Справа № 640/4934/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/4934/19 Головуючий у 1 інстанції - Бабич А.М.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" про розподіл судових витрат у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" до Головного управління ДПС у м. Києві про визнання протиправним і скасування-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.03.2019 №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 20.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13.12.2022 №2825-IX та Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 року №399, справу № 640/4934/19 передано на розгляд до Черкаського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 22.01.2025 прийнято справу до провадження, продовжено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, замінено відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління ДПС у м. Києві (код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у задоволенні позову відмовлено.

31.03.2025 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача від 28.03.2025 про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої остання просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 250,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві (т. 3 а.с. 1-9).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 заяву представника позивача про розподіл судових витрат повернуто без розгляду.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 позивачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати зазначену ухвалу суду першої інстанції, як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права та здійснити розподіл судових витрат на правничу допомогу, понесених в суді першої інстанції.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на розумний строк.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Мотивами оскаржуваної ухвали є те, що заява про розподіл судових витрат на правничу допомогу є очевидно безпідставною та оцінена судом, як зловживання представником позивача процесуальними правами, а тому повернута без розгляду.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята із порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню, оскільки суд першої інстанції був зобов`язаний розглянути заяву про розподіл судових витрат по суті та прийняти відповідне рішення.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1).

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з ч. 3 ст. 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 5 ст. 143 КАС України визначено, що у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Статтею 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Як встановлено судом, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у задоволенні позову відмовлено та з урахуванням положень ст. 139 КАС України зазначено про відсутність підстав для розподілу судових витрат.

31.03.2025 на адресу Черкаського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, відповідно до якої остання просила вирішити питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 70 250,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у м. Києві. Крім того, до вказаної заяви було надано: інформацію про визнання та репутацію; перелік судових справ та суми призначених витрат на правову допомогу до відшкодування; копію договору про надання правової допомоги від 05.03.2019 №2-1/24-2019; копію довіреності від 20.03.2019 №20; копію ордеру КВ №370678; копію акту прийому-передачі від 29.05.2019; копію рахунку-фактури від 29.05.2019 №57; банківську виписку за 16.07.2019; копії свідоцтв про право на зайняття адвокатською діяльністю; копії посвідчень адвокатів; витяги з ЄРАУ; копія посвідчення помічника адвоката.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, заява позивача про розподіл витрат на професійну правничу допомогу від 28.03.2025 жодних обґрунтувань неможливості подання доказів понесення судових витрат з дати звернення до суду першої інстанції (22.03.2019) і до завершення судового розгляду (31.03.2025) не містить.

Вказана заява обґрунтована тим, що незважаючи на відмову в задоволенні позовної заяви, позивач планує подавати апеляційну скаргу на відповідне рішення і за наслідками апеляційного перегляду справи судові витрати підлягають перерозподілу.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КАС України будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:

1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

2) найменування суду, до якого вона подається;

3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;

4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;

5) підстави заяви (клопотання, заперечення);

6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);

7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.

Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним законом іноземної держави (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду сформованої у постанові від 11.03.2025 по справі №260/4202/24 у разі відмови у задоволенні позову відсутні встановлені ч. 1 ст. 139 КАС України підстави для стягнення судових витрат на користь позивача.

Також, Верховний Суд у вказаній постанові наголосив, що право сторони на компенсацію витрат на професійну правничу допомогу виникає лише за умови ухвалення остаточного судового рішення на її користь.

Оскільки рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24.03.2025 у задоволенні позову ТОВ "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" було відмовлено, судом першої інстанції з урахуванням положень ст. 139 КАС України зазначено про відсутність підстав для розподілу судових витрат, а подане представником позивача клопотання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції є очевидно безпідставним та необґрунтованим, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення зазначеного клопотання без розгляду.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Також, надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів враховує рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…".

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" висновки ЄСПЛ є джерелом права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції прийняте рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належні докази, що підтверджують факт незаконності ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 244, 250, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКІ АБРАЗИВИ" залишити без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2025 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Сорочко Є.О.

Чаку Є.В.