗпП України при наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Аналіз положень ст. 116, 117 КЗпП України, свідчить про те, що вказані статті встановлюють вимоги щодо строку розрахунку при звільненні та відповідальність за затримку розрахунку при звільненні.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що наказом командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) №24 від 30.01.2019 позивача з 30.01.2019 було виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 та всіх видів забезпечення та переведено до іншого місця служби до АДРЕСА_1 (а.с.11).

Зважаючи на те, що у спірних відносинах позивач продовжив проходити військову службу в іншій військовій частині, тобто позивач не був звільнений з військової служби, а був виключений із списків особового складу військової частини у зв`язку з просуванням по службі та переміщенням на нове місце військової служби, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що положення ст. 116, 117 КЗпП України не підлягають застосуванню до спірних відносин.

При цьому, твердження позивача про те, що він може пропустити строк звернення до суду з цим позовом не впливає на правильність вирішення спірних відносин судом першої інстанції.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 року у справі №160/10015/25 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва