Справа № 600/1136/24-а
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/1136/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Смілянець Е. С.

07 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Закарпатської митниці на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Віктор-Ком Імпекс" до Закарпатської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В :

позивач, Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс», звернулося в суд із позовом до Закарпатської митниці Державної митної служби України (відповідач), в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000190/1 від 11.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000191/1 від 11.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000192/1 від 12.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000193/1 від 12.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000194/1 від 14.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000196/1 від 16.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000197/1 від 16.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів UА305000/2023/000199/1 від 19.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UА305000/2023/000200/1 від 21.11.2023;

- визнати протиправними та скасувати Рішення Закарпатської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000201/1 від 25.11.2023.

Чернівецький окружний адміністративний суд рішенням від 17.02.2025 позов задовольнив.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити.

Позивач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідно до ст. 304 КАС України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Приватне підприємство Віктор-Ком Імпекс подало до Закарпатської митниці Держмитслужби України митні декларації від 11.11.2023 року №23UA80U5, від 11.11.2023 року №23UA21U4, від 12.11.2023 року №23UA72U6, від 12.11.2023 року №23UA73U5, від 14.11.2023 року №23UA57U7, від 15.11.2023 року №23UA39UO, від 15.11.2023 року №23UA37U2, від 18.11.2023 року №23UА58U0, від 21.11.2023 року №23UA60U4, від 24.11.2023 року №23UA82UO, згідно яких заявлена митна вартість товару була визначена за методом, який передбачений пп.1 ч.1 ст.57 МК України, основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також надані підтверджуючі митну вартість документи.

За результатами розгляду митних декларацій Закарпатською митницею Держмитслужби України прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA305000/2023/000190/1 від 11.11.2023 року, №UА305000/2023/ 000191/1 від 11.11.2023 року, №UА305000/2023/000192/1 від 12.11.2023 року, №UA305000/2023/000193/1 від 12.11.2023 року, №UA305000/2023/000194/1 від 14.11.2023 року, №UA305000/2023/000196/1 від 16.11.2023 року, №UA305000/2023/000197/1 від 16.11.2023 року, UА305000/2023/000199/1 від 19.11.2023 року, №UА305000/2023/000200/1 від 21.11.2023 року, №UA305000/2023/000201/1 від 25.11.2023 року.

Згідно рішень про коригування митної вартості товарів митним органом визначено митну вартість за резервним методом та зобов`язано декларанта подати нову митну декларацію за ціною товару, яка зазначена в Рішенні про коригування митної вартості. Підставою для коригування митної вартості товару в рішенні митний орган зазначає те, що в рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58. 335 Митного кодексу України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом основні документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті;

3) ненадання декларантом на запит митного органу додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Враховуючи вищезазначене, у рішеннях про коригування митної вартості товарів констатовано, що митна вартість товару визначена за резервним методом.

У вказаних рішеннях про коригування митної вартості товарів, окрім наведених вище обставин, також зазначено про те, що за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару.

У зв`язку з прийнятими рішеннями про коригуванням митної вартості товару, Закарпатською митницею було сформовано Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно ч.2 ст.1 Митного кодексу України (далі - МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

За приписами частин 1 та 2 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Статтями 49, 51, 52, 53, 57, 58 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, відповідно до митного режиму імпорту, за загальним правилом обчислюється за першим методом визначення митної вартості товарів, тобто за ціною договору.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України, частиною першою якої обумовлено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Згідно з частиною другою зазначеної статті документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Частиною третьою статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Отже, аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна позиція неодноразово викладалась Верховним Судом у постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та від 17.06.2022 у справі № 826/11710/17.

