Справа № 240/24273/24
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Житомир

справа № 240/24273/24

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" про стягнення заборгованості,-

встановив:

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" на його користь заборгованість у розмірі 3239,24грн за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що п.2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 6.1 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року №21-1, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за №64/8663, передбачено порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у розмірі 100% від фактичних витрат на виплату і доставку зазначених пенсій.

На виконання вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивачем були надіслані на адресу відповідача розрахунки з відшкодування органу Пенсійного фонду України сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій працівникам Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся", призначених на пільгових умовах за Списком №2 за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року, в сумі розміром 3239,24 грн. Проте, суми, що підлягають сплаті та зазначені в розрахунках, на рахунок позивача не надійшли.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 16.12.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвала про відкриття провадження у справі була направлена відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, однак поштове відправлення повернулося до суду 24.01.2025 із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою".

В подальшому, судом повторно направлено відповідачу ухвалу суду від 16.12.2025, однак вказана кореспонденція ним не отримана, оскільки поштове відправлення повернулося до суду 30.07.2025 із відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", отже судом двічі вчинено заходи щодо повідомлення відповідача про розгляд адміністративної справи щодо стягнення із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" заборгованості.

Крім цього, відповідно до положень ч.1 ст.130 КАС України судом розміщено повідомлення через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про розгляд адміністративної справи про стягнення із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" заборгованості, а тому відповідач вважається повідомленим належним чином про розгляд даної справи.

Відповідач у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження не надіслав до суду відзив на позовну заяву.

Згідно з ч.6 ст.162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України - не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, встановив наступне.

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Полісся" зареєстровано 28.01.1998 за адресою: вул. Радомишльська, 35, с. Чайківка, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12250, як юридична особа, що підтверджується витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Судом встановлено, що територіальним органом Пенсійного фонду України здійснено витрати на виплату і доставку працівникам Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" пенсії, призначеної на пільгових умовах на підставі пунктів "б-з" статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 3239,24 грн.

На виконання приписів діючого законодавства позивачем на адресу відповідача за вказаний період направлено для відшкодування розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 (а.с 5-13).

Відповідачем вказані у розрахунках витрати у встановлені строки відшкодовані не були, внаслідок чого утворилася заборгованість за вказаний період у загальному розмірі - 3239,24 грн.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступних вимог та положень діючого законодавства.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Порядок справляння та використання збору на обов`язкове державне пенсійне страхування визначається Законом України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26.06.1997 року №400/97-ВР (далі - Закон №400/97-ВР).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 1 Закону №400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є суб`єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об`єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об`єднання громадян та інші юридичні особи, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності, які використовують працю найманих працівників.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 1 статті 2 цього ж Закону для платників збору, визначених пунктами 1 і 2 частини першої статті 1 цього Закону, крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені підпунктом 4 пункту 291.4 статті 291 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та призначених після дня набрання чинності зазначеним Законом відповідно до пунктів 2-8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у період до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 1 частиною 1 статті 4 Закону № 400/97-ВР встановлено, що для платників збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону встановлюються ставка збору у розмірі 100 відсотків від об`єкта оподаткування, визначеного абзацом четвертим пункту 1 статті 2 цього Закону.

Частиною 1 статті 114 Закон України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктами "б" - "з" ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ) передбачено перелік професій та посад, а також необхідний стаж роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, незалежно від місця останньої роботи.

Так, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

- пункт "а" працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць;

- пункти "б"-"з", зокрема працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць тощо.

Зазначені Списки затверджені постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" №461 від 24.06.2016.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлено розділом 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1 (далі - Інструкція №21-1).

Відповідно до п. 6.1 Інструкції №21-1 відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до ч. 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з п. 6.4 Інструкції №21-1, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Пунктом 6.7 Інструкції №21-1 підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 6.8 Інструкції У разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

Таким чином, підприємства зобов`язані своєчасно відшкодовувати органам Пенсійного фонду України витрати на виплату та доставку пенсій особам, які працювали або працюють на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №1, № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України. Такі підприємства зобов`язані до 25-го числа кожного місяця внести відповідні суми на рахунки територіальних управлінь Пенсійного фонду України.

Підставою для відшкодування підприємством органам Пенсійного фонду витрат на виплату та доставку пільгових пенсій є розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за відповідний період.

Матеріали справи свідчать, що відповідно до змісту розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до частини 2 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів "б-з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", відповідач зобов`язаний сплатити суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року у розмірі 3239,24 грн (а.с. 4).

Вищезазначені розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Полісся" оскаржені не були, а отже є узгодженими.

З наданих позивачем розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсії слідує, що суми фактичних витрат по виплаті та доставці пільгових пенсій застосовується до дати досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону №1058-IV.

З огляду на вимоги законодавства, оскільки станом на час розгляду справи фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2 за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 3239,24 грн в установленому законом порядку не відшкодовані, а відповідач відзив на позовну заяву та докази сплати зазначених коштів суду не надав, то позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в розмірі 3239,24 грн підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 4, 6-9, 32, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 258, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд, -

вирішив:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, Житомир,10003, ) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" (с. Чайківка, Житомирська обл., Житомирський р-н, 12250, ) про стягнення заборгованості, - задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся" на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за Списком №2, за період з грудня 2017 року по грудень 2018 року в сумі розміром 3239 (три тисячі двісті тридцять дев`ять) грн 24 (двадцять чотири) коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 09 жовтня 2025 року.

Суддя А.В. Горовенко