Справа № 420/3848/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3848/24
07 жовтня 2025 року м. Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача в порядку ст. 382 КАС України по справі №420/3848/24 за позовом
до 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року у даній справі позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області щодо відмови провести перерахунок грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги для оздоровлення ОСОБА_1 з 29.01.2020 року по 09.08.2021 року, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. Зобов`язано 6 державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області () провести перерахунок грошового забезпечення, а також одноразової грошової допомоги при звільненні, грошової допомоги для оздоровлення ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 29.01.2020 року по 09.08.2021 року, виходячи при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого 01 січня відповідного календарного року, а саме встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01.01.2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01.01.2021 року, та відповідних тарифних коефіцієнтів, та провести їх виплату, з урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

15.09.2025 від представника позивача надійшла заява в порядку ст. 382 КАС України, в якому останній просить суд: зобов`язати 1 (6) державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області подати до суду звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року у справі № 420/3848/24 у 10-денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду.

Ухвалою суду від 22.09.2025 року прийнято до провадження заяву представника позивача в порядку ст. 382 КАС України. Вирішено заяву розглядати в порядку письмового провадження. Зобов`язано позивача протягом п`яти днів з дня вручення ухвали надати суду докази звернення судового рішення до примусового виконання або пояснити причини не звернення. Зобов`язано відповідача протягом п`яти днів з дня вручення ухвали надати суду докази виконання рішення суду.

29.09.2025 року від відповідача до суду надійшло клопотання про долучення доказів повного виконання судового рішення (платіжні інструкції), та клопотання про залишення заяви позивача без розгляду.

Від позивача заяв чи клопотань до суду не надходило.

Розглянувши заяву в порядку письмового провадження, дослідивши надані суду матеріали, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні вказаної заяви, виходячи з наступного.

Положення ст.382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою. Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Суд зазначає, що положення ч.1 ст.382 КАС України кореспондують з положеннями ч.6 ст.246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.

Судовий контроль по даній справі при винесенні рішення Одеського окружного адміністративного суду 17.10.2024 року не встановлювався.

Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. За приписами ч.ч.1, 2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України...Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно з ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом. Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Наведене свідчить про існування у позивача можливості отримати реальне виконання судового рішення у межах процедури виконавчого провадження, у тому числі шляхом застосування державним виконавцем примусових заходів, визначених Законом України «Про виконавче провадження».

Крім того, позивач не позбавлений права звернутись до суду в порядку КАС України, із позовною заявою, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено його права, свободи чи інтереси в процесі виконання судового рішення, яке набрало законної сили.

При цьому, суд звертає увагу на те, що позивач не звертався до суду за отриманням виконавчого листа по справі, не надав доказів звернення судового рішення до примусового виконання, про причини не отримання виконавчого листа не повідомляє. Тобто, позивачем до подання вказаної заяви не вчинені дії для примусового виконання судового рішення. Позивач у заяві не навів належних та достатніх обґрунтувань того, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2024 року у справі №420/3848/24 не буде виконане в ході виконавчого провадження. Крім того, матеріали справи не містять належних доказів, які б вказували на умисне ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Таким чином, позивач не навів належних та достатніх аргументів, а також не надав доказів на підтвердження наміру відповідача на умисне ухилення від виконання рішення.

Крім того, позивачем не надано спростування доводів відповідача про повне виконання судового рішення, яке викладено у клопотанні про долучення доказів від 26.09.2025.

Суд наголошує, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом, а не обов`язком суду. Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, що викладена у додатковій постанові від 31 липня 2018 року у справі №235/7638/16-а та в ухвалах від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, від 17 жовтня 2019 року у справі №826/12592/14.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви представника позивача в порядку ст. 382 КАС України.

Керуючись ст. ст. 241, 243, 248, 256, 293, 294, 295, ч.1 ст.370, ч.1 ст.382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача в порядку ст. 382 КАС України по справі №420/3848/24 за позовом ОСОБА_1 до 6 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її складання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА