Справа № 400/11667/24
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/11667/24

Головуючий в 1 інстанції: Устинов І.А. Дата і місце ухвалення: 16.05.2025р., м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В грудні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не виготовлення наказу про внесення змін до наказу від 13.02.2024р. №124 о/с «По особовому складу» та нового (уточненого) розрахунку вислуги років на пенсію із зазначенням у них відомостей про вислугу років ОСОБА_1 на пільгових умовах з метою подальшого перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати ГУНП в Миколаївській області видати наказ про внесення змін до наказу від 13.02.2024р. №124 о/с «По особовому складу» із зазначенням у ньому відомостей про вислугу років ОСОБА_1 у пільговому обчисленні, сформовану за період з 29.09.2001р. по 27.08.2003р., з 27.08.2003р. по 05.05.2004р., з 05.05.2004р. по 14.03.2005р., з 29.06.2005р. по 05.01.2007р., з 05.01.2007р. по 30.12.2008р., з 30.12.2008р. по 01.08.2013р., з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби, з метою подальшого перерахунку пенсії та виготовити новий (уточнений) розрахунок вислуги років на пенсію із зазначенням в ньому вислуги років у пільговому обчисленні.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії ГУНП в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до календарної вислуги років пільгової вислуги років, сформованої за період служби в органах внутрішніх справ з 29.09.2001р. по 27.08.2003р., з 27.08.2003р. по 05.05.2004р., з 05.05.2004р. по 14.03.2005р., з 29.06.2005р. по 05.01.2007р., з 05.01.2007р. по 30.12.2008р., з 30.12.2008р. по 27.07.2011р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

Зобов`язано ГУНП в Миколаївській області зарахувати ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років у пільговому обчисленні, сформовану за період служби в органах внутрішніх справ з 29.09.2001р. по 27.08.2003р., з 27.08.2003р. по 05.05.2004р., з 05.05.2004р. по 14.03.2005р., з 29.06.2005р. по 05.01.2007р., з 05.01.2007р. по 30.12.2008р., з 30.12.2008р. по 27.07.2011р., з розрахунку один місяць служби за півтора місяці.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУНП в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, не правильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення від 16.05.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на те, що пенсія при звільненні ОСОБА_1 оформлена за п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка не вимагає визначення та зарахування пільгової вислуги років до календарної, а передбачає наявність страхового стажу. До того ж, із розрахунком вислуги років від 13.03.2024р., в якому стаж служби на посадах в поліції і міліції, в тому числі і на посадах дільничного та оперуповноваженого, зарахований з коефіцієнтом 1:1, ОСОБА_1 був ознайомлений та не висловив будь-яких зауважень до такого розрахунку.

Також, апелянт посилається на те, що пункт 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою КМУ від 17.07.1992р. №393, визначає види служби, які зараховуються на пільгових умовах, лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії. Як Закон №2262-ХІІ, так в Порядок №393 (в редакції Постанови №119) виникнення права на пенсію за вислугу років пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не в пільговому. Оскільки календарна вислуга років ОСОБА_1 становить менше 25 років (22 роки 06 місяців 21 день), а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для її призначення, тому ГУНП в Миколаївській області правомірно оформило документи позивачу для призначення пенсії за наявності достатнього страхового стажу за п. «б» ст.12 Закону №2262-ХІІ та, відповідно, правомірно відмовило ОСОБА_1 у задоволенні його вимог щодо перерахунку вислуги років із зарахуванням пільгової в календарну для визначення права на призначення пенсії за п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ та службу в Національній поліції.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 13.02.2024р. №124 о/с «Про особовий склад» майора поліції ОСОБА_1 , начальника відділу превенції Миколаївського районного управління юстиції, з 14 лютого 2024 року звільнено з поліції за п.7 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Згідно вказаного наказу вислуга років в календарному обчисленні складає 22 роки 06 місяців 18 днів (ОВС 14 років 03 місяці 11 днів, НПУ 08 років 03 місяці 07 днів).

Наказом ГУНП в Миколаївській області 11.03.2024р. №201 о/с внесені зміни до наказу від 13.02.2024р. №124 о/с, відповідно до яких: календарна вислуга років 22 роки 06 місяців 21 день, страховий стаж 03 роки 09 місяців 30 днів, загальний страховий стаж для призначення пенсії 26 років 04 місяці 21 день.

