Справа № 400/10611/25
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

09 жовтня 2025 р. № 400/10611/25

м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Птичкіна В.В., ознайомившись з позовною заявою:

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

доВійськової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3

провизнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом, що містить вимоги:

"Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 , щодо відмови ОСОБА_1 здійснити перерахунок розмір грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 року та 01.01.2023 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно абз.4 п. 1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не врахування абзаців 4-6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з червня 2022 року по грудень 2022 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інші виплати, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з червня 2022 року по 31 грудня 2022 року та з 01.01.2023 по 04.02.2023 включно, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січні 2022 року (2 481 грн.) та на 01.01.2023 (2 684 грн.), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок розміру додаткової винагороди згідно абз.2 п.1-1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з червня 2022 року до 31 грудня 2022 року із застосуванням щомісячної фіксованої індексації відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2023 року №1078".

Відповідно до пунктів 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з частиною шостою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позов ОСОБА_1 цим вимогам не відповідає.

1. Відсутні докази, що підтверджують відмову військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) "… здійснити перерахунок грошового забезпечення …". У позові не вказано про звернення позивача із заявою про проведення перерахунку; відповідні докази відсутні.

2. У вимозі про зобов`язання відповідача перерахувати суми додаткової винагороди, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168), не вказаний період, за який, на думку позивача, відповідач має здійснити перерахунок. Відсутнє обґрунтування для вимоги про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок додаткової винагороди на підставі абзацу другого пункту 11 Постанови № 168, при тому, що цим пунктом Постанову № 168 було доповнено постановою Кабінету Міністрів від 09.08.2023 № 836, початком застосування пункту 11 у частині виплати додаткової винагороди є 1 червня 2023 року, а службу у військовій частині НОМЕР_1 позивач проходив до 04.02.2023. Відсутнє посилання на будь-які докази, що підтверджують право позивача на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі в відповідних діях та заходах.

3. У позові вказано, що останнім днем проходження позивачем військової служби у військовій частині НОМЕР_1 є 04.02.2023.

У постанові від 21.03.2025 у справі № 460/21394/23 Верховний Суд зазначив:

"… 75. Період з 01 лютого 2020 року до 19 липня 2022 року регулюється положеннями статті 233 КЗпП України, у редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яка визначає право особи на звернення до суду із позовом про стягнення належної їй заробітної плати [грошового забезпечення] без обмеження будь-яким строком.

76. Проте період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року регулюється вже нині чинною редакцією статті 233 КЗпП України, яка передбачає тримісячний строк звернення до суду з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

77. Судова палата частково поділяє позицію суду апеляційної інстанції щодо порядку обчислення строку звернення до адміністративного суду, зазначену у його висновку. Зокрема, слід погодитися із висновком апеляційного суду про те, що початок перебігу тримісячного строку для подання адміністративного позову [у частині вимог за період з 19 липня 2022 року по 30 березня 2023 року] слід обчислювати з моменту, коли позивач набув достовірної та документально підтвердженої інформації про обсяг і характер виплачених йому сум, що, у цій справі, відбулося шляхом вручення грошового атестата (тобто, письмового документа, у якому детально зазначено суми, нараховані та виплачені позивачу при звільненні).

78. Виходячи з цього, Судова палата вважає обґрунтованим висновок про те, що саме дата вручення позивачу зазначеного документа … є подією, з якою пов`язаний початок перебігу строку звернення до суду …".

Таким чином, за висновками Верховного Суду, початком тримісячного строку звернення ОСОБА_1 до суду з вимогами за період з 19.07.2022 до 04.02.2023 є день вручення йому грошового атестата.

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску позивач не подав.

4. У постанові від 24.07.2025 у справі № 320/12984/21 Верховний Суд вказав:

"… 40. Тобто, для правовідносин, пов`язаних з нарахуванням індексації, визначальним є також факт підвищення саме грошового доходу, а не лише тарифних ставок (окладів).

41. Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку №1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

42. З урахуванням того факту, що 01 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, якою установлені нові розміри окладів, у тому числі осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу ОСОБА_1 , за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

43. З огляду на викладене, у зв`язку із підвищенням у березні 2018 року доходу ОСОБА_1 , відповідачу належало вирішити питання, чи має останній право на отримання суми "індексації-різниці", а якщо так, то у якому розмірі.

44. Як випливає з установлених обставин справи, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації у період з 01 березня 2018 року до 23 червня 2018 року. Водночас позивач наполягав на тому, що має право на отримання "індексації-різниці" і що це право відповідач порушив через бездіяльність.

45. Отже, указані обставини є спірними в цій справі. Проте суди першої й апеляційної інстанцій їх не дослідили.

46. Суд зауважує, що з огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

47. Якщо ця умова наявна, то розмір належної "індексації-різниці" визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

48. Суди попередніх інстанцій указані правовідносини не дослідили і не перевірили істотні для справи обставини, а відтак, не підтвердили й не спростували доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної суми "індексації-різниці" за період з 01 березня 2018 року до 23 червня 2018 року і що це право порушив відповідач.

49. Так, для правильного застосування абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078 суд повинен дослідити наявну у матеріалах справи довідку №215 від 22 червня 2021 року про розмір невиплаченої індексації грошового забезпечення (а.с.19), особисті картки грошового забезпечення позивача за 2015-2018 роки (а.с.80-83) та установити:

1) розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

2) суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

3) чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

50. Розмір підвищення доходу у березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

51. При визначенні розміру грошового забезпечення ураховуються його складові, які не мають разового характеру (абзац 5 пункту 5 Порядку №1078).

52. Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку №1078).

53. Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

54. Як зазначалося, у такому випадку відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку №1078 сума "індексації-різниці" в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації (Б) і розміром підвищення доходу (А) …".

У позові не вказані обставини, на підставі яких відповідач, на думку позивача, за період з червня 2022 року до 31.12.2022 року мав виплачувати позивачу індексацію грошового забезпечення із застосуванням щомісячної фіксованої індексації.

Крім того, суд визнав за необхідне зазначити, що подане позивачем клопотання про витребування доказів неповністю узгоджується з вимогами, що викладені у частині другій статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення до розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України). З огляду за зміст позовних вимог, необґрунтованим є клопотання в частині витребування: довідки "як розраховувався посадовий оклад (тарифна сітка, розряд та коефіцієнт) ОСОБА_1 за весь час проходження військової служби"; довідки про вартість речового майна. Клопотання про витребування у відповідача довідки "про безпосередню участь позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення чи на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора за весь час проходження служби" не містить підстав, з яких випливає, що цей доказ (довідку) має відповідач.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Залишити позовну заяву без руху.

2. Позивачу у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути недоліки позову шляхом подання до Миколаївського окружного адміністративного суду:

-позовної заяви з урахуванням висновків суду, що наведені в ухвалі, і відповідні докази;

-заяви про поновлення строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

3. Роз`яснити позивачу, що наслідками невиконання ухвали суду відповідно до частини 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України є повернення позовної заяви.

Ухвала про залишення позовної заяви без руху набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Птичкіна