Як встановлено судом першої інстанції з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів, за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, заявлена декларантом митна вартість не може бути визнана з наступних причин:

1) подані декларантом основні документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті;

2) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у ст.58 МКУ в частині достовірності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, у тому числі ціни, що була фактично сплачена чи підлягала сплаті;

В ході судового розгляду судом визначено, що декларантом вартість товару була визначена відповідно до основного методу визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, з матеріалів справи встановлено, що 15.03.2023 року між Компанією Sarerom, як продавцем, та Приватним підприємством Віктор-Ком Імпекс, як покупцем, укладено Договір купівлі-продажу №187/15.03.2023. Відповідно до пункту 2.1. даного Договору предметом договору є купівля-продаж продуктів, включаючи сіль, в асортименті, кількості, стандартах якості, упаковці тощо, що поставляються на умовах FCA Campasa Turzii, Румунія та обумовлені в додатках до цієї угоди. Згідно пунктів 5.1-5.3 Договору загальна вартість даного контракту складається з вартості кожної поставки. Ціна в розбивці за асортиментами товарів є зазначена в додатках до цього договору. Валюта платежу та договору - євро. Вартість контракту 1000000,00 євро. Згідно пункту 8.5 Договору документи, що додаються до доставки товару: рахунок-фактура, CRM, митна декларація, сертифікат якості, сертифікат походження.

Відповідно до Додатків №1, №2, №3, №4 та №5 до Договору купівлі-продажу №187/15.03.2023 сторони домовились про купівлю-продаж солі в асортименті та по ціні в євро, зазначених в додатках, а саме: брикети солі для тварин 5 кг. на момент відправки вантажу становить 118 євро за тонну (відповідно до договору), сіль придатна для споживання людьми кам`яна, рекристалізована, не йодована, розфасована в мішки 25 кг., на момент відправки вантажу становить 160 євро за тонну (відповідно до договору), сіль придатна для споживання людьми кам`яна рекристалізована, не йодована, в біг-бегах, на момент відправки вантажу становить 140 євро за тонну

Як встановлено судом з матеріалів справи, Компанією Sarerom виставлено рахунки-фактуру (інвойси) (commercial invoice):

- №FESAR 2889 від 10.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1796,25 євро;

- №FESAR 2880 від 09.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1822,50 євро;

- №FESAR 2884 від 09.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1811,25 євро;

- №FESAR 2882 від 09.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1781,25 євро;

- №FESAR 2898 від 13.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1822,50 євро;

- №FESAR 2910 від 14.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1800,00 євро;

- №FESAR 2912 від 14.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1781,25 євро;

- №FESAR 2949 від 17.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1818,75 євро;

- №FESAR 2951 від 17.11.2023 року на оплату за товар: сіль промислова, на суму 1815,00 євро;

- №FESAR 2987 від 21.11.2023 року на оплату за товар: сіль придатна для споживання людьми, на суму 1957,38 євро.

11.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA80U5 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2889 від 10.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 №23ROCJ1800E0117539; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

11.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA21U4 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2880 від 09,11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 №23ROCJ1800E0116708; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

12.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA72U6 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2884 від 09.11.2023; автотранспортна накладна б/ н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 №23ROCJ1800E0117555; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

12.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA73U5 разом з товаро-супровіднимй документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2882 від 09.11.2023; автотранспортна накладна б/ н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 10.11.2023 №23ROCJ180OEO117571; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

14.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA57U7 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2898 від 13.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15,03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 13.11.2023 №23ROCJ1800E0117887; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

15.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA39UO разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2910 від 14.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 14.11.2023 №23ROCJ1800E0118343; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

15.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA37U2 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2912 від 14.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 14.11.2023 №23ROCJ1800E0118378; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

18.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23U А58U0 разом з товаросупровідними документами/ а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FE$AR 2949 від 17.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 17.11.2023 №23ROCJ1800E0120625; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

21.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA60U4 разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2910 від 14.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 20.11,2023 №23ROCJ1800E0120684; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

24.11.2023 року Приватне підприємство «Віктор-Ком Імпекс» подало до митного оформлення митну декларацію №23UA82UO разом з товаро-супровідними документами, а саме: рахунок-фактура (інвойс) №FESAR 2987 від 21.11.2023; автотранспортна накладна б/н; банківський платіжний документ; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу №187/15.03.2023 з доповненнями; копію митної декларації країни відправлення від 22.11.2023 №23ROCJ1800E0122070; документи на перевезення, сертифікати відповідності, інші.

Оцінюючи у сукупності вищевказані документи, які були подані позивачем при митному оформленні, суд першої інстанції приходить до зваженого висновку про обґрунтованість зазначення позивачем у митних деклараціях вартості товару саме згідно вартості, вказаної у зазначених вище інвойсах №FESAR 2889 від 10.11.2023 року на суму 1796,25 євро; №FESAR 2880 від 09.11.2023 року на суму 1822,50 євро; №FESAR 2884 від 09.11.2023 року на суму 1811,25 євро; №FESAR 2882 від 09.11.2023 року на суму 1781,25 євро; №FESAR 2898 від 13.11.2023 року на суму 1822,50 євро; №FESAR 2910 від 14.11.2023 року на суму 1800,00 євро; №FESAR 2912 на суму 1781,25 євро; №FESAR 2949 від 17.11.2023 року на суму 1818,75 євро; №FESAR 2951 на суму 1815,00 євро; №FESAR 2987 від 21.11.2023 року на суму 1957,38 євро.

При цьому, у поданих до митного оформлення митних деклараціях та доданих до них інвойсах (серії FESAR) вказано ідентичні суми у валюті євро, що у повній мірі дає можливість співставити партії поставок товару з товаро-супровідними документами.

При цьому, суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Зокрема, у постанові від 02 червня 2022 року у справі № 460/2674/20 Верховним Судом наголошено, що обставини здійснення платежу можуть свідчити про виконання (неналежне виконання) покупцем умов зовнішньоекономічного договору. Разом з цим, вони не повинні сприйматись як безумовне свідчення про наявність розбіжностей чи неповноти документів, доданих до митної декларації. Суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Крім того, посилання контролюючого органу, як на підставу для невизнання заявленої позивачем вартості імпортованого товару, який було задекларовано митними деклараціями, а саме, не підтвердження витрат на перевезення товару, спростовується наданими під час митного оформлення первинними документами, зокрема, довідками про транспортно-експедиційні послуги та виставленими рахунками на оплату таких послуг. Вказані документи є достатніми для підтвердження витрат понесених на перевезення товару. Аналогічного висновку дійшов Верховним Судом у постанові від 12 березня 2019 року у справі №803/3649/15 при дослідженні схожих правовідносин.

Отже, підстав вважати митну вартість заниженою у відповідача не було, а тому і відсутня доцільність витребовувати у позивача додаткові документи.

Зважаючи на це, суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість сумнівів у митниці щодо правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів під час їх митного оформлення, як умови, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та вчинення наступних дій, спрямованих на визначення дійсної митної вартості товару.

При цьому, відповідач на основі наданих позивачем документів міг встановити митну вартість та вбачає прямий зв`язок між наданими доказами та обставинами, що доказуються.

Також, відповідачем не було повідомлено декларанта та/або позивача, які саме числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, були відсутні.

Більше того, в оскаржуваних рішеннях відповідач не спростував числові значення складових митної вартості імпортованого товару, що вказує на його невідповідність вимогам частини 2 статті 55 МК України.

Попри це, навіть у зв`язку з відсутністю можливості застосування попередніх п`яти методів при здійсненні митної оцінки товару, задекларованого позивачем, суд звертає увагу на хибність розрахунків митниці за резервним методом.

Здійснення коригування митної вартості товарів належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Разом з тим, різниця між митною вартістю товару, задекларованого позивачем, та митною вартістю схожих товарів, що розмитнювались ним же чи іншими особами у попередніх періодах, не може свідчити про заниження митної вартості декларантом і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 19.02.2019 року у справі № 805/2713/16-а та підтриманою у постанові Верховного Суду від 30.06.2022 року у справі № 280/1824/19.

Система визначення митної вартості товарів ґрунтується на загальних принципах митної оцінки, прийнятих у міжнародній практиці. Міжнародно-правовим стандартом, на який зорієнтоване українське митне законодавство, є угоди по застосуванню ст. VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Згідно частини 2 статті VII ГААТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

Так, встановивши, що подані документи містять розбіжності, контролюючий орган повинен вказати, які саме з поданих декларантом документів та які саме показники цих документів містять розбіжності.

За викладених вище обставин, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів.

Зважаючи на вищевикладене, з огляду на викладене, а також зважаючи на безпідставність доводів митного органу, викладених у оскаржуваному рішенні, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що у працівників митного органу були наявні всі правові підстави для застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною угоди. Однак, митний орган безпідставно прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та визначив митну вартість товару за резервним методом.

Вказане свідчить про безпідставність та необґрунтованість оскаржуваних у цій справі рішень Закарпатської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарі.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Закарпатської митниці залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.