Справа № 240/14516/24
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/14516/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Чернова Ганна Валеріївна

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

08 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Залімського І. Г. ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції у м. Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Головного управління Національної поліції у місті Києві (далі - відповідач, ГУ НП України в м.Києві, апелянт), третя особа - громадська організація "Проти придурків та ідіотів", у якому просить визнати відповідь Головного управління Національної поліції у місті Києві на його запит від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ", яка викладена в листі № від 01.08.2024 (320461) протиправною; зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві розглянути його запит від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ", згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

2. У обґрунтування позовних вимог зазначив, що 27.07.2024 позивач спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" звернувся до відповідача із вказаним вище запитом, у якому зробив примітку: Відповідно до статті 14 Закону України "Про державну статистику" та Указу Президента України від 11 лютого 2000 р. № 207/2000 "Про вдосконалення діяльності державних органів, роботи державних службовців та підвищення ефективності використання бюджетних коштів", Наказу Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 № 464/1343, з метою ліквідації дублювання обліку автомобільних транспортних засобів в органах державної статистики та Міністерства внутрішніх справ Начальникам Головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях та місті Севастополі (далі - ГУМВС, УМВС), начальникам територіальних органів внутрішніх справ доручено забезпечити доведення до працівників підрозділів Державтоінспекції вимог наказу про затвердження форми державного статистичного спостереження № 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів)".

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. 12 серпня 2025 року рішенням Житомирського окружного адміністративного суду позовні вимоги задоволено.

4. Визнано відповідь Головного управління Національної поліції у місті Києві, яка викладена в листі № від 01.08.2024 (320461) на запит ОСОБА_1 від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ", протиправною.

5. Зобов`язано Головне управління Національної поліції у місті Києві повторно розглянути запит ОСОБА_1 від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ" та надати відповідь за наслідками розгляду запиту з урахуванням висновків суду.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

6. Апелянт ГУ нацполіції у м.Києві, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

7. Апелянт зазначив, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в певних визначених випадках, в тому числі, якщо: він інформацією не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; не дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачені ч.5 ст. 19 цього Закону. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі. Наголосив, що наказ Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 №2 464/1343 визнано таким, що втратив чинність, на підставі наказу Державної служби статистики України та МВС України від 01 березня 2016 року №2 31/143, унаслідок чого покладення обов`язку на начальників ГУМВС, УМВС щодо ведення форми державного статистичного спостереження №2 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів) скасовано ще у 2016 році. Наполягає, що ГУНП у м. Києві не володіє інформацією стосовно належного розпорядника запитуваної інформації щодо ведення цього статистичного спостереження за 2021-2022 роки, у разі його проведення іншими державними органами. Зазначає, що Головне управління Національної поліції у м. Києві у межах спірних правовідносин діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений нормативно-правовими актами та відповідь, яка надана листом ГУНП у м. Києві від 01.08.2024 № на запит позивача є такою, що не порушує вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. ОСОБА_1 спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів", відповідно до ст.ст. 34, 40 Конституції України, Закону України "Про звернення громадян", пп. 1 частини 1 ст. 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації", звернулися до відповідача із запитом від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ", яка викладена в листі № від 01.08.2024 (320461) протиправною; зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві розглянути його запит від 27.07.2024 "27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ", згідно з нормами Закону України "Про доступ до публічної інформації".

9. Листом № від 01.08.2024 позивачу повідомлено, що Головне управління Національної поліції у місті Києві не є володільцем та розпорядником запитуваної інформації.

10. Вважаючи таку відповідь на запит протиправною, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

11. Позивач зазначив, що 27.07.2024 позивач спільно з громадською організацією "Проти придурків та ідіотів" звернувся до відповідача із вказаним вище запитом, у якому зробив примітку: Відповідно до статті 14 Закону України "Про державну статистику" та Указу Президента України від 11 лютого 2000 р. № 207/2000 "Про вдосконалення діяльності державних органів, роботи державних службовців та підвищення ефективності використання бюджетних коштів", Наказу Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 № 464/1343, з метою ліквідації дублювання обліку автомобільних транспортних засобів в органах державної статистики та Міністерства внутрішніх справ Начальникам Головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях та місті Севастополі (далі - ГУМВС, УМВС), начальникам територіальних органів внутрішніх справ доручено забезпечити доведення до працівників підрозділів Державтоінспекції вимог наказу про затвердження форми державного статистичного спостереження № 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів)".

12. Апелянт вказав, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в певних визначених випадках, в тому числі, якщо: він інформацією не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; не дотримано вимоги до запиту на інформацію, передбачені ч.5 ст. 19 цього Закону. Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовий формі. Наголосив, що наказ Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 №2 464/1343 визнано таким, що втратив чинність, на підставі наказу Державної служби статистики України та МВС України від 01 березня 2016 року №2 31/143, унаслідок чого покладення обов`язку на начальників ГУМВС, УМВС щодо ведення форми державного статистичного спостереження №2 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів) скасовано ще у 2016 році. Наполягає, що ГУНП у м. Києві не володіє інформацією стосовно належного розпорядника запитуваної інформації щодо ведення цього статистичного спостереження за 2021-2022 роки, у разі його проведення іншими державними органами. Зазначає, що Головне управління Національної поліції у м. Києві у межах спірних правовідносин діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений нормативно-правовими актами та відповідь, яка надана листом ГУНП у м. Києві від 01.08.2024 № на запит позивача є такою, що не порушує вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

13. Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

14. Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

15. Закон України "Про доступ до публічної інформації" визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом та інформації, що становить суспільний інтерес.

16. Стаття 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" гарантує, що доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

17. Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єкта владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

18. Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

19. Згідно статті 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації" право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5) здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6) юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

20. Доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію (п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації").

21. Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 10 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядники інформації, які володіють інформацією про особу, зобов`язані надавати її безперешкодно і безкоштовно на вимогу осіб, яких вона стосується, крім випадків, передбачених законом.

22. Пунктом 6 частини 1 статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації", встановлено, що розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

23. Положеннями статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

24. Письмовий запит подається в довільній формі.

25. Запит на інформацію має містити: ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.

26. Частина 1 статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

27. Відповідно до ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

28. З аналізу вищезазначених норм вбачається, що закон зобов`язує розпорядника інформації надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

29. В силу ч. 1 ст. 22 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках:

1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит;

2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону;

3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком;

4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

30. У відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.

V. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

31. Вирішуючи питання про обґрунтованість поданої апеляційної скарги, Апеляційний Суд виходить з наступного.

32. Позивач звернувся до відповідача із запитом від 27.07.2024 «27.07.24 ДКС запит авто КОтМКУЛМГ», про надання копії державного статистичного спостереження № 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів)" Київського обласного та по м. Києву управління лісового та мисливського господарства (м. Київ вул. Святошинська, 30), за 2021 та 2022 роки.

33. В запиті заявник зробив примітку: "Відповідно до статті 14 Закону України "Про державну статистику" та Указу Президента України від 11 лютого 2000 р. № 207/2000 "Про вдосконалення діяльності державних органів, роботи державних службовців та підвищення ефективності використання бюджетних коштів", Наказу Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 № 464/1343, з метою ліквідації дублювання обліку автомобільних транспортних засобів в органах державної статистики та Міністерства внутрішніх справ Начальникам Головних управлінь МВС України в Автономній Республіці Крим, місті Києві та Київській області, управлінь МВС України в областях та місті Севастополі (далі - ГУМВС, УМВС), начальникам територіальних органів внутрішніх справ доручено забезпечити доведення до працівників підрозділів Державтоінспекції вимог наказу про затвердження форми державного статистичного спостереження № 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів)".

34. Тобто, за нормами статті 14 Закону України "Про державну статистику" та Указу Президента України від 11 лютого 2000 р. № 207/2000 "Про вдосконалення діяльності державних органів, роботи державних службовців та підвищення ефективності використання бюджетних коштів", Наказу Держкомстату України та МВС України від 27.12.2002 № 464/1343, начальник Головного управління МВС України в місті Києві, якому доручено забезпечити доведення до працівників підрозділів Державтоінспекції вимог наказу про затвердження форми державного статистичного спостереження № 4-ТЗ "Звіт про кількість та технічний стан автомобілів, автобусів, мототранспорту і причепів (напівпричепів)", являється якщо не володільцем то особою якій відомо про володільця запитуємої інформації.

35. На указаний запит позивачу надійшла відповідь № від 01.08.2024, у якій повідомлено, що Головне управління Національної поліції у м. Києві не є володільцем та розпорядником запитуваної інформації.

36. Оцінюючи вказану відповідь, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вона за своїм змістом є відмовою у наданні публічної інформації в силу п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2939-VI. Суд врахував, що відповідач, якому за характером діяльності має бути відомо, хто володіє запитуваною інформацією, у порушення ч. 3 ст. 22 Закону № 2939-VI не направив запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.

37. Колегія суддів зазначає, що надана апелянтом відповідь за своїм змістом порушує принцип належного урядування, оскільки відповідач, надавши відповідь № від 01.08.2024, не лише не надав запитувану інформацію, але й не сприяв позивачу у реалізації наданого йому статтею 34 Конституції України права на отримання інформації.

38. З урахуванням зазначеного, не виконання апелянтом вищевказаних вимог ст. 22 Закону № 2939-VI вказує, що допущена відповідачами бездіяльність щодо належного розгляду запиту позивача не відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

39. Згідно зі ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

40. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

41. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

42. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

43. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

44. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, Апеляційний Суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які б були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління національної поліції у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Залімський І. Г.