Як вбачається з проведеного ГУНП в Миколаївській області 11.03.2024р. розрахунку вислуги років для призначення пенсії всі періоди роботи ОСОБА_1 в ОВС та НПУ зараховано з розрахунку 1:1.

З урахуванням зазначеної вислуги років позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

18.09.2024р. ОСОБА_1 звернувся до ГУНП в Миколаївській області із заявою щодо здійснення перерахунку його вислуги років для призначення пенсії із зарахуванням пільгової вислуги років до календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії, зокрема (в межах позовних вимог):

з 29.09.2001 по 27.08.2003р. із poзpaxyнкy oдин місяць служби за півтора на посаді оперуповноваженого КМСН Великодолинського СВМ Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області;

з 27.08.2003р. по 05.05.2004р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби на посаді оперуповноваженого КМСН Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області;

з 05.05.2004р. по 14.03.2005р. з розрахунку один місяць служби за півтора, місяці служби на посаді оперуповноваженого ВКМСН Великодолинського СВМ Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області;

з 29.06.2005 по 05.01.2007р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби на посаді дільничного інспектора міліції Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області;

з 05.01.2007р. по 30.12.2008р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби на посаді дільничного інспектора міліції Великодолинського СВМ Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області;

з 30.12.2008р. по 01.08.2013р. з розрахунку один місяць служби за півтора місяці служби на посаді старшого дільничного інспектора міліції Овідіопольського РВ УМВС України в Одеській області.

Листом від 25.09.2024р. за вих. №А-1596/05/14-2024 ГУНП в Миколаївській області відмовило у перерахунку вислуги років, з посиланням на те, що під час призначення пенсії за п. «б» ст.12 Закону №2262-ХІІ зарахування пільгової вислуги років до календарної вислуги років, яка складає менше 25 календарних років, не проводиться.

Вважаючи протиправною відмову ГУНП в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги років до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що до вислуги років для призначення пенсії особам, зазначеним у Постанові №393, відповідні періоди проходження ними служби зараховуються на пільгових умовах, у тому числі періоди проходження служби до 27.07.2011р. на посадах, передбачених Постановою №393 до внесення до неї змін Постановою №780.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції колегія суддів виходить з наступного.

Спір у цій справі виник з приводу відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати звільненому в 2024 році працівнику Національної поліції відповідно до ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» та п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» вислуги років в пільговому обчисленні до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-ХІІ.

Статтею 1 Закону №2262-XII встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з пунктом «б» статті 1-2 Закону №2262-XII право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Стаття 2 Закону №2262-XII визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

За приписами пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно з частиною другою статті 17 Закону №2262-XII до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-XII порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону №2262-ХІІ Кабінет Міністрів України постановою від 17.07.1992р. №393 затвердив Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей.

Колегія суддів, на підставі аналізу чинного законодавства, вказує на існування двох різних правових вимірів вислуги років, які стосуються колишніх поліцейських:

- вислуга років для призначення пенсії відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ;

- вислуга років для визначення розміру пенсії, призначеної відповідно до статті 12 Закону №2262-ХІІ.

Так, до 18.02.2022р. діяла редакція пункту 3 Порядку №393, яка визначала види служби, які зараховуються, зокрема, поліцейським, на пільгових умовах для призначення пенсії за вислугу років.

Разом з тим, Постановою №119, яка набрала чинності 19.02.2022р., до Порядку №393 внесені зміни, відповідно до яких Порядок №393 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.»

Пункт 3 Порядку №393 (в редакції Постанови №119) визначає, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії з охорони дипломатичних представництв, консульських установ іноземних держав, представництв міжнародних організацій в Україні, у підрозділах Управління державної охорони, Служби судової охорони, що визначаються в установленому порядку, а також у підрозділах спеціального призначення Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, установ виконання покарань органів внутрішніх справ, воєнізованих формуваннях Державної кримінально-виконавчої служби, у частинах і підрозділах (загонах) спеціального призначення внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, Національної гвардії та у підрозділах міліції особливого призначення за Переліком посад і умовами (в порядку), що визначаються керівниками відповідних міністерств і відомств.

