Справа № 600/4971/24-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 р. м. Чернівці Справа № 600/4971/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо неприйняття рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0072 га. за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055), для будівництва індивідуальних гаражів;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0072 га. за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055), для будівництва індивідуальних гаражів та надати у власність вказану земельну ділянку;

- відстрочити виконання рішення суду у зобов`язальній частині до припинення (скасування) воєнного стану в Україні.

1. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Ухвалою суду від 05.11.2024 позовну заяву залишено без руху та надано строк позивачу для усунення недоліків позову.

11.11.2024 від представника позивача до суду надійшло клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою суду від 15.11.2024 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

2.АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

2.1. ПОЗИЦІЯ ПОЗИВАЧА.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що він звернувся із заявою до Чернівецької міської ради про надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки з ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в державній власності для будівництва індивідуального гаража з метою подальшої її передачі у власність. На виконання рішення відповідача, яким було надано дозвіл, позивач виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється та звернувся до відповідача із заявою про затвердження даного проекту. Однак, відповідач листом від 02.12.2021 повідомив, що проект рішення був включений в порядок денний 8 сесії міської ради (липень 2021 р.) під номером 51, проте під час розгляду названого питання на пленарному засіданні міської ради 02.09.2021р. - рішення не прийнято. За вказаних обставин, вважає, що відповідачем не прийнято жодного управлінського рішення, згідно законодавства чим вчинено протиправну бездіяльність.

2.2 ПОЗИЦІЯ ВІДПОВІДАЧА.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказав, що Управлінням регулювання земельних відносин департаменту був підготовлений проєкт рішення стосовно затвердження щодо відведення зі змінами цільового призначення та передачі позивачу земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби на розгляд міської ради на липень 2021 року, але рішення Чернівецькою міською радою з цього питання не прийнято у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів. На другу сесію VII скликання від 28.01.2021 року №60 було повторно винесено проект рішення "Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо надання дозволів на складання проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", однак рішення не прийнято із не набранням відповідної кількості голосів. Зауважує, що відповідно до ч.5 п.27 "Перехідних положень" Земельного кодексу України (в редакції від 07.04.2022 року) в період воєнного стану безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Відтак вважає, що заходи із прийняття рішення за зверненням позивача тривають, а тому відсутня бездіяльність відповідача, що містить протиправний характер.

3. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

30 грудня 2020 року, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Чернівецької міської ради про надання дозволу на зміну цільового призначення земельної ділянки, площею 0,0072 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055) з ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться в державній власності на для будівництва індивідуального гаража з метою подальшої її передачі у власність (а.с.9).

Рішенням 2 сесії VIII скликання №60 від 28.01.2021 Чернівецька міська рада надала ОСОБА_1 , учаснику бойових дій, дозвіл на складання проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, площею 0,0072 га., за рахунок земель запасу міста з «для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння і випасання худоби» на «для будівництва індивідуального гаража» за адресою АДРЕСА_1 (адресу змінено на підставі рішення №252 від 31.05.2021) (а.с.10-11).

На виконання даного рішення позивач виготовив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється із земель "01.05 Для індивідуального садівництва» на землі «02.05 Для будівництва індивідуальних гаражів» по АДРЕСА_1 (а.с.12-14).

22.06.2021 року позивач звернувся із заявою до Чернівецької міської ради про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення спірної земельної ділянки для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земельної ділянки запасу міста (а.с.15).

Листом №В-3068-01/10-09 від 02.12.2021р. відповідач повідомив позивача, що проект рішення "Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо затвердження проєктів землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення та передачі безоплатно у власність земельних ділянок" був включений в порядок денний 8 сесії міської ради (липень 2021 р.) під номером 51, проте під час розгляду названого питання на пленарному засіданні міської ради 02.09.2021 р. - рішення не прийнято (а.с.16).

Вважаючи, що відповідачем, внаслідок неприйняття жодного управлінського рішення за результатами розгляду заяви, допущено протиправну бездіяльність позивач звернувся до суду з даним позовом.

4. РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Відповідно до частини 1 статті 123 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі:

- надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення;

- формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

За змістом статті 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - допустимі напрями використання земельної ділянки відповідно до встановлених законом вимог щодо використання земель відповідної категорії та визначеного виду цільового призначення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (крім земельних ділянок державної або комунальної власності), цільове призначення якої змінюється, розробляється на замовлення власника земельної ділянки без надання дозволу Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється в порядку, встановленому законом.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та зміну її цільового призначення.

Відмова Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у зміні цільового призначення земельної ділянки або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

7 червня 2020 року прийнято Закон України № 711-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо планування використання земель», який набрав чинності 24 липня 2021 року та вніс суттєві зміни до статті 20 ЗК України.

