Справа № 140/11865/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення без задоволення заяви про визнання протиправними дій,

вчинених на виконання рішення суду

07 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/11865/24
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Димарчук Т.М., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у цій справі позов задоволено частково: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 з 30 січня 2020 року по 08 жовтня 2021 року грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) із застосуванням розрахункової величини для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення (щомісячних основних видів грошового забезпечення та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення) за період з 30 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, з 01 січня 2021 року по 08 жовтня 2021 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з п. 4 постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб №704 від 30 серпня 2017 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 сум грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020-2021 роки, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року та на 01 січня 2021 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку 28 діб за 2020-2021 роки, як учаснику бойових дій, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 сум грошової компенсації за невикористану додаткову відпустку 28 діб за 2020-2021 роки, як учаснику бойових дій з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум. Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 , передбаченої пунктом 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги у разі звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих із застосуванням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , передбаченої пунктом 15 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей одноразової грошової допомоги у разі звільнення в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови КМУ Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб № 704 від 30 серпня 2017 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

11 липня 2025 року до суду в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшла заява позивача (стягувача) ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі №140/11865/24, яке набрало законної сили 19 березня 2025 року.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що відповідач, починаючи з дня набрання рішенням законної сили (19 березня 2025 року), допускає бездіяльність щодо виконання вказаного рішення суду та не вживає належних заходів, спрямованих на його виконання. Станом на дату подання заяви вищевказане рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 добровільно не було виконано, а також не було виконано примусово. На звернення позивача, листом від 01 липня 2025 року за вих. №1188, відповідач повідомив про те, що нарахована сума грошового забезпечення згідно судового рішення складає 74432,05 грн та є невиплачена з тих підстав, що відсутнє погодження від юридичної особи фінансового економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 на виплату таких коштів.

У поданих до суду 28 липня 2025 року поясненнях до заяви Військова частина НОМЕР_1 зазначила, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі №140/11865/24 тво помічника командира з правової роботи - начальник юридичної групи Військової частини НОМЕР_1 20 березня 2025 року подав командиру Військової частини НОМЕР_1 рапорт про необхідність виконання рішення суду. Того ж дня даний рапорт було передано для вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру Військової частини НОМЕР_1 . З метою виконання відповідачем рішення суду начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером Військової частини НОМЕР_1 до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 було направлено основну заявку-розрахунок на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення на квітень 2025 року.

У зв`язку із тим, що зазначені видатки в частині фінансування для виконання рішень судів не були профінансовані, начальником фінансово-економічної служби - головним бухгалтером військової частини НОМЕР_1 повторно направлялися як основні, так і додаткові заявки. Загалом для виконання рішення суду було направлено наступні заявки: основна заявка-розрахунок на квітень 2025 року (вих.№705 від 08 квітня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 737232 грн); додаткова заявка-розрахунок на квітень 2025 року (вих.№765 від 17 квітня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 827688 грн); основна заявка-розрахунок на травень 2025 року (вих.№887 від 06 травня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 971432 грн); основна заявка-розрахунок на червень 2025 року (вих.№1046 від 06 червня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1659152 грн); основна заявка-розрахунок на липень 2025 року (вих.№і 237 від 08 липня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1999071 грн); додаткова заявка-розрахунок на липень 2025 року (вих.№1847 від 18 липня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1999071 грн).

Зазначену вище інформацію про заходи, які вчиняються Військовою частиною НОМЕР_1 для добровільного виконання рішення суду у відповідності до бюджетного законодавства України, було надано представнику заявника листом від 01 липня 2025 року вих. №1188.

Окрім того, інформацію про заходи, які вчинялися Військовою частиною НОМЕР_1 у відповідності до бюджетного законодавства України для добровільного виконання рішення суду, а також вчиняються в порядку примусового виконання рішення суду, було надано на адресу відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції у листі від 21 липня 2025 року вих. №1355.

Враховуючи вищезазначене, вважає, що Військовою частиною НОМЕР_1 вживалися всі необхідні заходи для добровільного та примусового виконання рішення суду з дотриманням вимог Бюджетного кодексу України, а тому твердження заявника про те, що відповідач допускає бездіяльність щодо виконання рішення суду та не вживає належних заходів, спрямованих на його виконання є безпідставним та необгрунтованими, а вимога про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у даній справі такою, що не підлягає задоволенню.

