Справа № 260/1212/25
Суддя: Шевчук Світлана Михайлівна
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 260/1212/25 пров. № А/857/36268/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Шевчук С. М.
суддів -Кухтея Р. В.
Носа С. П.
за участю секретаря судового засідання Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 260/1212/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФУРЛЕНДЕР ВІНДТЕХНОЛОДЖІ" до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

місце ухвалення судового рішення м.Ужгород
Розгляд справи здійснено за правиламизагального позовного провадження
суддя у І інстанціїКалинич Я.М.
дата складання повного тексту рішенняне зазначена

ВСТАНОВИВ:

І. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 260/1212/25 задоволено адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі» (вул. Промислова, буд. 5б, м. Перечин, Ужгородський район, Закарпатська область, 89502, ) до Закарпатської митниці (вул. Собранецька, буд. 20, м. Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Закарпатської митниці від 22.01.2025 року №UA45 та №UA44.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Закарпатської митниці (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, буд. 20, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фурлендер Віндтехнолоджі» (89200, Закарпатська область, Ужгородський район, м. Перечин, вул. Промислова, буд. 5Б, ) сплачений судовий збір у розмірі 30280,00 грн (тридцять тисяч двісті вісімдесят гривень 00 коп).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, судове рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В доводах апеляційної скарги вказує, що під час проведеної перевірки відповідачем виявлено факти неправильної класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. Зокрема товар заявлений під назвою «складова частина вітро-енергетичної установки: лопаті» був задекларований за кодом , а товар під назвою «маточина..» та «гальмівна система ротора» був задекларований за кодом . Відповідач вказує на те, що така класифікація є неправильною, оскільки відповідно до Основних правил Інтерпретації (далі ОПІ) 1 та 6, вітряний двигун (вітряк), без встановленого електрогенератора, слід класифікувати у товарній позиції 8412. Також зазначає, що згідно УКТ ЗЕД. «Складова частина вітро-енергетичної установки: Лопаті…», «Маточина…» та «Гальмівна система ротора HEAW63 direkt-L…» є частинами вітряних двигунів (вітряків), класифікацію яких також слід здійснювати товарній позиції 8412 згідно з УКТ ЗЕД.

На товари, які класифікуються в товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД Законом України від 19.09.2013 № 584-VII «Про Митний тариф України», Законом України від 04.06.2020 № 674-IХ «Про Митний тариф України», (що діяли на день подання до митного оформлення товарів) встановлена ставка ввізного мита 5 %.

Крім того, зазначає, що товар заявлений під назвою «Підшипник лопаті..» був задекларований за кодом згідно з УКТ ЗЕД, якому відповідно до Митного тарифу України відповідає товар з описом «підшипники кульові або роликові: - підшипники кульові - - інші», однак на переконання відповідача класифікацію даного товару слід здійснювати відповідно до ОПІ 1 та примітки 2 (а) до розділу XVI Пояснень до УКТ ЗЕД, а саме у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД, як: «Вали трансмісійні (включаючи кулачкові та колінчасті) і кривошипи; корпуси підшипників, підшипники ковзання для валів; зубчасті передачі та шестерні; кулькові або роликові гвинтові передачі; коробки передач та інші варіатори швидкості, включаючи гідротрансформатори; маховики та шківи, включаючи поліспасти; муфти та пристрої для з`єднання валів (включаючи універсальні шарніри): зубчасті колеса, ланцюгові зірочки та інші елементи передач, представлені окремо; частини: - інші: - - інші: - - - інші».

На товари, які класифікуються в товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД Законом України від 19.10.2022 № 2697-IХ «Про Митний тариф України», (що діяв на день подання до митного оформлення товару) встановлена ставка ввізного мита 5 %.

Встановлені в результаті перевірки порушення законодавства в частині класифікації товарів за УКТ ЗЕД, призвели до заниження податкових зобов`язань по сплаті митних платежів на загальну суму 19 717 251,60 гривень, в тому числі ввізне мито 16 431 042,98 гривень; податок на додану вартість 3 286 208,62 гривень.

Правомірність оскаржуваних податкових повідомлень рішень узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, наведеними в постанові від 12.02.2025 у справі №640/9782/21, від 09.10.2024 у справі №826/13284/17, від 08.06.2023 у справі №320/7281/21.

Відтак відповідач переконаний, що оскаржувані рішення є правомірним

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення апеляційної скарги та просить суд залишити рішення суду першої інстанції без змін, з мотивів аналогічних тим, що викладені судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні.

Про дату, час та місце розгляду справи сторони повідомлені через електронний кабінет сервісу "Електронний суд" Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.

В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалюючи судове рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Отже, митний орган має право самостійно класифікувати товари під час митного оформлення товарів або після нього у складному випадку класифікації товарів, коли є суперечності щодо тлумачень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує: 1) додаткової інформації; 2) спеціальних знань; 3) проведення досліджень; 4) тощо.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів, що при митному оформленні товарів: «складова частина вітро-енергетичної установки: Лопаті», «маточина», «гальмівна система ротора», задекларованих в товарній підкатегорії УКТ ЗЕД та відповідно за митними деклараціями в зоні митної діяльності Миколаївської митниці: від 09.10.2019 року №UA504170/2019/010829, від 27.12.2019 року № UA508280/2019/000843, від 27.12.2019 № UA508280/2019/000844, від 27.12.2019 року № UA508280/2019/000852, від 27.12.2019 року №508280/2019/000845, від 27.12.2019 року № UA5008280/2019/000851, від 20.01.2020 року № UA508280/2020/000377, від 22.01.2020 року № UA508280/2020/000458, від 11.11.2021 року № UA504170/2021/006169, від 23.12.2021 року № UA504170/2021/007399, від 31.01.2022 року № UA504170/2022/000769, від 24.02.2022 року № UA504170/2022/001685; в зоні діяльності Донецької митниці від 09.10.2019 року № UA700010/2019/007227, від 26.12.2019 року № UA700020/2019/100479, від 27.12.2019 року № UA700020/2019/100497, від 27.12.2019 року № UA700020/2019/100592, від 25.01.2021 № UA700020/2021/000333, від 29.01.2021 року № UA700020/2021/000500, від 22.02.2021 № UA700020/2021/000887, від 26.11.2019 року № UA700010/2019/008404 позивачем не було надано усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення.

Суд наголосив, що будь яких зауважень під час митного оформлення, щодо класифікації ввезених позивачем товарів за кодом згідно із УКТ ЗЕД та , з жовтня 2019 року, митним органом по вказаних митних деклараціях не було заявлено.

Також відповідачем не наведено жодних обґрунтувань, чому митним органом при митному оформленні товарів, вказаних у вищевказаних митних декларацій не виконано обов`язок передбачений ч. 2-5 ст.69 Митного кодексу України щодо класифікації товару.

Суд вказує на те, що якщо митний орган, прийнявши вантажні митні декларації, підтвердив (погодив) вказаний в декларації код імпортованого за товарною номенклатурою та пропустив товар на митну територію України (після сплати імпортером передбачених законом податків і зборів), то в подальшому він не має правових підстав для прийняття податкових повідомлень про донарахування податкових зобов`язань у зв`язку з виявленням помилки у класифікації товару, зокрема, з посиланням на результати невиїзної документальної перевірки, за виключенням випадків, коли помилка у визначенні коду викликана зловмисними діями особи, відповідальної за митне оформлення товару.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі пункту 1 частини другої статті 351 МК України, відповідно до наказу Закарпатської митниці від 15.11.2024 №550, проведено невиїзну документальну перевірку, стосовно дотримання ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення, та повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями типу ІМ 40 АА та ІМ 40 ДЕ: від 09.10.2019 №UA504170/2019/010829, від 09.10.2019 №UA700010/2019/007227, від 26.11.2019 №UA700010/2019/008404, від 26.12.2019 №UA700020/2019/100479, від 27.12.2019 №UA700020/2019/100497, від 27.12.2019 №UA700020/2019/100524, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000843, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000844, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000852, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000845, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000851, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100540, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100580, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100581, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100592, від 08.01.2020 №UA700020/2020/000039, від 20.01.2020 №UA508280/2020/000377, від 22.01.2020 №UA508280/2020/000458, від 25.01.2021 №UA700020/2021/000332, від 25.01.2021 №UA700020/2021/000333, від 29.01.2021 №UA700020/2021/000500, від 22.02.2021 №UA700020/2021/000887, від 19.08.2021 №UA504170/2021/001993, від 11.11.2021 №UA504170/2021/006169, від 23.12.2021 №UA504170/2021/007399, від 31.01.2022 №UA504170/2022/000769, від 24.02.2022 №UA504170/2022/001685, від 05.06.2024 №UA305130/2024/012733.

Так, позивачем було здійснено митне оформлення наступних товарів:

1.1. «Складова частина вітро-енергетичної установки: Лопаті CGI66.8A у компл… Призначені для перетворення кінетичної енергії вітру в механічну обертальну силу для обертання генератора. Лопаті виконані з армованого скловолокна, мають аеродинамічну форму, порожні в середині, з вмонтованою системою блискавкозахисту, кріпляться до маточини металевими шпильками та гайками. Працюють у складі вітроенергетичної установки типу WTU 3.5 Виробник: JILIN CHONGTONG CHENGFEI NEW MATERIAL CO.,LTD Торговельна марка: CCNM …»;

1.2. «Складова частина вітро-енергетичної установки: Лопаті SR152… Призначені для перетворення кінетичної енергії вітру в механічну обертальну силу для обертання генератора. Лопаті виконані з армованого скловолокна, мають аеродинамічну форму, порожні в середині, з вмонтованою системою блискавкозахисту, кріпляться до маточини металевими шпильками та гайками. Призначенні для використання у складі вітроенергетичної установки типу WTU 4.5, довжина 74 м. Країна виробництва: CN Виробник: LUOYANG SUNRUI WIND TURBINE BLADE CO., LTD. Торговельна марка: SUNRUI Лопаті постачаються у частково розібраному для цілей транспортування стані, на металевих транспортувальних рамах, …», задекларованих в товарній підкатегорії УКТЗЕД згідно 12 митних декларацій типу ІМ 40 АА та ІМ 40 ДЕ, оформлених в зоні діяльності Миколаївської митниці: від 09.10.2019 №UA504170/2019/010829, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000843, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000844, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000852, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000845, від 27.12.2019 №UA508280/2019/000851, від 20.01.2020 №UA508280/2020/000377, від 22.01.2020 №UA508280/2020/000458, від 11.11.2021 №UA504170/2021/006169, від 23.12.2021 №UA504170/2021/007399, від 31.01.2022 №UA504170/2022/000769, від 24.02.2022 №UA504170/2022/001685, загальною фактурною вартістю товарів 7363716,18 євро, та заявленою декларантом загальною митною вартістю товарів 295963606,63 грн.

2.1. «Маточина T10X, являє собою заготовку маточини вітряної електрогенераторної установки отриману литтям з високоміцного чавуну та піддану попередній механічний обробці посадочних отворів. Заготовка має форму завершеного виробу. Маточина спроектована й призначена для використання у складі вітроенергетичної установки типу WTU 3300, монтується на підшипнику ротора і через з`єднувальну муфту прикріплюється до редуктора, встановленого в гондолі»;

2.2. «Маточина W14x, являє собою заготовку маточини вітряної електрогенераторної установки отриману литтям з високоміцного чавуну та піддану попередній механічний обробці посадочних отворів. Заготовка має форму завершеного виробу. Маточина спроектована й призначена для використання у складі вітроенергетичної установки типу WTU 4.5, монтується на підшипнику ротора і через з`єднувальну муфту прикріплюється до редуктора, встановленого в гондолі», задекларованих в товарній підкатегорії УКТЗЕД згідно 13 митних декларацій типу ІМ 40 АА та ІМ 40 ДЕ, оформлених в зоні діяльності Донецької митниці: від 09.10.2019 №UA700010/2019/007227, від 26.12.2019 №UA700020/2019/100479, від 27.12.2019 №UA700020/2019/100497, від 27.12.2019 №UA700020/2019/100524, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100540, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100580, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100581, від 28.12.2019 №UA700020/2019/100592, від 08.01.2020 №UA700020/2020/000039, від 25.01.2021 №UA700020/2021/000332, від 25.01.2021 №UA700020/2021/000333, від 29.01.2021 №UA700020/2021/000500, від 22.02.2021 №UA700020/2021/000887, загальною фактурною вартістю товарів 812287,12 євро, та заявленою декларантом загальною митною вартістю товарів 28053527,19 грн.

3.1. «Гальмівна система ротора HEAW63 direkt-L, 1 шт. Товар являє собою електромеханічну гальмівну систему ротора вітроенергетичної установки. Має модульну металеву конструкцію та контролер. Компактність конструкції досягається за рахунок прямої дії електромеханічної сили без зовнішніх рухливих частин. Складається з направляючої колони/консолі, гальмівних супортів та накладок, двигуна, редуктора, різьбового шпінделя в зборі та аварійного ручного керування. Технічні характеристики: Номінальний хід: 16 мм, Зусилля затиску: 83 кН, Відрегульований зазор колодки: 1,5 мм, Робоча температура: -20 ....+ 60 градусів С, Споживчий струм: 1 А, Номінальний коефіцієнт тертя колодок: 0,38 Призначена для використання в складі вітроенергетичної установки», задекларована в товарній підкатегорії УКТЗЕД згідно митної декларації типу ІМ 40 ДЕ від 26.11.2019 №UA700010/2019/008404, оформленої в зоні діяльності Донецької митниці, фактурною вартістю товару 5 928,62 євро, заявленою декларантом митною вартістю товару 156 980,51 грн.

3.2. «Гальмівна система ротора HEAW63 direkt-L, бувша у використ. - 1 шт. Являє собою електромеханічну гальмівну систему ротора вітроенергетичної установки. Призначена для використання в складі вітроенергетичної установки - зупиняє та фіксує в необхідному положенні вал ротора за рахунок взаємодії гальмівних колодок з гальмівним диском ротора Має модульну конструкцію. Компактність конструкції досягається за рахунок прямої дії електромеханічної сили без зовнішніх рухливих частин. Складається з направляючої колони/консолі, гальмівних супортів та накладок, двигуна, редуктора, різьбового шпінделя в зборі та аварійного ручного керування. Технічні характеристики: рік випусук-2018; Номінальний хід: 16 мм, Зусилля затиску: 83 кН, Відрегульований зазор колодки: 1,5 мм, Робоча температура: - 20 ....+ 60 градусів С, Споживчий струм: 1 А, Номінальний коефіцієнт тертя колодок: 0,38 Торгівельна марка/зображувальних знак HANNING & KAHL Виробник HANNING & KAHL GmbH & Co. KG Країна виробництва EU.», задекларована в товарній підкатегорії УКТЗЕД згідно митної декларації типу ІМ 40 ДЕ від 19.08.2021 №UA504170/2021/001993, оформленої в зоні діяльності Миколаївської митниці, фактурною вартістю товару 1693,80 євро, заявленою декларантом митною вартістю товару 59910,76 грн.

В результаті проведеної перевірки, відповідачем виявлено порушення ТОВ «Фурлендер Віндтехнолоджі» вимог Закону України «Про Митний тариф України», що діяли на момент подання до митного оформлення товарів), ч. 1 ст. 257 МК України, вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита за 28 митними деклараціями типу ІМ 40 АА та ІМ 40 ДЕ, про що складено акт перевірки №0107/24/7.7-19/37011495 від 20.12.2024 року.

На підставі вказаного акту перевірки митним органом винесені податкові повідомлення-рішення від 22.01.2025 року, а саме:

- №UA45, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 4107760,84 грн, в тому числі за податковим зобов`язанням 3286208,62 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 821552,22 грн;

- №UA44, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 18782661,67 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями 16431042,98 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 2351618,69 грн, які стали предметом розгляду даної адміністративної справи.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Відповідно до частини першої статті 8 МК України, митна справа здійснюється на основі принципів: 1) виключної юрисдикції України на її митній території; 2) виключних повноважень митних органів України щодо здійснення митної справи; 3) законності та презумпції невинуватості; 4) єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України; 5) спрощення законної торгівлі; 6) визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; 7) додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; 8) заохочення доброчесності; 9) гласності та прозорості; 10) відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Згідно з частиною першою - третьої статті 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Згідно із пунктом 7 частини першої статті 336 МК України, митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Однією з форм митного контролю є проведення митним органом документальних перевірок щодо дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

Проведення документальних перевірок по суті є формою реалізації митного пост-контролю (аудиту).

Відповідно до статті 345 Митного кодексу України, документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи. Вичерпний перелік підстав для проведення документальної позапланової перевірки визначено у статті 346, а для документальних невиїзних у статті 351 Митного кодексу України.

За приписами частини другої статті 345 МК України, документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Частиною третьою статті 345 МК України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: 1) правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 2) обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування; 3) правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; 4) відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; 5) законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

За приписами частин четвертої, шостої статті 345 МК України під час проведення документальної перевірки посадові особи митного органу повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Частинами першою та другою статті 351 МК України передбачено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств. Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення фактів або отримання документів, інформації (відомостей), що свідчать про порушення законодавства України з питань митної справи, під час здійснення пост-митного контролю, аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження дотримання критеріїв походження або автентичності поданих митному органу документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності резидентів України.

Частинами третьою-дев`ятою статті 351 МК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу. Документальна невиїзна перевірка проводиться посадовими особами митного органу в приміщенні цього органу за умови направлення керівнику відповідного підприємства або відповідному громадянину рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особистого вручення зазначеним особам чи уповноваженим ними представникам під розписку письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.

Присутність уповноважених посадових осіб підприємства або громадянина, що перевіряється, під час проведення невиїзної документальної перевірки не обов`язкова.

Отже, за змістом вищенаведених норм МК України наказ про призначення документальної невиїзної перевірки обов`язково має містити визначені ст. 351 МК України підстави для її проведення.

Натомість наказ Закарпатської митниці від 15.11.2024 р. № 550 не містить жодних обґрунтувань підстав для її проведення, що не дає можливості ідентифікувати визначену вказаною нормою фактичну підставу для призначення документальної невиїзної перевірки Товариства, що суперечить положенням МК України. Зокрема обумовлений наказ не містить змісту виявлених фактів, які стали підставою для призначення обумовленої перевірки з посиланням на докази, якими підтверджується наявність таких фактів.

Акт перевірки №0107/24/7.7-19/37011495 від 20.12.2024 року також не містить інформації з приводу того, які саме факти та підстави слугували основою для винесення наказу Закарпатської митниці від 15.11.2024 р. № 550 щодо проведення документальної перевірки позивача.

У постанові від 22 вересня 2020 року у справі № 520/8836/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справи щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зробив висновок, що контролюючі органи та їх посадові особи при виконанні владних повноважень, у тому числі при прийнятті наказів та проведення позапланової перевірки, зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений ПК України, та не допускати згідно зі статтею 21 ПК України порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій. Перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 КАС України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Таким чином, податкове повідомлення-рішення, прийняте за наслідками перевірки та на підставі акту перевірки, який є недопустимим доказом, не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, невиконання відповідачем вимог закону щодо обґрунтування підстав для проведення документальної перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки у вигляді прийняття оскаржуваних рішень.

Що стосується доводів апеляційної скарги з приводу правильності класифікації товару, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 5 частини 8 статті 257 Митного кодексу України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Статтею 67 Митного кодексу України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Законом України «Про Митний тариф України» встановлюється Митний тариф України (групи 01-49; групи 50-97).

Митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Відповідно до Основних правил Інтерпретації класифікації товарів Пояснень до УКТЗЕД класифікація товарів в Українській класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності повинна здійснюватися за такими правилами.

Правилом 1 передбачено, що назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

Правилом 2 передбачено, що (а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь- який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного; (b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Правилом 3 встановлено, що у разі якщо згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima fawe) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином: (а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару; (b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати; (с) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Правилом 4 передбачено, що товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Згідно з Правилом 5 на додаток до наведеного до зазначених нижче товарів застосовуються такі правила: (a) футляри для фотоапаратів, музичних інструментів, зброї, креслярського приладдя, прикрас та подібні вироби, які мають спеціальну форму і призначені для зберігання відповідних виробів або набору виробів, придатні для тривалого використання разом з виробами, для яких вони призначені, класифікуються разом з упакованими в них виробами. Це правило не поширюється на тару (упаковку), що становить разом з виробом одне ціле і надає останньому істотно іншої властивості; (b) відповідно до правила 5 (a) тару (упаковку) разом з товарами, які в ній містяться, слід класифікувати разом з цими товарами, якщо вона належить до такого типу тари (упаковки), яка зазвичай використовується для упакування цих товарів. Це положення є необов`язковим, якщо ця тара (упаковка) придатна для повторного використання.

Правилом 6 передбачено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandіs), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Порядок роботи спеціалізованого підрозділу митного органу з питань класифікації товарів (далі - Підрозділ), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО), підрозділу митних компетенцій митного органу під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття рішень щодо класифікації товарів, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та митному оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) визначає Порядок роботи митних органів при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 р. № 650 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 23 грудня 2022 р. № 455).

Згідно з пунктом 2 Порядку рішення митного органу щодо класифікації товарів приймається за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Додатком 1 до затверджено форму рішення щодо класифікації товарів, яка серед іншого містить графу 5 «Обґрунтування класифікації товару».

Відповідно до частини першої статті 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 5 частини другої статті 68 МК України, ведення УКТ ЗЕД передбачає прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках.

Частиною п`ятою статті 69 МК України передбачено, що під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

За приписами частини сьомої статті 69 МК України, рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими.

Натомість як слідує з матеріалів справи, що не спростовано доводами апеляційної скарги митним органом не приймалося рішення щодо зміни коду класифікації товарів за УКТ ЗЕД.

З матеріалів справи убачається, що товар заявлений під назвою «складова частина вітро-енергетичної установки: лопаті» був задекларований за кодом , а товар під назвою «маточина..» та «гальмівна система ротора» був задекларований за кодом .

Відповідач вказує на те, що така класифікація є неправильною, оскільки відповідно до Основних правил Інтерпретації (далі ОПІ) 1 та 6, вітряний двигун (вітряк), без встановленого електрогенератора, слід класифікувати у товарній позиції 8412. Також зазначає, що згідно УКТ ЗЕД. «Складова частина вітро-енергетичної установки: Лопаті…», «Маточина…» та «Гальмівна система ротора HEAW63 direkt-L…» є частинами вітряних двигунів (вітряків), класифікацію яких також слід здійснювати товарній позиції 8412 згідно з УКТ ЗЕД.

Так, розділ XVI машини, обладнання та механізми; електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна та звуковідтворювальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя включає групу 84. Група 84 включає код 8412 90 80 90 --- інші.

До цієї групи входять усі силові агрегати (вітряні двигуни, повітряні турбіни), які перетворюють енергію вітру, що впливає на лопаті (часто зі змінюваним кроком) пропелера або ротора безпосередньо, у механічну енергію.

Найбільш розповсюджена конструкція являє собою досить високу металеву опору з установленим на ній пропелером чи ротором, перпендикулярно площини якого кріпиться стабілізатор або схожий пристрій для орієнтації апарата залежно від напрямку вітру. Рушійна сила зазвичай передається за допомогою редуктора через вертикальний вал на вал відбору потужності, розташований на рівні землі. Деякі вітряні двигуни («вакуумні двигуни») обладнані вгнутими лопатками. Обертаючись, вони створюють перепад тиску, який по герметичному трубопроводі передається на землю для приводу невеликої реактивної турбіни.

Вітряні двигуни, як правило, мають невелику потужність і використовуються переважно в сільській місцевості для приводу іригаційних та дренажних насосів або невеликих електрогенераторів.

Блоки електрогенераторів, що складаються з вітряних двигунів, змонтованих разом з електрогенератором (включаючи електрогенератори, які приводяться в дію повітряним потоком від ґвинта літального апарата), не включаються до цієї товарної позиції (товарна позиція 8502).

Група 85 включає код 8503 00 99 00 --- інші. Пояснення до товарної позиції 8503: До дуже широкого кола частин, які сюди попадають, входять:

(1) кожухи та корпуси, статори, ротори, контактні кільця, групи контактних кілець, щіткотримачі, котушки обмоток збудження;

(2) електричні пластини та пластинки, крім пластин і пластинок квадратної чи прямокутної форми.

Також сюди входять електрогенераторні установки.

Термін «генераторні установки» стосується поєднання електричного генератора і будь-якого первинного двигуна, крім електродвигуна (наприклад, гідравлічних турбін, парових турбін, вітряків, парових двигунів зі зворотно-поступальним рухом поршня, двигунів внутрішнього згоряння). Генераторні установки, що являють собою генератор і первинний двигун, які змонтовані (чи призначені для монтажу) разом як єдиний агрегат або на загальній основі включаються до цієї товарної позиції за умови, що вони постачаються разом (навіть якщо для зручності під час транспортування вони упаковані окремо).

За кодом УКТ ЗЕД 8503 00 99 00, зазначеним у митній декларації «Лопаті призначені для перетворення кінетичної енергії вітру в механічну обертальну силу для обертаннягенератора».

