Справа № 520/20313/25
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову в ухваленні додаткового судового рішення

08 жовтня 2025 р. справа № 520/20313/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника ІНФОРМАЦІЯ_1 про ухвалення додаткового судового рішення від 07.10.2025р. по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб`єкт, орган публічної адміністрації) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вимогами: 1) визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не застосування з 29 січня 2020 року по 02 серпня 2023 року, при обчисленні ОСОБА_1 грошового забезпечення, матеріальної допомоги на оздоровлення за 2020-2023 роки, за період з 29.01.2020 по 02.08.2023 включно, розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року; 2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) виплатити грошове забезпечення ОСОБА_1 (розміри посадового окладу та окладу за військовим званням), матеріальну допомогу на оздоровлення за 2020-2023 роки, за період з 29.01.2020 по 02.08.2023 включно, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, у відповідності до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та пункту 1 Примітки Додатку 1 та Примітки Додатку 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", із урахування виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2025р. заяву ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 11.08.2025р. про залишення позовної заяви без руху було залишено без задоволення. Позов - задоволено частково. З виходом за межі предмету позову було визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) з приводу використання протягом 29.01.2020р.-19.05.2023р. під час нарахування та виплати ОСОБА_1 усіх видів грошового забезпечення військовослужбовця та грошової допомоги на оздоровлення за 2020р.-2023р. показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "1.762,00грн.". Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види фактично одержаного грошового забезпечення військовослужбовця протягом 29.01.2020р.-31.12.2020р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2020р., обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.102,00грн." з урахуванням раніше проведених платежів. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види фактично одержаного грошового забезпечення військовослужбовця протягом 01.01.2021р.-31.12.2021р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2021р., обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.270,00грн." з урахуванням раніше проведених платежів. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види фактично одержаного грошового забезпечення військовослужбовця протягом 01.01.2022р.-31.12.2022р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2022р., обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.481,00грн." з урахуванням раніше проведених платежів. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види фактично одержаного грошового забезпечення військовослужбовця протягом 01.01.2023р.-19.05.2023р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2023р., обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи - "2.684,00грн." з урахуванням раніше проведених платежів. Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Представник відповідача 07.10.2025р. звернувся до суду із заявою, в якій просить прийняти додаткове судове рішення у справі №520/20313/25, яким: визначити в рішенні суду суми обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи як: "1 762,00грн.", "2 102,00грн.", "2 270,00грн.", "2 481,00грн.", "2 684,00грн.".

Аргументуючи подану заяву представник відповідача зазначив, що для запису сум грошових коштів цифрами використовуються копійки, які вказуються дробовою частиною після коми або крапки. Ця дробова частина позначає менші одиниці валюти і записується двома цифрами, що представляють соті частки основної грошової одиниці. Тобто, кома або крапка є роздільником між цілою частиною (гривня) і дробовою частиною (копійка). В рішенні суду суми обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи зазначені як: "1.762,00грн.", "2.102,00грн.", "2.270,00грн.", "2.481,00грн.", "2.684,00грн.".

Частиною 3 статті 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Вирішуючи подану заяву по суті, суд зазначає, що порядок та підстави ухвалення додаткового судового рішення встановлені у ст. 252 КАС України, де визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч.1 ст.252 КАС України).

У спірних правовідносинах судом не знайдено підстав для ухвалення додаткового судового рішення.

Суд відзначає, що захист порушеному праву позивача було надано за ініціативою суду у спосіб зобовязання ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі види фактично одержаного грошового забезпечення військовослужбовця протягом 29.01.2020р.-19.05.2023р. та грошової допомоги для оздоровлення за 2020р.-2023р., обчислені із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня календарного року з урахуванням раніше проведених платежів.

Від сплати судового збору позивач був звільнений на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Поданий стороною відповідача процесуальний документ не містить жодної вимоги з поміж згаданих законодавцем у ст.252 КАС України, а стосується внесення змін до змісту судового рішення у частині викладення цифрових значень сум, що не є самостійною вимогою позову та не впливає ані на спосіб виконання рішення суду, ані на порядок виконання рішення суду, жодним чином не ускладнює чи утруднює розуміння змісту постановленого судового акту.

Відображення арифметичних показників грошових сум у тексті рішення із використанням крапки замість пробілу як роздільника тисяч не впливає на зміст резолютивної частини рішення, не змінює суті судового волевиявлення, а отже, не свідчить про неповноту судового рішення у розумінні ст. 252 КАС України.

Суд зазначає, що питання редакційного оформлення цифрових позначень не належить до компетенції суду при ухваленні додаткового рішення, а є технічним аспектом оформлення процесуального документа, який не підлягає виправленню у порядку ухвалення додаткового рішення.

Суд наголошує, що інститут додаткового рішення не передбачає внесення змін чи уточнень до вже ухваленого судового рішення, якщо такі зміни не пов`язані із невирішеною позовною вимогою або невизначеним способом виконання рішення.

Підсумовуючи викладені вище міркування, суд доходить до переконання про те, що передбачені ч.1 ст.252 КАС України підстави для ухвалення додаткового судового рішення у даному конкретному випадку відсутні, а подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 4-12, 132-139, 143, 241-243, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Заяву представника відповідача від 07.10.2025 р. про ухвалення додаткового судового рішення - залишити без задоволення.

2.Відмовити в ухваленні додаткового судового рішення по справі №520/20313/25.

3.Роз`яснити, що судове рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, тобто протягом 15 днів з дати складення повного судового рішення, а набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України, тобто негайно після підписання.

Суддя А.В. Сліденко