Розглянувши вказану заяву, дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно із частиною шостою статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

На виконання рішення суду від 27 січня 2025 року у даній справі Волинським окружним адміністративним судом було видано виконавчі листи від 06.06.2025 за №3858/2025, №3859/2025, №3857/2025, №3856/2025, які стягувачем були подані для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

04.07.2025 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Волинській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гриценею Г.Г. були відкриті виконавчі провадження ВП №78520281, ВП №78519890, ВП 78520009 та ВП 78520128 щодо виконання вказаних виконавчих листів.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Обов`язковість судових рішення, що набрали законної сили, для їх виконання на всій території України передбачена також приписами Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VІІІ Про судоустрій і статус суддів.

З системного аналізу вищезазначених норм права можна зробити висновок, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами статті 383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів статті 383 КАС України можливе у разі встановлення факту умисного, протиправного невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

ОСОБА_1 у поданій заяві зазначає, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27 січня 2025 року у справі №140/11865/24 Військовою частиною НОМЕР_1 не виконано.

При вирішенні заяви суд враховує, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 27.01.2025 у справі №140/11865/24 набрало законної сили з дати постановлення ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду про повернення апеляційної скарги скаржнику військовій частині НОМЕР_1 , а саме 19.03.2025.

На наступний день, а саме 20.03.2025 тимчасово-виконуючий обов`язки помічника командира з правової роботи- начальника юридичної групи військової частини НОМЕР_1 подав командиру військової частини НОМЕР_1 рапорт про необхідність виконання рішення суду (а.с.155-157). Того ж дня даний рапорт було передано для вжиття всіх необхідних заходів для виконання рішення суду начальнику фінансово-економічної служби - головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 .

Із доданих відповідачем документів вбачається, що Військовою частиною НОМЕР_1 скеровано до фінансово-економічного управління ІНФОРМАЦІЯ_1 основну заявку-розрахунок на квітень 2025 року (вих.№705 від 08 квітня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 737232 грн); додаткову заявку-розрахунок на квітень 2025 року (вих.№765 від 17 квітня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 827688 грн); основну заявку-розрахунок на травень 2025 року (вих.№887 від 06 травня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 971432 грн); основну заявку-розрахунок на червень 2025 року (вих.№1046 від 06 червня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1659152 грн); основну заявку-розрахунок на липень 2025 року (вих.№і 237 від 08 липня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1999071 грн); додаткову заявкц-розрахунок на липень 2025 року (вих.№1847 від 18 липня 2025 року, потреба за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - 1999071 грн) на фінансування для виплати грошового забезпечення та підйомної допомоги військовослужбовцям, виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення» на квітень - липень 2025 року (а.с.149-154). Натомість, через відсутність своєчасного фінансування кошти на рахунки військової частини не надійшли.

Водночас, відповідно до пункту 8 частини першої статті 7 Бюджетного кодексу України бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Відповідно до частини першої статті 8 Бюджетного кодексу України бюджетна класифікація використовується для складання і виконання державного та місцевих бюджетів, звітування про їх виконання, здійснення контролю за фінансовою діяльністю органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших розпорядників бюджетних коштів, проведення фінансового аналізу в розрізі доходів, організаційних, функціональних та економічних категорій видатків кредитування, фінансування і боргу, а також для забезпечення загальнодержавної міжнародної порівнянності бюджетних показників. Бюджетна класифікація є обов`язковою для застосування всіма учасниками бюджетного процесу в межах бюджетних повноважень

Відповідно до частини першої статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Відповідно до підпункту 9 пункту 2.6 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Міністерства фінансів України в 12.03.2012 №333 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21.06.2012 №754), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769 за кодом 2800 «Інші поточні видатки» здійснюються видатки на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу). При цьому економічна класифікація видатків бюджету призначена для розмежування видатків бюджетних установ та одержувачів бюджетних коштів за економічними характеристиками операцій, які здійснюються відповідно до функцій держави та місцевого самоврядування. Економічна класифікація видатків бюджету забезпечує єдиний підхід до всіх учасників бюджетного процесу з точки зору виконання бюджету.

З вищенаведеного слідує, що Військовою частиною НОМЕР_1 з дотриманням Бюджетного кодексу України та Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків з бюджету вчинялися усі необхідні заходи та продовжують вчинятися активні дії щодо отримання коштів для виконання судового рішення від 27 січня 2025 року у справі №140/11865/24.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

З урахуванням досліджених судом матеріалів справи, зазначених норм чинного законодавства, зважаючи на активні дії, що вчиняються Військовою частини НОМЕР_1 спрямовані на виконання рішення суду у справі № 140/11865/24, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Керуючись статтями 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295, 383 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, залишити без задоволення.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку у спосіб подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Т.М. Димарчук

07 жовтня 2025 року