Справа № 420/10209/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/10209/25
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

Дата і місце ухвалення 28.05.2025р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. у справі №420/10209/25 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексації грошового забезпечення за період з 20.12.2017 до 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців (місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення - базового місяця) - січень 2008 року;

- стягнути з НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення за період з 27.12.2017 до 28.02.2018 включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року у загальному розмірі 9 204,39 грн з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за період з 01.03.2018 до 12.08.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації (індексації-різниці) відповідно до абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- стягнути з НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) індексацію грошового забезпечення (індексацію-різницю) у фіксованому розмірі 3 324,53 грн у місяць за період з 01.03.2018 до 12.08.2021 у загальному розмірі 137 592,64 грн відповідно до вимог абзаців З, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету' Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078, з відрахуванням обов`язкових платежів до бюджету та спеціальних фондів із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) щодо ненархування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення за період з 27.12.2017 до 12.08.2021 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159;

- зобов`язати НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення за період з 27.12.2017 до 12.08.2021 відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2011 року № 159;

- визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПО`У НОМЕР_2 ) щодо ненархування та невиплати ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (щодо виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення за період з 13.08.2021);

- стягнути з НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні (щодо виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення) за період з 13.08.2021 у розмірі 357 179,70 грн..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. позов частково задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо не нарахування та невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) листопад 2008 року.

Зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року.

Визнано протиправними дії НОМЕР_1 комендатури охорони та обслуговування щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078.

Зобов`язано НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року, виходячи з фіксованої величини 3324,53 грн. в загальній сумі 137 635,54 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

В частині позовних вимог щодо стягнення поточної індексації, індексації-різниці грошового забезпечення, нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати поточної індексації, індексації-різниці грошового забезпечення суд відмовив.

Не погоджуючись з частиною судового рішення, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, обґрунтовану посиланням на не правильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив, що суд першої інстанції приймаючи судове рішення у справі обрав неефективний спосіб захисту порушених прав позивача, оскільки згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 04 квітня 2024 року у справі №160/4155/22, належним способом захисту порушеного права позивача на виплату поточної індексації, індексації-різниці грошового забезпечення є стягнення конкретних сум індексації (які мають бути визначені судом при ухваленні рішення) з відповідного суб`єкта владних повноважень. Також апелянт вважає помилковими висновки суду першої інстанції щодо передчасності позовних вимог в частинні нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення.

Зважаючи на зазначене апелянт просив скасувати рішення суду першої інстанції у відповідній частині та з урахуванням наведених вище обставин прийняти нову постанову про задоволення позову.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вірно встановлено судом першої інстанції у період з 27.12.2017 року до 12.08.2021 року ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_4 , яка перебуває на фінансовому (грошовому) забезпеченні при 297 комендатурі охорони та обслуговування.

У період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року відповідач не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення у повному обсязі, а за період з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року позивачу виплачена тільки поточна індексація грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%

Позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) січень 2008 року та з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року відповідно до вимог абзаців 3, 4, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.

Однак, листом відповідач повідомив про відсутність підстав для нарахування та виплати поточної індексації, а також індексації- різниці за вказаний вище період.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу поточної індексації, індексації-різниці грошового забезпечення, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати поточної індексації, а також індексації-різниці грошового забезпечення, позивач звернувся до суду першої інстанції з відповідним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції визнав право позивача на перерахунок та виплату поточної індексації грошового забезпечення за період за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а також індексації-різниці грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року на суму 137 635,54 грн., у зв`язку з чим зобов`язав відповідача нарахувати та виплатити останні.

В частині позовних вимог щодо стягнення поточної індексації, а також індексації-різниці грошового забезпечення, нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, а також компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати зазначених вище індексацій грошового забезпечення, суд першої інстанції відмовив в їх задоволенні.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII (далі - Закон №1282-XII).

Відповідно до ст.1 Закону №1282-XII індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно ст. 2 Закону №1282-XII індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно ч.1 ст.5 Закону №1282-XII підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону №1282-XII, підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України.

Згідно ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017-III законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Таким чином, індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а тому підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджений Порядок проведення індексації грошових доходів населення (далі - Порядок №1078).

Відповідно до п.1-1 Порядку №1078 підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 р. - місяця опублікування Закону України від 6 лютого 2003 року №491-IV «Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

У разі несвоєчасної виплати сум індексації грошових доходів громадян проводиться їх компенсація відповідно до законодавства (абз.8 п.4 Порядку №1078).

Відповідно до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

У зв`язку з прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09.12.2015р. №1013 (далі - Постанова №1013) п.5 Порядку №1078 викладено в новій редакції:

« 5. У разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

До чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у пункті 1-1 цього Порядку».

Отже, починаючи з 09.12.2015р. обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник, у тому числі військовослужбовець.

Пунктом 1 Постанови №1013 внесено зміни до Єдиної тарифної сітки розрядів і коефіцієнтів з оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, що призвело до збільшення посадових окладів працівників, заробітна плата яких обчислюється за вказаною тарифною сіткою.

Відповідно до п.3 Постанови №1013 міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 р. розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 р., з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 р. перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року.

Для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 (Офіційний вісник України, 2003р., №29, ст.1471).

Виходячи з системного аналізу п.1-3 Постанови №1013, базовий місяць січень 2016 року застосовується для подальшої індексації заробітної плати за посадами, оклади (тарифні ставки) за якими підвищилися в грудні 2015 року у зв`язку з прийняттям Постанови №1013, що відповідає положенням п.5 Порядку №1078 в редакції з 09.12.2015р.

