Справа № 600/6101/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/6101/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження заяву про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся через свого представника до суду із заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення від 16.05.2025 у справі № 600/6101/24-а, в якій просить: зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до суду звіт про виконання рішення суду, у встановлений судом строк.

В обґрунтування заяви заявник зазначав, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а, яке набрало законної сили 10.10.2024, не виконано, у зв`язку із цим вважає, що наявні підстави для здійснення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 24.09.2025 призначено до розгляду заяву про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №600/6101/24-а, у відкритому судовому засіданні на 02.10.2025. Витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_1 докази виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а.

У судовому засіданні, яке призначене на 02.10.2025 учасники процесу не з`явилися, подали заяви про розгляд справи за відсутності їх представників.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 382-1 КАС України, суд вважає, що відсутні перешкоди для розгляду заяви про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення у письмовому провадженні.

Розглянувши заяву про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення, перевіривши матеріали справи, суд зазначає наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а, яке набрало законної сили, адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення, оформлене протокол від 20.12.2024 № 79 комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 по оформленню військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язаним згідно ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 27.11.2024 та додані до неї документи, з урахуванням висновків суду, що окреслені у даному судовому рішенні.

З матеріалів справи видно, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а, заява ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.1 ч.3 ст.23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію була повторно розглянута відповідачем та опрацьована.

За результатом повторного розгляду заяви, комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято рішення, оформлене протоколом № 39 від 03.09.2025, про відмову позивачу у наданні відстрочки від призову на військову службу за формою, визначеною у додатку 7 Постанови Кабінету Міністрів України №560 від 16.05.2024 (далі - Постанова №560).

Рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 вмотивоване тим, що позивачем відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та Додатку 5 до Постанови № 560 не було надано довідку про здобувача освіти (Додаток 9), сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

Надаючи оцінку наведеним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому ст. 8 Конституції України принципу верховенства права.

Суд звертає увагу, що процесуальним законом встановлений певний порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно із положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який розглянув адміністративну справу як суд першої інстанції і ухвалив судове рішення, за письмовою заявою особи, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, або за власною ініціативою може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень суд постановляє ухвалу про прийняття або відмову у прийнятті звіту, яку може бути оскаржено в апеляційному порядку за правилами частини п`ятої статті 382-1 цього Кодексу.

У разі постановлення ухвали про відмову у прийнятті звіту суд накладає на керівника суб`єкта владних повноважень штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також додатково може встановити новий строк подання звіту відповідно до частини третьої статті 382-1 цього Кодексу або за власною ініціативою розглянути питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення (ч. 1, 3 ст. 382-3 КАС України).

Таким чином, згідно ст. ст. 382, 382-3 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

За нормами ст. 381-1 КАС України судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснює суд, який розглянув справу як суд першої інстанції. Суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому статтями 287, 382-382-3 і 383 цього Кодексу.

Разом з тим, ч. 2 ст. 381-1 КАС України передбачає, що суд може здійснювати судовий контроль за виконанням судового рішення у порядку, встановленому зокрема статтею 287 цього Кодексу, а норми статті 287 КАС України регулюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Судом встановлено, що позивач не скористався своїм правом пред`явлення рішення суду у справі у справі №600/6101/24-а до примусового виконання шляхом подання відповідної заяви до органу державного виконавчої служби.

Більше того, суд зауважує, що звертаючись із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду заявником не обґрунтовано та не наведено мотивів доцільності та необхідності застосування такого обраного виду судового контролю, як зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, аналіз положень ст. ст. 382 - 382-3 КАС України свідчить про те, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які б свідчили про ухиляння відповідача від виконання судового рішення чи/або відсутність у нього наміру його виконувати.

Крім того, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення від 16.05.2025 у справі № 600/6101/24-а є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Суд наголошує, що таких підстав судом в рамках розгляду даної заяви не встановлено.

Поряд з цим, суд зауважує, матеріалами справи підтверджено, що на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а, відповідач надав до суду протокол засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 № 39 від 03.09.2025.

Із змісту протоколу № 39 від 03.09.2025 видно, що на виконання судового рішення від 16.05.2025 у справі № 600/6101/24-а, яке набрало законної сили, відповідачем повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації від 27.11.2024 та додані до неї документи.

Враховуючи наведені норми процесуального права та встановлені по справі обставини, суд вважає, що відсутні підстави для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення в порядку ст. 382 КАС України, позаяк в матеріалах справи відсутні докази невиконання відповідачем судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача.

Водночас, суд звертає увагу, що у заяві про встановлення судового контролю, яка подана в порядку ст. 382 КАС України, позивач фактично вказує на протиправність рішення, яке вчинене відповідачем на виконання даного рішення суду.

У зв`язку з цим, суд роз`яснює, що за приписами ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно ч. 2 ст. 383 КАС України у такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 383 КАС України на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи.

Згідно ч. 6 ч. 2 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Отже, ст. 383 КАС України передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі IV КАС України Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви.

Зі змісту цієї статті висновується, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.11.2024 у справі № 340/222/20.

Судом встановлено, що позивач не звертався до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду від 16.05.2025 у справі №600/6101/24-а.

Оскільки позивач не звертався до суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України, а у суду відсутні підстави для застосування судового контролю за виконання судового рішення на підставі ст. 382 КАС України шляхом перевірки правомірності (протиправності) рішень, дій (бездіяльності) відповідача, вчинених ним на виконання такого рішення суду, без подання відповідної заяви, тому суд відмовляє позивачу у задоволенні заяви про зобов`язання відповідача надати звіт про виконання рішення суду у справі № 600/6101/24-а.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 16.05.2025 у справі № 600/6101/24-а фактично виконане відповідачем.

У заяві заявник посилається на те, що Протоколом №39 від 03.09.2025, засіданням комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно відмовлено заявнику в наданні відстрочки, посилаючись на відсутність довідки про здобувача освіти (додаток 9), сформованої в Єдиній державній електронній базі з питань освіти.

На переконання позивача, аналіз Протоколу №39 підтверджує факт умисного та демонстративного невиконання відповідачем рішення суду. Замість виконання приписів суду щодо повторного розгляду заяви з урахуванням правових висновків, відповідач ухвалив нове протиправне рішення, яке фактично дублює попереднє, скасоване судом. Такі дії є формою зловживання владними повноваженнями та свідчать про відсутність наміру виконувати судове рішення, що набрало законної сили.

З огляду на наведене, суд роз`яснює позивачу, що у разі незгоди з рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідача, вчиненими останнім на виконання рішення суду у справі №600/6101/24-а, він може звернутися до суду із відповідною заявою в порядку передбаченому ст. 383 КАС України, або у загальному порядку.

Окрім того, доводи заявника стосовно ухвалення нового протиправного рішення, суд відхиляє, оскільки вказані посилання виходять за межі предмету спору у справі №600/6101/24-а та не підпадають під дію судового контролю.

Водночас, суд роз`яснює, що незгода з Протоколом №39 від 03.09.2025, не позбавляє заявника права звернутися до суду з відповідним позовом про його скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст. 129-1 Конституції України, ст. ст. 14, 243, 248, 256, 370, 382, 383 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви про здійснення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 надати до суду звіт про виконання рішення суду у справі № 600/6101/24-а, - відмовити.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький