Справа № 640/31516/21
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 р. № 640/31516/21

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (вул. Предславинська, буд.34А,м. Київ,03150) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (просп. Олександра Поля, буд. 57,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49031), третя особа - Головне управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, буд. 59,м. Маріуполь,Донецька область,87515) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго", звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з вищевказаним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, Головного управління ДПС у Донецькій області , в якому просить суд про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року.

В обґрунтування позову зазначено, що податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року є протиправним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 08.11.2021 року по справі № 640/31516/21 відкрито провадження в адміністративній справі.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/31516/21.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Спірідонова М.О.

Ухвалою суду від 10.03.2025 року прийнято до розгляду адміністративний позов. Розгляд і вирішення справи ухвалено здійснювати одноособовим складом суду в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи.

Представником відповідача 13.03.2025 року надано відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, та зазначає, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

17.03.2025 року до суду від третьої особи надійшли пояснення по справі, в яких щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

Крім того, на тривалість виготовлення процесуального документу вплинула обставина знаходження судді Спірідонова М.О., у відрядженні, щорічній відпустці та на навчанні.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини, дійшов наступних висновків та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - Публічне акціонерне товариство "Донбасенерго", є великим платником податків та з 01.01.2021 року перебуває на податковому обліку за основним місцем обліку в Східному міжрегіональному управлінні ДПС по роботі з великими платниками податків, що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осію, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 25.01.2021 року.

Станом на початок 2021 року ПАТ «Донбасенерго», зокрема, мало зареєстрований у СМУ ДПС по роботі з ВПП акцизний склад (уніфікований номер 1007846), який знаходиться за адресою: Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, вул. Чкалова, 1, що підтверджується даними з електронного кабінету платника податків (витяг з Електронного кабінету платника щодо переліку Акцизних складів станом па 31.03.2021), який зареєстрований за заявою позивача від 27.06.2019 року.

Також судом встановлено, що фахівцями Головного управління ДПС у Донецькій області відповідно до наказу Головного управління ДПС у Донецькій області № 127-п від 11.02.2021 та направлень на перевірку від 11.02.2021 №№ 199, 200, проведена фактична перевірка ПАТ "Донбасенерго" () за адресою: Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, вул. Чкалова, 1, з 15.02.2021 тривалістю не більше 10 діб.

Перевірку проведено за період діяльності з 01.04.2020 по 24.02.2021 з метою здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального, відповідно до Закону № 481, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України, та інших законодавчих актів.

11.02.2021, перед початком проведення фактичної перевірки ПАТ "Донбасенерго" за адресою: Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, вул. Чкалова, 1, фахівцями Головного управління ДПС у Донецькій області були пред`явлені службові посвідчення, наказ Головного управління ДПС у Донецькій області від 11.02.2021 № 127-п та направлень на перевірку від 11.02.2021 №№199, 200, заступнику головного бухгалтера СО ПАТ "ДОНБАСЕНЕРГО", яка після ознайомлення із зазначеними документами особисто здійснила записи у направленнях із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення та допустила до проведення перевірки.

За результатами проведення перевірки було складено Акт про результати фактичної перевірки з питань дотримання Виконання вимог податкового та іншого законодавства з питань виробництва, зберігання та обліку пального, контролю за виконанням якого покладено на органи ДПС від 25.02.2021 року № 1385/05/99/41/08/23343582 яким встановлено порушення пп.230.1.2 п.230.1 ст.230 ПК України, а саме відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника (далі - ЄДР) на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі №1007846 ПАТ "ДОНБАСЕНЕРГО" () за адресою: Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, вул. Чкалова, 1.

На підставі зазначеного вище Акту від 25.02.2021 року № 1395/05/99/41/09/23343582 було винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року, яким на позивача накладено штраф в сумі 40 000,00 грн.

Позивач, вбачаючи в зазначеному порушення своїх прав, звернувся за їх захистом до суду.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПКУ органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених ПКУ.

Відповідно до п. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75 ПКУ фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Як вже було встановлено судом вище, фактичну перевірку було проведено з 18 по 24 лютого 2021 року, а саме акцизного складу № 1007846 за місцезнаходженням: вул. Чкалова, 1, м. Миколаївка, Слов`янський район, Донецька область за результатами якої складено акт фактичної перевірки від 25.02.2021 № 1395/05/99/41/09/23343582.

