Справа № 305/3118/25
Суддя: Ємчук В. Е.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 305/3118/25
Провадження по справі 2-а/305/48/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2025 Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді - Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемоти М.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рахові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до Рахівського районного суду Закарпатської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позов мотивував тим, що 12 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 складено Постанову № 1609 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 . Оскарженою постановою вищезазначена посадова особа встановила наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн. Згідно змісту оскаржуваної Постанови позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності внаслідок нібито одночасно: відсутності військово-облікового документа, не оформлення його у ІНФОРМАЦІЯ_7; відсутності електронного кабінету військовозобов`язаного, відсутності його реєстрації; не оновлення військово-облікових даних. Разом з тим, факт нібито відсутності в позивача військово-облікового документа повністю спростовується наявністю в нього Військового квитка серії НОМЕР_1 , в якому чітко зазначені його військово-облікові данні, відомості про місце народження, освіту та факт проходження військової служби. Окрім цього, у формулюванні суті правопорушення вказано, що позивач ніби порушив «частину 6 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»». Водночас ОСОБА_1 зазначає, що він був і є зареєстрований у електронному кабінеті призовника, військовозобов`язаного, резервіста, що підтверджується розширеними даними з нього, копію яких він надав. Цей же витяг містить відмітку про його перебування на військовому обліку аж із 23.02.2009 року. Також, зазначив що у параграфі «Правопорушення» не містяться жодних відміток про факт порушення ним тих чи інших норм мобілізаційного законодавства. Однак до оскаржуваної Постанови не долучено жодних доказів щодо здійснення відповідачем перевірки функціонування системи військового обліку громадян України в органах державної влади, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях з приводу відсутності у таких інформації щодо позивача, як такого, що не перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 та не виконує правила військового обліку. Зазначене пояснює що відповідач мав всі можливості, однак не вчинив жодних дій спрямованих на отримання із системи Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних позивача про те, що він перебуває на військовому обліку, зважаючи на що у відповідача не було підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідно до примітки ст.210 КУпАП. Позивач зазначив, що твердження про відсутність нібито у нього електронного кабінету військовозобов`язаного взагалі не може лягати в основу можливості притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне. Пункт 2 Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 559 чітко визначає, що військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається: в електронній формі; у паперовій формі. Тобто, вказаний порядок визначає наявність альтернатив того, якої форми у військовозобов`язаного може бути військово-обліковий документ. Наявність паперового військово-облікового документу автоматично знімає із особи обов`язок оформлювати такий документ в електронній формі. Відсутність доступу у особи до електронного кабінету військовозобов`язаного, як самостійна підстава для притягнення до адміністративної відповідальності не передбачена жодною нормою законодавства. А відсутність доказів, що б могли підтвердити відсутність відомостей про позивача у реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів вкотре підтверджує хибність викладених доводів у оскаржувані постанові. Спростування твердження відповідача про нібито не оновлення військово-облікових даних так само підтверджується, в тому числі відомостями Розширених даних із кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста де чітко міститься відмітка про останнє таке оновлення (чергове автоматичне внесення діючої актуальної інформації що не змінювалась щодо мене вже протягом багатьох років) 15.08.2025 pоку. Жодних змін у персональних даних позивача вже протягом багатьох років не відбувалось. А тому, дані, які б він мав та міг «оновити» були відсутні. Ні до протоколу про адміністративне правопорушення, ні до оскаржуваної Постанови відповідачем не долучено жодних первинних документів обліку, які б свідчили про невиконання позивачем правил військового обліку. Зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити, які саме персональні дані ОСОБА_1 не оновив, які з цих даних містяться в державних реєстрах, а також до яких даних державний орган в особі відповідача не має доступу (не є держателем). Крім того, відповідачем в оскаржуваній постанові не вказано, які саме відомості (персональні дані) не були оновлені позивачем і не могли бути одержані самостійно відповідачем шляхом електронної інформаційної взаємодії. З матеріалів справи не вбачається, що відповідачем вживалися заходи щодо отримання персональних відомостей позивача в порядку електронної інформаційної взаємодії, і що внаслідок проведених заходів такі відомості отримати не вдалося. Також у порушення норм ч. 2 ст. 283 КУпАП, у оскаржуваній Постанові у резолютивній частині відповідач зазначив: «ПОСТАНОВИВ накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17 000 грн. 00 коп.», таким чином не зазначивши про винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. При накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Разом з тим, накладаючи на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу, відповідач не дотримався наведених норм права та призначив штраф у грошовій сумі, що не відповідає санкції відповідної статті КУпАП. Крім того, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які дані та докази, на підставі яких відповідачем було зроблено висновок про наявність порушення. Також зазначив, що складення адміністративного протоколу відбулось взагалі за його відсутності, його просто повідомили про дату, коли він мав прийти, щоб забрати копію постанови для сплати штрафу.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №1609 від 12.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. та закрити справу про адміністративне правопорушення, стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

В ухвалі про відкриття провадження у справі від 12.09.2025 призначено судовий розгляд справи по суті у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рахівського районного суду Закарпатської області за адресою: м. Рахів, вул. Карпатська 15. При цьому, відповідачу повідомлено про його право до початку судового засідання подати суду відзив на позов та докази, у разі заперечення позовних вимог та роз`яснено норми ч.4 ст.159 та ч.2 ст.77 КАС України.

Від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позов, який обґрунтовано наступним. Так, 12.08.2025 року, громадянин ОСОБА_1 у супроводі представників органів Національної поліції прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було встановлено та особисто підтверджено останнім, що він не має при собі військово-облікового документа військовозобов`язаного, та відповідно, не може його пред`явити за вимогою уповноваженої особи, про що особисто повідомив у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив вимоги діючого законодавства. Окрім цього, ОСОБА_1 заявив, що залишив свій військово-обліковий документ вдома, за місцем свого проживання. Наявного електронного військово-облікового документа не пред`явив. У порушення абзацу 2 пп. 10-1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022р. № 1487 та ч. 6 ст. 22 Закону України «про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у ОСОБА_1 був відсутній при собі військово-обліковий документ та відповідно він не зміг пред`являти його за вимогою у повноваженої особи. При цьому, відповідно до вимог закону, здійснювалась відео фіксація вимоги пред`явлення військово-облікового документа. Тобто, своїми діями та бездіяльністю, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , скоїв правопорушення прямо передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період, оскільки Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» є його складовою частиною. Громадянин ОСОБА_1 під час складання протоколу № 1609 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 12.08.2025р. був попереджений про дату та час розгляду справи, його права та обов`язки були йому роз`яснені, про що свідчить його особистий підпис під цим протоколом. Будучи обізнаним про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення скоєне ним, Позивач шляхом неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 виразив відсутність свого бажання бути присутнім на розгляду цієї справи та небажання надавати додаткові пояснення та можливі докази на свою користь, крім тих зафіксовані у протоколі з його слів. Жодних письмових або усних заяв з боку Позивача про бажання перенести дату розгляду справи не було. Отже, громадянин ОСОБА_1 вчинив правопорушення передбачене частиною 3 статті 210-1 КУпАП, а саме: порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію вчинене в особливий період. Окрім вищенаведеного, представник відповідача повідомив Рахівський районний суд, що відповідно до даних, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, станом на 12.08.2025 року, щодо громадянина ОСОБА_1 встановлено порушення правил, оскільки ОСОБА_1 не перебував на військовому обліку. Згідно відомостей про місце реєстрації місця проживання, що містяться у паспорті громадянина України, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , отже він повинен перебувати на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі викладеного просив суд у задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_1 , до ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скасування постанови № 1609 від 12.08.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП - відмовити у повному обсязі; судові витрати залишити за позивачем.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Пояснив, що вийшов на вулицю з двору, оскільки на вулицю вибіг його пес. В цей час працівники поліції затримали його та доставили в ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак при ньому в цей момент не було військово-облікового документа, у зв`язку з чим він не зміг його пред`явити. Разом з тим, при складанні протоколу позивач не був присутній, йому сказали прийти на наступний день. Просив позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позовну заяву не визнав та пояснив, що позивач не мав при собі військово-обліковий документ та відповідно він не зміг пред`являти його за вимогою уповноваженої особи, тому його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 Постанови Пленуму Вищого Адміністративного Суду України № 2 від 06.03.2008 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 23.02.2009 року взятий на військовий облік, категорія обліку «військовозобов`язаний», дата уточнення даних 15.08.2025, про що свідчить скріншот військово-облікового документу із застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_8», сформований 16.08.2025 року. Вказане підтверджується також військовим квитком серії НОМЕР_1 , який видано 15.05.1986.

12 серпня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковником ОСОБА_2 складено Постанову № 1609 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 , відповідно до якої на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000,00 грн. зв`язку із порушенням ним вимог ч. 6 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме 12.08.2025 ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де було встановлено, що він не має при собі військово-облікового документу військовозобов`язаного, та не може його пред`явити.

Як вбачається з оскаржуваної постанови №1609 від 12.08.2025 року, останню ОСОБА_1 отримав 13.08.2025, тобто на наступний день після її складання, про що свідчить його підпис.

Згідно зі ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 235 КУпАП передбачено, що ІНФОРМАЦІЯ_7 розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені ІНФОРМАЦІЯ_7 розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники ІНФОРМАЦІЯ_7.

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Положення статей 210, 210-1 КУпАП не застосовуються у разі можливості отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Спеціальним законом, який визначає, зокрема обов`язки громадян щодо здійснення мобілізації в особливий період, є Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року № 3543-XII зі змінами та доповненнями (далі - Закон № 3543-ХІІ)

За визначенням абзацу 5 частини першої статті 1 Закону № 3543-XII особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який триває і досі.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03 березня 2022 року № 2105-IX затверджено Указ Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 65/2022, яким оголошено проведення загальної мобілізації, яка триває і досі.

Обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації визначені у статті 22 Закону №3543-ХІІ, відповідно до частини шостої якої у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника ІНФОРМАЦІЯ_7 або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Під час перевірки документів уповноважений представник ІНФОРМАЦІЯ_7 або поліцейський здійснює фото- і відеофіксацію процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, а також може використовувати технічні прилади, засоби та спеціалізоване програмне забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

При цьому, в даній статті унормовано, що вимоги, зазначені у частині 6 статті 22, стосовно проведення уповноваженими представниками ІНФОРМАЦІЯ_7 фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відеофіксації, застосовуються з 17 липня 2024 року, згідно із Законом «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» від 11 квітня 2024 року № 3633-IX .

Отже, за змістом частини шостої статті 22 Закону № 3543-XII відповідальність за частиною третьою статті 210-1 КУпАП настає як за відсутність при собі військово-облікового документа, так і при не пред`явленні його за вимогою уповноваженого представника.

Законодавчий припис про необхідність мати при собі і пред`являти за вимогою військово-обліковий документ покладає на особу обов`язок отримати такий документ.

Питання щодо форми, в якій оформляється (створюється) та видається військово-обліковий документ регулюється Порядком оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року №559 (далі - Порядок № 559).

Так, п. 1 Порядку № 559 визначено, що військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3 і 4 частини шостої статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».

Відповідно до п. 2 Порядку № 559 військово-обліковий документ оформляється (створюється) та видається (замінюється): в електронній формі - засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста та/або Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони та/або Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія), зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації); у паперовій формі - на бланку, форма якого затверджується постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 559. Особа може мати на бланку лише один військово-обліковий документ.

Пунктами 5-7 цього Порядку № 559 передбачено, що військово-обліковим документом призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також громадян, виключених з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", в електронній формі (далі - військово-обліковий документ в електронній формі) є відображення в електронній формі відомостей про громадянина України, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також відомостей щодо звернення або повідомлення про вчинення адміністративного або кримінального правопорушення до Національної поліції.

Військово-обліковий документ в електронній формі формується засобами: електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста, зокрема з використанням його мобільного додатка; Державного веб-порталу електронних публічних послуг у сфері національної безпеки і оборони; Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія) (у разі технічної реалізації). Військово-обліковий документ в електронній формі формується на безоплатній основі за бажанням особи після проходження нею електронної ідентифікації та автентифікації.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 цього Порядку. У військово-обліковому документі в електронній формі відображається унікальний електронний ідентифікатор у вигляді двовимірного штрихкоду. Строк дії військово-облікового документа в електронній формі становить не більше одного року з дати його формування та не може перевищувати строк дії відстрочки від направлення для проходження базової військової служби для призовників або відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період (бронювання) для військовозобов`язаних та резервістів. У разі коли відомості, зазначені у підпунктах 1-5, 8, 11-13 пункту 8 цього Порядку, на момент зчитування не відповідають відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військово-обліковий документ в електронній формі вважається недійсним.

Згідно п. 9 Порядку № 559 військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) та військово-обліковий документ у паперовій формі мають однакову юридичну силу.

Згідно з ч. 1ст. 1 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.

Основним завданням Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України (п. 1 ч. 1ст. 2 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів».

Відповідно до ч. 8 ст. 5 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_7, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи Служби зовнішньої розвідки України та розвідувального органу Міністерства оборони України.

Формування та відображення військово-облікового документа в електронній формі здійснюється автоматично за умови підключення електронного пристрою до Інтернету та наявності у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей, визначених у пункті 8 Порядку 559.

Матеріали справи містять копію з електронного військово-облікового документу із застосунку «ІНФОРМАЦІЯ_8», відповідно до якого позивач ОСОБА_1 , перебуває на обліку з 23.02.2009 року в ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому відомості щодо цього наявні в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів та уповноважена особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , як представник органу введення цього Реєстру, мала можливість отримати дані позивача щодо цього.

Таким чином, не спростована та обставина, що ОСОБА_1 повідомляв представнику ІНФОРМАЦІЯ_1 інформацію, що в нього наявний військово-обліковий документ, проте пред`явити його на вимогу, він не мав фізичної можливості, оскільки вийшов на вулицю з двору, щоб забрати пса, який вибіг, де і був затриманий працівниками поліції.

Крім того, одним з доводів в обґрунтування позовної вимоги про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення позивач зазначав про те, що розгляд справи проведено у його відсутність, його просто повідомили про дату, коли він мав прийти, щоб забрати копію постанови для сплати штрафу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови №1609 від 12.08.2025 року, копію вказаної постанови ОСОБА_1 отримав 13.08.2025, тобто на наступний день після її складання.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, жодних доказів про те, що справа про адміністративне правопорушення розглядалась у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріали справи не містять, як і не містять доказів про своєчасне сповіщення про місце і час розгляду справи у разі відсутності такої особи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою або представниками громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст.258 КУпАП.

Відповідно до ст. 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Судом досліджено надані докази, а саме СД-диск, отриманий в результаті здійснення фото- і відеофіксації процесу пред`явлення та перевірки військово-облікових документів із застосуванням технічних приладів та засобів фото- та відео фіксації.

Разом з тим, з вказаного відеозапису вбачається, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено його права і обов`язки, передбачені статтею 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, лише повідомлено про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, як вбачається з оскаржуваного протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, копію постанови від 12.08.2025 отримала лише на наступний день, про що свідчить її підпис.

Таким чином, процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про час та місце розгляду справи, не роз`яснення зазначеній особі прав та обов`язків є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Суд зазначає, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

Оскільки суб`єкт владних повноважень не надав належних доказів, які підтверджують вину у вчинення позивачем адміністративного правопорушення, всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210-1 КУпАП, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови № 1609 від 12.08.2025 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи, що у судовому засіданні не здобуто доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, тому позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову і закрити справу за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, задовольняючи позовні вимоги, суд стягує з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4,8,11,94,99, 139, 159,160-163,171-2,246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_3 №1609 від 12.08.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, якою на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 , за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників провадження:

Позивач - ОСОБА_1 тел. НОМЕР_2 адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Повний текст рішення виготовчлено 08.10.2025.

Суддя: В.Е.Ємчук