В свою чергу, Порядок №1078 пов`язує обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації зі зміною окладів (тарифних ставок), тому базовий місяць індексації грошового забезпечення (заробітної плати) змінюється виключно у разі підвищення посадових окладів (тарифних ставок).

Станом на час виникнення спірних правовідносин тарифні ставки (оклади) військовослужбовців обчислювалися відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007р. №1294, яка набрала чинності 01.01.2008р.

Зміна тарифних ставок (окладів) військовослужбовців відбулась лише з 01.03.2018р. у зв`язку з набранням чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017р. №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що поточна індексація грошового забезпечення позивача за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року підлягає обчисленню з урахуванням базового місяця, що відповідає місяцю зміни тарифних ставок (окладів) військовослужбовців, тобто січня 2008 року.

Щодо обраного судом способу відновлення прав позивача шляхом зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, судова колегія зазначає, що аналіз змісту поданої позивачем заяви від 04.02.2025р., а також наданої відповідачем відповіді, свідчить, що спір у даній справі виник у зв`язку з невизнанням військовою частиною права позивача на перерахунок поточної індексації із застосуванням базового місяця - січень 2008 року.

В свою чергу, спір щодо суми належної позивачу до виплати індексації грошового забезпечення за вказаний вище період між сторонами не виникав.

Враховуючи, що спір у справі в частині позовних вимог стосується виключно права позивача на перерахунок поточної індексації із застосуванням базового місяця - січень 2008 року, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача належної позивачу до виплати поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 року по 28.02.2018 року, з підстав передчасності.

Також, судова колегія вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не врахував правову позицію Верховного Суду викладену у постанові від 04 квітня 2024р. у справі №160/4155/22 щодо необхідності визначення загальної суми належної позивачу до виплати поточної індексації грошового забезпечення, оскільки у вказаній постанові предметом спору є право особи на отримання щомісячної фіксованої індексації, водночас предметом спору у даній справі є в тому числі право позивача на отримання поточної індексації, яка розраховується в іншому порядку.

Водночас, судова колегія зазначає, що вирішуючи спір по суті, в частині права позивача на отримання індексації-різниці грошового забезпечення, суд першої інстанції врахував правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 04 квітня 2024р. у справі №160/4155/22, та визначив належну до виплати позивачу суму індексації-різниці грошового забезпечення.

Таким чином, судова колегія вважає, що суд першої інстанції вирішуючи спір по суті обрав вірний спосіб захисту порушених прав позивача шляхом зобов`язання НОМЕР_1 комендатуру охорони та обслуговування нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20.12.2017 року по 28.02.2028 року включно із застосуванням місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, а також зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок та доплату індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.03.2018 року по 12.08.2021 року, виходячи з фіксованої величини 3324,53 грн. в загальній сумі 137 635,54 грн., що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу відповідно до вимог абзаців 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

З приводу права позивача на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення, судова колегія зазначає.

Згідно ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Враховуючи, що на виконання даного судового рішення відповідач не виплатив позивачу, ані поточну індексацію, ані індексацію-різниці грошового забезпечення, судова колегія погоджується висновком суду першої інстанції, що заявлені позивачем вимоги в частині виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків зазначених вище індексацій є передчасними.

Щодо права позивача на отримання середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (щодо виплати індексації (індексації-різниці) грошового забезпечення), судова колегія зазначає.

Спірний період стягнення середнього заробітку (грошового забезпечення) у цій справі охоплюється періодом з 20.12.2017р. по 12.08.2021р., який умовно варто поділити на дві частини: до набрання чинності Законом №2352-ІХ (19 липня 2022 року) і після цього.

Період з 20.12.2017р. до 18 липня 2022 року регулюється редакцією статті 117 КЗпП України, до внесення у неї змін Законом №2352-ІХ, тобто без обмеження строком виплати у шість місяців.

Період з 19 липня 2022 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 117 КЗпП України (у редакції Закону №2352-ІХ), яка передбачає обмеження виплати такому працівнику шістьма місяцями.

Тож, у межах цієї справи суд має ураховувати норми статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року із урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, які безпосередньо стосуються норм статті 117 КЗпП України у редакції, яка діяла до 19 липня 2022 року, а на їхнє виконання підлягає встановленню, зокрема: розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні; загальний розмір належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат; частка коштів, яка не була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат. А також належить ураховувати приписи чинної редакції статті 117 КЗпП України щодо періоду з 19 липня 2022 року, яким законодавець обмежив виплату шістьма місяцями, проте без застосування принципу співмірності цієї суми щодо коштів, які роботодавець невчасно сплатив працівнику.

Враховуючи, що виконання судового рішення у даній справі безпосередньо вплине на показники середньоденного заробітку позивача за останні два місяця перед звільненням, показники розміру належних позивачу при звільненні виплат, показники частки коштів, яка була виплачена позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат, показники частки коштів, які не були виплачені позивачу при звільненні у порівнянні з загальним розміром належних позивачу при звільненні виплат, судова колегія погоджує висновок суду першої інстанції про передчасність позовних вимог позивача в частині нарахування середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Враховуючи, що дана справа, у відповідності до п.6 ч.6 ст.12 КАС України, є справою незначної складності, тому рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 травня 2025 р. без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач А.В. Бойко
Судді О.А. Шевчук О.В. Єщенко.