За змістом приписів статті 20 ЗК України у редакції Закону № 711-IX процедура зміни цільового призначення земельних ділянок (категорії земель та/або виду цільового призначення) загалом спрощується.

Пунктом 23 розділу X «Перехідні положення» ЗК України, внесений згідно з підпунктом 20 пункту 2 розділу І Закону №711-IX передбачено, що до внесення до Державного земельного кадастру відомостей про функціональні зони зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення. Рішення про зміну цільового призначення земельних ділянок у таких випадках приймається щодо:

- земельних ділянок, розпорядження якими здійснюють Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, - за рішенням відповідного органу;

- земельних ділянок приватної власності - сільськими, селищними, міськими радами, на території яких розташована відповідна земельна ділянка.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки приватної власності, розробляється без надання дозволу на його розроблення.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок, що передбачає зміну цільового призначення земельної ділянки, погоджується в порядку, встановленому цим Кодексом, та затверджується органом, що приймає рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки.

Так, відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, серед іншого: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Відповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Згідно частин першої, другої статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Зобов`язання затвердити проект щодо відведення вказаної земельної ділянки є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Затвердження такого проекту без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року у справі № 1640/2594/18, від 04 березня 2021 року у справі № П/811/968/18 та від 29 листопада 2021 року у справі № 480/1910/19.

З огляду на наведені правові норми суд дійшов висновку, що без прийняття рішення Чернівецькою міською радою по суті питання щодо затвердження ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у разі зміни її цільового призначення для будівництва індивідуальних гаражів за рахунок земельної ділянки запасу міста, останній не може у повній мірі реалізовувати своє право володіння та користування земельною ділянкою.

Крім цього, як вбачається з матеріалів доданих до позовної заяви, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу у разі зміни її цільового призначення для будівництва індивідуальних гаражів було погоджено постійною комісією Чернівецької міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва, що підтверджується протоколом засідання комісії від 27.07.2021 року. Комісією не встановлено невідповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно них нормативно-правових актів чи містобудівній документації (а.с.28-29).

Як встановлено судом, відповідно до листа Чернівецької міської ради №В-3068-01/10-09 від 02.12.2021р. проект рішення "Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо затвердження проєктів землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення та передачі безоплатно у власність земельних ділянок" був включений в порядок денний 8 сесії міської ради (липень 2021р.) під номером 51, проте під час розгляду названого питання на пленарному засіданні міської ради 02.09.2021 р. - рішення не прийнято.

Згідно результатів поіменного голосування чергової 9 сесії 8 скликання Чернівецької міської ради за "Проект 51 (перенесений з 8 сесії) за основу і в цілому" від 02.09.2021 в 15:30:29: "за" - 20, "утримались" - 0, "не голосували" - 16, "відсутні" - 7.

Згідно результатів поіменного голосування чергової 9 сесії 8 скликання Чернівецької міської ради за "Проект 51 (перенесений з 8 сесії) за основу і в цілому" від 02.09.2021 в 15:31:29: "за" - 22, "утримались" - 0, "не голосували" - 14, "відсутні" - 7 (а.с.19).

Проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на свою підтримку, вважається відхиленим та не викладається у формі окремого документа про відмову в задоволенні відповідної вимоги, заяви чи клопотання, а такий результат фіксується у протоколі пленарного засідання Ради.

Зазначений висновок узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 вересня 2018 року в справі №343/244/16-а, в якій суд вказав, що рішення міськрадою було «не прийнято» у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, який у рішенні по справі «Рисовський проти України», пов`язаній із земельними правовідносинами, визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції, статті 1 Першого протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції у справі. В цій справі викладено окремі стандарти діяльності суб`єктів владних повноважень, зокрема, розкрито елементи змісту принципу «доброго врядування». Цей принцип, зокрема, передбачає, що у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення ЄСПЛ у справах «Beyeler v. Italy», «Oneryildiz v. Turkey», «Moskal v. Poland»).

Суд зазначає, що положення ЗК України не передбачають випадків, коли орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування за результатом розгляду клопотання про затвердження проекту землеустрою може не прийняти позитивного або негативного для заявника рішення.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 30.07.2020 у справі № 621/1349/17.

Як встановлено судом, за наслідками розгляду заяви позивача відповідачем не було прийнято жодного акта ради, як суб`єкта земельних правовідносин, у формі рішення. Відсутність рішення міської ради про затвердження або відмову у затвердженні проекту землеустрою свідчить про її протиправну бездіяльність.

Рішення не прийнято органом місцевого самоврядування виключно з підстав «не набрання відповідної кількості голосів депутатів», що свідчить про протиправну бездіяльність Чернівецької міської ради, яка фактично ухилилася від прийняття рішення.

Відповідно до ч. 8 ст. 186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

В будь-якому випадку, результатом розгляду питання щодо відповідності чи не відповідності документації із землеустрою вимогам закону та прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, документації із землеустрою або містобудівній документації має бути прийняття радою відповідного рішення, чого в даному випадку зроблено не було.

Доводи відзиву щодо продовження здійснення заходів із прийняття рішення за зверненням позивача суд оцінює критично, оскільки самим відповідачем зазначено, що проєкт рішення "Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо надання дозволів на складання проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок" було винесено на розгляд другої сесії VII скликання від 28.01.2021 року №60, однак рішення не було прийнято у зв`язку із не набранням відповідної кількості голосів.

Суд зауважує, що проект землеустрою поданий позивачем вже був погоджений постійною комісією Чернівецької міської ради з питань земельних відносин, архітектури та будівництва отже повторного дозволу на складання відповідачем не потребував.

Відтак, не прийнявши жодного акта по питанню проекта рішення "Про розгляд звернень пільгової категорії громадян щодо затвердження проектів землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення та передачі безоплатно у власність земельних ділянок", відповідач не діяв у спосіб та в порядку, що визначені нормами чинного законодавства.

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи невиконання державним органом зобов`язань, які необхідно виконати.

Як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Наявні в матеріалах справи докази та установлені судом обставини свідчать про те, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у неприйнятті рішення за результатами розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення зі зміни цільового призначення та передачі безоплатно у власність земельної ділянки.

Відтак, заявлена позовна вимога про визнання протиправною бездіяльності Чернівецької міської ради щодо неприйняття рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0072 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055), для будівництва індивідуальних гаражів підлягає задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Чернівецької міської ради затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність позивача для будівництва індивідуальних гаражів та надати у власність вказану земельну ділянку суд зазначає, що у даній справі суб`єктом владних повноважень взагалі не було вчинено управлінського волевиявлення з приводу відмови у затвердженні проекту землеустрою, а відтак, обставини спірних правовідносин не оцінювались суб`єктом владних повноважень і ця обставина унеможливлює спонукання відповідача до вчинення конкретного управлінського волевиявлення.

Оскільки у спірному випадку йдеться про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо неприйняття жодного рішення, а не про визнання протиправним прийнятого рішення про відмову у затвердженні проєкта землеустрою позовні вимоги у цій частині задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір, суд зважає, що згідно з п.п.5 п.27 Розділу Х Земельного кодексу України у редакції Закону України від 24.03.2022р. №2145-ХІ під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей: безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Положення цього підпункту не поширюються на безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність власникам розташованих на таких земельних ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), а також на безоплатну передачу у приватну власність громадянам України земельних ділянок, переданих у користування до набрання чинності цим Кодексом.

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 03.08.2023р. у справі №300/3771/22 чинне законодавство, яке регулює відносини у період воєнного стану не містить винятків у застосуванні положень п.п.5 п.27 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України, а також не містить застережень, що розгляд поданих клопотань про надання дозволу на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність переноситься на період після припинення воєнного стану, не зупиняє перебіг строків, встановлених для розгляду даного питання та не звільняє від виконання рішення суду, яке набрало законної сили.

Також у постанові Верховного Суду від 11.02.2021 у справі №814/2458/16 зазначено, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, за сукупності наступних умов: 1) судом встановлено порушення прав, свобод чи інтересів позивача; 2) на час вирішення спору прийняття рішення належить до повноважень відповідача; 3) виконано усі умови, визначені законом для прийняття такого рішення, зокрема подано усі належні документи, сплачено необхідні платежі і між сторонами немає спору щодо форми, змісту, повноти та достовірності наданих документів; 4) прийняття рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Оцінивши усі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт не забезпечив дотримання у спірних правовідносинах ч.2 ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, оскільки під час пленарного засідання 02.09.2021р. ухилився від прийняття рішення по суті підготовленого проекту рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :14:003:0055.

За таких обставин, суд вважає за доцільне зобов`язати суб`єкта владних повноважень розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055) для будівництва індивідуальних гаражів код УКВЦПЗ 02.05 за рахунок земельної ділянки запасу міста (01.05 для індивідуального садівництва).

5.ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

6. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ.

З матеріалів справи встановлено, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з чим суд не вирішує питання щодо стягнення судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки підтвердження понесення інших судових витрат позивачем матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Чернівецької міської ради щодо неприйняття рішення з питання затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність громадянину ОСОБА_1 земельної ділянки, площею 0,0072 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055), для будівництва індивідуальних гаражів.

3. Зобов`язати Чернівецьку міську раду розглянути заяву ОСОБА_1 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, площею 0,0072 га за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :14:003:0055), для будівництва індивідуальних гаражів.

4. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

У відповідності до статей 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач - Чернівецька міська рада (пл.Центральна, 1, м.Чернівці, 58002 ).

Суддя В.О. Кушнір