Тобто позивачем здійснювалось митне оформлення окремих лопатей, які кріпляться до маточини в гондолі вітряка, яка в свою чергу кріпиться на башту.

Разом з тим, при коді УКТ ЗЕД 8412 90 80 90, який зазначив відповідач відмовляючи у митному оформленні, «лопаті - являють собою частину повітряної труби (вітряного двигуна), який перетворює енергію вітру, що впливає на лопаті пропелера або ротора безпосередньо, у механічну енергію».

Отже, даний код УКТ ЗЕД не відповідає функціональному призначенню товару, що підлягав оформленню, оскільки: Лопаті, що декларувались не являють собою частину повітряної труби, а є окремими запчастинами вітроенергетичної установки; в зазначеному коді енергія вітру не поглинається, а слугує механізмом для роботи всіх складових вітроенергетичної установки (лопатей, ротора).

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вказаний у оспорюваному рішенні відповідача код УКТ ЗЕД не відповідає функціональному призначенню імпортованого позивачем товару.

Крім того суд також враховує, що згідно постанови Верховної Ради України від 19 червня 1992 року №2479-XII та постанови Кабінету Міністрів України від 1 червня 1992 року № 298, Україна приєдналась до Конвенції про створення Ради митного співробітництва (РМС, у 1994 році РМС змінила назву на Всесвітня митна організація - далі ВМО), підписаної у 1950 році (далі - Конвенція 1950 року), і з 10 листопада 1992 року є повноправним членом ВМО. Відповідно до Конвенції 1950 року однією з функцій ВМО є, зокрема, розробка рекомендацій, що забезпечують однакове застосування та тлумачення Конвенції.

При цьому, судом ураховано, що у Сертифікаті про походження іноземного товару (Certificate of origin) C40001 від 16.07.2024 вказано код товару - 8503. Код товару, є частиною коду УКТ ЗЕД (перші чотири цифри). Так, код УКТ ЗЕД 8503 00 99 00 зазначений у митній декларації містить код товару, який вказаний у сертифікаті про його походження.

Також колегією суддів ураховано, що декларанту не надсилалося відповідачем жодних вимог щодо надання додаткової інформації, а саме щодо техніко-технологічної документації на товар чи будь-якої іншої документації, яка б слугувала усуненню суперечностей щодо класифікації товару. Також в ході перевірки не використовувалися висновки спеціалістів та не проводились дослідження для встановлення коду УТ ЗЕД.

Суд також наголошує на тому, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 3 МК України у разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

За викладених обставин, у спірному випадку мало місце поверхневе вивчення митним органом документів, наданих позивачем до митного оформлення (не витребувано додаткові документи) та прийняття оскаржуваного рішення з елементами надмірного формалізму. Більше того, безпосередньо в оскаржуваному рішенні відсутнє будь-яке обґрунтування зміни коду товару.

Водночас, адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні.

З урахуванням обумовленого апеляційний суд вважає за можливе врахувати позицію Європейського суду з прав людини, яку він висловив у справі «Федорченко та Лозенко проти України» (заява № 387/03, 20 вересня 2012 року, п.53), відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумними сумнівом», тобто, аргументи сторони мають бути достатньо вагомими, чіткими та узгодженими.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Європейський суду з прав людини визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Хоча ця справа стосується митного спору, на переконання апеляційного суду, у ній закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Отож на думку апеляційного суду, слід вважати вірним висновок суду першої інстанції про те, що оспорювані позивачем рішення не можуть вважатися обґрунтованими, а отже такі є протиправними і підлягають скасуванню.

Стосовно ж доводів скаржника з покликанням на правові висновки Верховного Суду, наведеними в постанові від 12.02.2025 у справі №640/9782/21, від 09.10.2024 у справі №826/13284/17, від 08.06.2023 у справі №320/7281/21, то колегія суддів зазначає, що переліченими судовими рішеннями не надавалася правова оцінка щодо класифікації ввезеного позивачем товару за кодами УКТ ЗЕД, а відтак висновки ВС у названих справах не є застосовуваними до даних правовідносин.

Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.

Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів зазначає, що підстави для перерозподілу та присудження судових витрат у даній справі - відсутні.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року у справі № 260/1212/25 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та підлягає касаційному оскарженню шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Шевчук
судді Р. В. Кухтей
С. П. Нос
Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року