Фактичну перевірку ПАТ «Донбасенерго» проведено на підставі ст.191, ст. 20, ст. 75, пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481), зі змінами, у зв`язку з наявністю інформації про порушення законодавства в частині виробництва, обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального.

Згідно з пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПКУ фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи): у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Суд наголошує, що зазначена норма не передбачає обов`язку контролюючого органу щодо детального опису обставин, які слугували підставою для проведення перевірки.

Крім того, відповідно до пп. 75.1.3 п. 75.1 ПКУ фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Таким чином норми ПКУ не передбачають обмеження щодо проведення перевірки контролюючим органом, в якому суб`єкт господарювання перебуває не за основним місцем обліку. Крім того, є обґрунтованим проведення фактичної перевірки ГУ ДПС у Донецькій області, адже зазначене підприємство розташоване в зазначеній адміністративно територіальній одиниці та знаходиться за неосновним місцем обліку в цьому контролюючому органі. Норма ПКУ фіксує саме проведення фактичної перевірки за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника.

Суд окремо наголошує, що предметом даного спору є саме оскаржуване податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року, а не наказ на проведення фактичної перевірки.

Продовжуючи розгляд справи суд зазначає наступне.

Відповідно до абз. 52 ч. 1 ст. 1 Закону № 481 місце зберігання пального - це місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.

Під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено наявність зберігання пального за кодом УКТ ЗЕД керосин (ТС-1 для реактивних двигунів) про що складено акт інвентаризації пального від 18.02.2021.

Зазначене пальне зберігалось в ємності, яка належить ПАТ «Донбасенерго» відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 17.10.2018 на період з 17.10.2018 по 31.12.2019.

Відповідно до п. 1281.1 ст. 1281 ПКУ необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник / витратомір-лічильник спирту етилового.

Також судом під час розгляду справи встановлено, що ПАТ «Донбасенерго» укладались договори поставки від 31.01.2020 № 44 з ТОВ «Екотех», від 15.09.2021 № 471 з ТОВ «ДІПІЕЙРГАЗ».

Також під час проведення перевірки було надано акт заміру кількості пального ТС-1 станом на 05.11.2020, що підтверджує факт наявності на зберіганні у ПАТ «Донбасенерго» керосину, яке зберігалось не в споживчій тарі.

Згідно з пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Акцизні склади, на яких здійснюється діяльність з переробки нафти, газового конденсату, природного газу та їх суміші, з очищення коксового газу, з метою вилучення цільових компонентів (сировини), що передбачає повний технологічний цикл їх переробки в готову продукцію (пальне), повинні бути обладнані лише витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску готової підакцизної продукції (пального) наливом з такого акцизного складу.

Акцизні склади, на яких здійснюються виключно зберігання та реалізація пального, що отримується та реалізується виключно у споживчій тарі без зміни розфасовки, а також скрапленого газу природного, бензолу, метанолу, не обладнуються витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Паливороздавальні колонки та/або паливороздавальні колонки, встановлені на акцизних складах, на які є позитивні результати повірки або оцінка відповідності, проведені відповідно до законодавства, виконують функції витратомірів-лічильників.

Платники податку - розпорядники акцизних складів зобов`язані зареєструвати:

а) усі розташовані на акцизних складах резервуари, введені в експлуатацію, витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники у розрізі акцизних складів- в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів лічильників рівня пального у резервуарі.

Отже, під час проведення перевірки було встановлено порушення пп. а) пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ в Єдиному державному реєстрі відсутня реєстрація 1 витратоміра-лічильника та 1 рівнеміра-лічильника.

Вiдповідальність передбачено абз. 2 п. 1281.1 ст. 1281 ПКУ 20 000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу та/ або незареєстрований витратомір-лічильник.

Згідно з абз.10 пп. 230.1.2 п. 230.1 ст. 230 ПКУ: забороняється здійснення реалізації пального без наявності зареєстрованих витратомірів-лічильників, рівнемірів лічильників та резервуарів, без реєстрації акцизного складу.

Суд зазначає, що на час перевірки з 18.02.2021 по 24.02.2021 року та у період з 01.07.2020 по 24.02.2021 року в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі відсутня реєстрація резервуару, витратоміра-лічильника та рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі № 1007846 за адресою Донецька область, Слов`янський район, м. Миколаївка, вул. Чкалова, 1, де здійснює діяльність ПАТ «Донбасенерго» () з обігу палива ТС-1 для реактивних двигунів (код УКТ ЗЕД ).

На час перевірки на акцизному складі контролюючим органом встановлено наявність наступного обладнання: резервуар горизонтальний сталевий циліндричний РГС-5 інвентаризаційний номер 1 000 6000, загальна ємність 4,545 м3, св-во на повірку від 05.10.2020 року N29/1/21/089 видане 05.10.2020 року. ДП «Донецьк стандартметрологія» (Краматорське відділення). На час перевірки у резервуарі зберігається пальне ТС-1 для реактивних двигунів, код УКТ ЗЕД у кількості 622,00 літра. В останнє пальне відпускалось наливом з резервуару на власні потреби для ремонту трубопроводу високого тиску 29.01.2021 року що підтверджується актом списання ТМЦ від 29.01.2021 року та акцизною накладною № 3 від 31.01.2021 року зареєстрованою у ЄРАН; засіб для вимірювання кількості пального, що відпускається наливом з резервуару, та який під`єднано до нього та опломбовано пломбою А44592786. Засіб має назву «PUVSI» - к33, виробник «made in Italy», заводський номер 1554774; загальний показник лічильника відпущеного пального « 000073», останній обсяг пального, відпущений за допомогою лічильника складає 60,00 літрів (візуально відображено на табло лічильника).

Факт здійснення у період з 01.04.2020 по 18.02.2021 року зберігання пального у резервуарі на акцизному складі № 1007846 підтверджується наступними даними: оборотно-сальдовою відомостю по рах. № 2032 (Номенклатура «Паливо ТС-1для реактивних двигунів» за період з 01.04.2020 та по 18.02.2021 року; додатком 11 до декларації з акцизного податку, що надається ПАТ «Донбасенерго» до ДПС за період з 01.04.2020 по 24.02.2021 року; інвентаризаційним описом ТМЦ № 234 від 05.11.2020 року; актом інвентаризації пального на акцизному складі № 1007846 станом на 18.02.2021 року.

Обіг палива ТС-1 для реактивних двигунів код УКТ ЗЕД підтверджується акцизною накладною № 3 від 31.01.2021 року.

Усього за актом: 20 000 грн + 20 000 грн = 40 000 гривень.

Постановою Верховного Суду від 07.06.2022 по справі № 340/2620/21 зазначено про обов`язок платника податків щодо реєстрації витратомірів лічильників та рівнемірів-лічильників:

«Відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 Податкового кодексу України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників.

Законодавчі зміни, на підставі яких у Позивача виник обов`язок обладнати акцизний склад відповідними засобами вимірювання та реєстрації таких у відповідному реєстрі, були прийняті заздалегідь.

При цьому фактично - розпорядникам вказаних складів було надано додатковий термін для обладнання акцизних складів, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, навантаження розвантаження, зберігання пального, витратомірами-лічильниками та рівнемірами лічильниками.

Позивач під час судового розгляду не наводив обставин, які б свідчили про неможливість реалізації передбаченого підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України обов`язку по 14 січня 2020 року, як і не наводив обставин, підтверджених належними доказами, що реалізація такого обов`язку перебувала винятково поза межами його впливу.

Зважаючи на наявну вимогу закону про необхідність встановити та зареєструвати рівнеміри-лічильники, Позивач обґрунтовував неможливість виконання таких дій до 1 квітня 2020 року, тобто до дня, коли законодавцем вже передбачено застосування фінансової відповідальності за невиконання пункту 12 підрозділу Розділу XX ПК України, при цьому не доводив своєї добросовісності та намагання виконати такий обов`язок до січня 2020 року, що обґрунтовано розцінено судом першої інстанції, висновки якого не спростовані апеляційним судом, як протиправну бездіяльність та цілеспрямоване створення умов, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання вимог, установлених підпунктом 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 та пункту 12 підрозділу 5 Розділу XX ПК України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи…».

Крім того в постанові Верховного Суду від 23.01.2025 року по справі № 400/10461/21 зазначено, що

«…Так, відповідно до пункту 14.1 статті 14 ПК України акцизний склад - це приміщення або територія на митній території України, де розпорядник акцизного складу провадить свою господарську діяльність шляхом вироблення, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального (підпункт 14.1.6).

Розпорядник акцизного складу - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на право виробництва спирту етилового, алкогольних напоїв, зареєстрований платником акцизного податку, або суб`єкт господарювання - платник акцизного податку, який здійснює виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізацію пального на акцизному складі та має документи, що підтверджують право власності або користування приміщеннями та/або територією, що відносяться до акцизного складу (підпункт 14.1.224).

За положеннями підпункту 230.1.2 пункту 230.1 статті 230 ПК України акцизні склади, на території яких здійснюється виробництво, оброблення (перероблення), змішування, розлив, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізація пального, повинні бути обладнані витратомірами-лічильниками на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірами-лічильниками рівня таких товарів (продукції) у резервуарі, а для скрапленого газу (пропану або суміші пропану з бутаном), інших газів, бутану, ізобутану за кодами згідно з УКТ ЗЕД 2711 12 11 00, 2711 12 19 00, 2711 12 91 00, 2711 12 93 00, 2711 12 94 00, 2711 12 97 00, 2711 13 10 00, 2711 13 30 00, 2711 13 91 00, 2711 13 97 00, 2711 14 00 00, 2711 19 00 00, 2901 10 00 10 - також можуть бути обладнані пристроями для вимірювання рівня або відсотка пального у резервуарі (далі - рівнемір-лічильник) на кожному введеному в експлуатацію стаціонарному резервуарі, розташованому на акцизному складі.

Витратоміри-лічильники та резервуари повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, проведені відповідно до законодавства, а рівнеміри-лічильники повинні відповідати вимогам законодавства та мати позитивний результат повірки або оцінку відповідності, або калібрування, проведені відповідно до законодавства. У разі відсутності позитивного результату повірки або оцінки відповідності, або калібрування витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників для цілей цього Кодексу акцизні склади, на яких вони розташовані, вважаються необладнаними витратомірами-лічильниками та рівнемірами-лічильниками.

Відповідальність за порушення правил обліку, виробництва та обігу пального або спирту етилового на акцизних складах передбачена статтею 128-1 ПК України.

Так, відповідно до пункту 128-1.1 статті 128-1 ПК України, необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників рівня пального у резервуарі рівнеміра-лічильника на введеному в експлуатацію резервуарі, розташованому на акцизному складі, та/або витратоміра-лічильника на місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованого на акцизному складі, а також необладнання та/або відсутність реєстрації в Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників обсягу виробленого спирту етилового витратоміра-лічильника спирту етилового на місці отримання та відпуску спирту етилового, розташованого на акцизному складі, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 20000 гривень за кожний необладнаний резервуар та/або незареєстрований рівнемір-лічильник, а також за кожне необладнане місце відпуску пального наливом з акцизного складу або за кожне місце отримання та відпуску спирту етилового, та/або незареєстрований витратомір-лічильник/витратомір-лічильник спирту етилового.

Санкція, встановлена пунктом 128-1.1 статті 128-1 ПК України, застосовується не конкретно за реалізацію пального за відсутності встановлених витратомірів лічильників на кожному місці відпуску пального наливом, а у випадку виробництва, оброблення (перероблення), змішування, розливу, навантаження-розвантаження, зберігання, реалізації пального, за відсутності встановлених витратомірів-лічильників на кожному місці відпуску пального наливом з акцизного складу, розташованому на акцизному складі, та рівнемірів-лічильників рівня таких товарів (продукції) у резервуарі. При цьому, такі витратоміри-лічильники та рівнеміри-лічильники повинні бути зареєстровані у Єдиному державному реєстрі витратомірів-лічильників та рівнемірів-лічильників….»

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення № 1 від 17.03.2021 року є таким, що винесено в межах чинного законодавства України, а тому не підлягає скасуванню.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Публічного акціонерного товариства "Донбасенерго" (вул. Предславинська, буд.34А,м. Київ,03150) до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (просп. Олександра Поля, буд. 57,м. Дніпро,Дніпровський р-н, Дніпропетровська обл.,49031), третя особа - Головне управління ДПС у Донецькій області (вул. Італійська, буд. 59,м. Маріуполь,Донецька область,87515) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.