Отже, пункт 3 Порядку №393 (в редакції Постанови №119) визначає види служби, які зараховуються, зокрема, поліцейським на пільгових умовах лише для визначення розміру пенсії за вислугу років, а не для призначення такої пенсії.

Правове регулювання щодо права на призначення пенсії за вислугу років зазнало змін і, у зв`язку з такими змінами, як Закон №2262-ХІІ, так і Порядок №393 (в редакції постанови №119) виникнення, зокрема, в колишнього поліцейського права на таку пенсію пов`язують з наявністю певної вислуги років в календарному обчисленні, а не пільговому.

Розглядаючи питання розбіжностей у застосуванні норм матеріального права, слід взяти до уваги, що різні аспекти дії закону у часі неодноразово досліджувалися Конституційним Судом України.

Зокрема, у рішенні від 09.02.1999р. №1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що у регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні Конституційного Суду України від 12.07.2019р. №5-р(I)/2019 Конституційний Суд України висловив думку, що за змістом частини першої статті 58 Основного Закону України новий акт законодавства застосовується до тих правовідносин, які виникли після набрання ним чинності. Якщо правовідносини тривалі і виникли до ухвалення акта законодавства та продовжують існувати після його ухвалення, то нове нормативне регулювання застосовується з дня набрання ним чинності або з дня, встановленого цим нормативно-правовим актом, але не раніше дня його офіційного опублікування (абзац четвертий пункту 5 мотивувальної частини).

Отже, у разі безпосередньої (прямої) дії закону в часі новий нормативний акт поширюється на правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

Якщо під час вирішення суб`єктом владних повноважень певного питання (в даній справі щодо наявності підстав для направлення до пенсійного органу документів для призначення позивачу пенсії за вислугу років), до прийняття остаточного рішення було змінено нормативно-правове регулювання, суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, а його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними за формальними ознаками.

Постанову №119 прийнято Кабінетом Міністрів України на реалізацію своїх повноважень та після прийняття такої постанови і стаття 12 Закону №2262-XII, і Постанова №393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Так, виходячи з положень статті 12 Закону №2262-XII та пунктів 1 та 2-1 Постанови №393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови №393 визначає, що певні періоди підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Тобто, постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022р. №119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992р. №393» усунуто розбіжності між Законом №2262-XII та Порядком №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що умовою для призначення пенсії за вислугу років для осіб, які звільнились зі служби після набрання чинності Постанови №119 та звернулись із заявою про оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ після набрання чинності зазначеної постанови, є наявність календарної вислуги років, без можливості обрахунку такої вислуги в пільговому обчисленні.

При цьому, Верховний Суд у складі у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 10.12.2024р. у справі №520/5695/23 сформував правовий висновок, відповідно до якого визначальним у спірних правовідносинах є момент, коли позивач почав реалізовувати своє право на призначення пенсії. Ураховуючи те, що він звернувся з заявою про оформлення документів для призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-ХІІ у 2024 році, після набрання чинності Постановою №119, то суб`єкт владних повноважень не має законних можливостей для прийняття рішення з урахуванням попереднього нормативно-правового регулювання, яке є нечинним, відтак його рішення та дії в цих випадках не можуть вважатися протиправними.

Під час судового розгляду встановлено, що на момент звільнення позивача з ГУНП в Миколаївській області вислуга років позивача в календарному обчисленні складала 22 роки 06 місяців 21 день.

Таким чином, оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 25 років, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, а тому колегія суддів вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо здійснення перерахунку його вислуги років для призначення пенсії із зарахуванням пільгової вислуги років до календарної вислуги, яка дає право на призначення пенсії на підставі п. «а» ст.12 Закону №2262-ХІІ.

Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 04.02.2025р. по справі №260/716/23, від 23.04.2025р. по справі №200/4394/24, від 19.06.2025р. по справі №420/24894/23.

При вирішенні спору суд першої інстанції не повно з`ясував обставини справи та не правильно застосував норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, що у відповідності до п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування оскаржуваного рішення від 16.05.2025р. з ухваленням по справі нового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.2 ч.1 ст.315, ст.ст. 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Миколаївській області задовольнити.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 травня 2025 року скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук