Справа № 500/4986/25
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/4986/25

09 жовтня 2025 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника відповідача про закриття провадження у адміністративній справі за позовом Черкаського обласного центру зайнятості до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2025 року Черкаський обласний центр зайнятості звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області, у якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області щодо повернення Черкаському обласному центру зайнятості наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2024 по справі №921/810/23;

зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області прийняти до виконання наказ Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2024 по справі №921/810/23.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання рішення від 10.01.2024 у справі №921/810/23 Господарським судом Тернопільської області видано наказ від 01.05.2024 про стягнення з Головного управління ПФУ в Тернопільській області на користь Черкаського обласного центру зайнятості коштів в сумі 34 806,44 грн та витрат по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Вказаний наказ подано позивачем для примусового виконання до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області у відповідності до Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою КМУ №845 від 03.08.2011. Проте, 07.07.2025 відповідач повідомив про повернення виконавчого документа без виконання на підставі підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 у зв`язку з тим, що боржник не має у Головному управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області відкритих рахунків, з яких може бути проведене безспірне списання коштів.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки згідно вимог Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державним орган, здійснюється виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Посилаючись на позиції Верховного Суду, викладені у постановах від 25.06.2018 у справі №910/12226/16, від 03.07.2018 у справі №910/13057/16, від 21.07.2021 у справі №910/6471/19, позивач зазначає про наявність у Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області безальтернативного обов`язку виконати рішення господарського суду про стягнення коштів з боржника, який є державним органом, та відсутність правових підстав для повернення виконавчого документа без виконання.

Ухвалою суду від 27.08.2025 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

03.09.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками, зі змісту якого слідує, що Головне управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області доводи позивача не визнає, проти задоволення позову заперечує у повному обсязі.

Разом з тим, представником відповідача подано до суду заяву про закриття провадження у справі з підстав наявності судового рішення, ухваленого у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих саме підстав.

В обґрунтування своєї позиції заявник вказує, що дії Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області щодо повернення позивачу наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2024 по справі №921/810/23 вже були предметом судового оскарження у межах справи №500/6084/24.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025, ухваленою за наслідками перегляду рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 29.11.2024 у справі №500/6084/24, у задоволенні позову Черкаського обласного центру зайнятості до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Оскільки вказане судове рішення набрало законної сили, ухвалено між тими самими сторонами, стосується того самого предмету позову, заявленого з тих саме підстав, тому в контексті принципу правової визначеності та відповідно до пункту 2 частини першої статті 170 КАС України заявник вважає наявними підстави для закриття провадження у даній справі.

Представником позивача надано до суду заперечення на заяву відповідача про закриття провадження у справі, за змістом яких Черкаський обласний центр зайнятості доводи заявника не визнає, заяву вважає необґрунтованою та просить відмовити у її прийнятті.

В обґрунтування своєї позиції зазначає, що у справі, яка розглядається, та у справі №500/6084/24, різні предмети позову, а тому відсутні підстави вважати їх тотожними. Крім того, посилання заявника на пункт 2 частини 1 статті 170 КАС України, як на правову підставу для закриття провадження у справі, представник позивача вважає необґрунтованим, оскільки вказана норма закону врегульовує питання відкриття провадження, а не його закриття.

Надаючи правову оцінку заяві відповідача про закриття провадження у справі на предмет її відповідності нормам процесуального права, суд зазначає наступне.

Згідно частини першої статті 5 КАС України, яка кореспондується з приписами статті 55 Конституції України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, кожна особа (будь-який суб`єкт приватного права та суб`єкт публічного права) має право подати позов до будь-якого суб`єкта владних повноважень за єдиного обмеження, якщо це не суперечить закону, та при наявності єдиної умови, а саме: легітимної мети забезпечення захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин.

Разом з тим, право на розгляд справи з ухваленням кінцевого судового рішення по суті позовних вимог не є абсолютним та підлягає легітимним обмеженням за визначених законом підстав, у тому числі, у випадку закриття провадження у справі.

Закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду адміністративної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Обґрунтовуючи заяву про закриття провадження представник відповідача помилково посилається на пункт 2 частини першої статті 170 КАС України, якою врегульовано підстави для відмови у відкритті провадження у справі.

Натомість, правове регулювання питання закриття провадження у справі забезпечено нормами статті 238 КАС України.

Так, відповідно до пункту четвертого частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на вказані приписи норми процесуального права, однією з умов для закриття провадження у справі є тотожність спору та його остаточне вирішення постановою суду або ухвалою про закриття провадження в адміністративній справі, які набрали законної сили.

Слід зауважити, що відповідно до наведеної норми тотожними визнаються позови, у яких є ідентичними сторони, предмет і підстави. Відмінність хоча б одного із цих критеріїв не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Відтак, передумовою для закриття провадження в адміністративній справі з підстав, встановлених пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, є здійснення судом порівняльного аналізу складу учасників, предмету і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі, яку є підстави вважати тотожною.

При цьому, суд бере до уваги наступні висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 09.10.2018 року у справі № 809/487/18:

Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, тобто, по відношенню до чого позивач просить у суду захисту.

Відповідач, вказуючи на підстави для закриття провадження у даній справі, посилається на тотожність її сторін, предмету позову та підстав зі справою №500/6084/24.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.02.2025 у справі №500/6084/24 відмовлено у задоволенні позовних вимог Черкаського обласного центру зайнятості до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту вказаного судового рішення висновується, що предметом оскарження були дії Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області щодо повернення листом від 04.06.2024 №4-06-06/4095 наказу Господарського суду Тернопільської області по справі №921/810/23 без виконання з підстав відсутності відкритих рахунків у Головному управлінні, з яких можливо провести безспірне списання коштів.

Натомість, як слідує з матеріалів справи, що розглядається, 25.06.2025 Черкаський обласний центр зайнятості повторно звернувся до Головного управління Державної казначейської служби України у Тернопільській області з заявою про виконання наказу Господарського суду Тернопільської області від 01.05.2024 №921/810/23, який листом від 04.07.2025 №4-06-06/3540 повернуто відповідачем без виконання.

Відповідно до змісту доводів та вимог позовної заяви, саме дії відповідача щодо повернення виконавчого документа листом від 04.07.2025 №4-06-06/3540 є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що незважаючи на тотожність сторін та підстав, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, предмети спорів у справі №500/6084/24 та у справі, що розглядається, є відмінними, а тому відсутні визначені пунктом 4 частини першої статті 283 КАС України підстави для закриття провадження у справі.

Оскільки за наслідками розгляду заяви відповідача про закриття провадження у справі суд дійшов висновку про її необґрунтованість та невідповідність нормам процесуального права, тому у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись статтями 238, 241, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволені заяви Черкаського обласного центру зайнятості про закриття провадження у справі - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Оскарження ухвали окремо від рішення суду не допускається. Заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали виготовлено і підписано 09 жовтня 2025 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.