Справа № 480/10370/24
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №480/10370/24

адміністративне провадження № К/990/39567/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Желєзного І.В., Мацедонської В.Е.,

перевірив касаційну скаргу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі №480/10370/24 за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 в періоди з 29 січня 2020 року по 26 червня 2021 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 26 червня 2021 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня 2020 року.

Зобов`язано Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року грошового забезпечення, у тому числі премії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня 2020 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року до 26 червня 2021 року грошового забезпечення, у тому числі премії, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня 2021 року.

Зобов`язано Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 за період з 01 січня 2021 року до 26 червня 2021 року грошового забезпечення, у тому числі премії, грошового забезпечення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня 2021 року на відповідний тарифний коефіцієнт, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення в 2020 році, без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 01 січня 2020 року.

Зобов`язано Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення, виплаченої в 2020 році відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 року «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», із врахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на 01 січня 2020 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут оскаржив його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2025 року відмовлено в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 480/10370/24.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2025 року апеляційну скаргу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 480/10370/24 залишено без руху. Надано Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення її без руху шляхом подання доказів про сплату судового збору в розмірі 2 906 грн 88 коп. Роз`яснено Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, що відповідно до частини п`ятої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі за апеляційною скаргою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 480/10370/24. Продовжено Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут строк для усунення недоліків апеляційної скарги на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 480/10370/24 - на десять днів з дня отримання копії ухвали суду. Роз`яснено, що у разі не усунення зазначених недоліків апеляційної скарги, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини п`ятої статті 298 КАС України питання про повернення апеляційної скарги буде вирішено протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про відстрочення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі №480/10370/24 повернуто скаржнику на підставі частини другої статті 298 та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України у зв`язку з не усуненням недоліків апеляційної скарги.

26 вересня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі №480/10370/24. Заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, прийняти постанову, якою направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

З матеріалів касаційної скарги та відомостей з Єдиного Державного реєстру судових рішень вбачається, що підставою для залишення апеляційної скарги Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 18 червня 2025 року у справі № 480/10370/24 без руху суд апеляційної інстанції вказав відсутність документа про сплату судового збору.

01 серпня 2025 року відповідачем через систему «Електронний суд» подано клопотання про відстрочення сплати судового збору з метою збереження фінансових ресурсів Міністерства оборони України, які наразі можуть бути спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів Збройних Сил України в ході захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності держави у протистоянні збройній агресії РФ.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та продовжено відповідачу строк для усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії ухвали суду.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа копія ухвали від 08 серпня 2025 року доставлена до електронного кабінету Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут 10 серпня 2025 року о 15:40 год.

Таким чином, останній день для усунення недоліків зазначеної апеляційної скарги - 21 серпня 2025 року (з урахуванням вихідних днів).

19 серпня 2025 року відповідачем через систему «Електронний суд» повторно подано клопотання про відстрочення сплати судового збору з метою збереження фінансових ресурсів Міністерства оборони України, які наразі можуть бути спрямовані на першочергове фінансування потреб діяльності підрозділів Збройних Сил України в ході захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності держави у протистоянні збройній агресії РФ

Так, суд апеляційної інстанції відмовляючи у задоволенні клопотання Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги зазначив.

Відповідно до частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати належні і допустимі, у розумінні статей 73, 74 КАС України, докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Апеляційний суд зазначив, що для застосування судом положень частини першої статті 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Суд апеляційної інстанції зауважив, що згідно з частиною другою статті 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким законом є Закон України «Про судовий збір», з преамбули якого вбачається, що цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до статті 1 цього Закону судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Апеляційний суд зазначив, що зі змісту цієї норми (статті 8 Закону України «Про судовий збір») вбачається, що існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є : а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Отже, законодавець надає вичерпний перелік умов, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Обмежене фінансування бюджетної установи, суб`єкта владних повноважень, не може бути підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від сплати.

Також суд апеляційної зазначив, що апелянт, діючи як суб`єкт владних повноважень, має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи й, до того ж, є бюджетною установою, що фінансується з Державного бюджету України, а тому відсутність на рахунку контролюючого органу коштів для сплати судового збору не повинно впливати на можливість неухильного виконання останнім покладених на нього нормами КАС України процесуальних обов`язків щодо оформлення апеляційної скарги, та не повинно ставитись у залежність від правовідносин, у які податковий орган вступає в інших сферах його діяльності.

Будь-яких змін щодо порядку сплати судового збору суб`єктом владних повноважень у зв`язку із введенням воєнного стану в Україні до Закону України «Про судовий збір» та/або КАС України не внесено.

Апеляційний суд звернув увагу на рішення від 07 липня 1989 року у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain», у якому Європейський Суд з прав людини, обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками, викладеними, зокрема, Верховним Судом у постановах від 02 листопада 2018 року у справі № 810/3539/17, та від 13 листопада 2018 року у справі № 804/958/17 та від 19 лютого 2019 року у справі № 820/2921/17.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду є складовою доступу до правосуддя.

Також, суд апеляційної інстанції зазначив, що відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 року №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

Оже, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, слід дійти висновку, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо не можуть бути підставою для реалізації суб`єктом владних повноважень права на апеляційне/касаційне оскарження у будь-який необмежений час після закінчення такого строку.

У справі «Рисовський проти України» Європейський Суд з прав людини «... підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…».

Тобто, виходячи з принципу «належного урядування», державні органи загалом, зобов`язати діяти вчасно та в належний спосіб, а держава не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень та виправляти допущені органами державної влади помилки за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (у даному випадку - за рахунок платника податку у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, прийнятого на користь такого платника податку).

Так, перевіривши матеріали справи та доводи поданого клопотання, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 8 Закон України «Про судовий збір», для відстрочення Військовому інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут сплати судового збору.

Також апеляційним судом зауважено, що відповідачу було забезпечено можливість сплатити судовий збір та реалізувати право на апеляційне оскарження, шляхом залишення апеляційної скарги без руху та продовженням строку для усунення недоліків, однак, це не призвело до сплати судового збору та усунення недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Верховний Суд зауважує, що Законом України «Про судовий збір» визначений перелік осіб, які безумовно звільнені від сплати судового збору у всіх інстанціях у силу закону, який наділяє їх певним статусом, або виходячи із чітко визначеного предмета спору. Цей перелік наведений у статті 5 зазначеного Закону та є вичерпним.

З аналізу статті 8 Закону України «Про судовий збір» чітко вбачається, що законодавець, застосувавши конструкцію «суд, враховуючи майновий стан сторони, може…», тим самим визначив, що питання звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення сплати судового збору осіб, які не зазначені в статті 5, або у справах із предметом спору, не охопленим статтею 5, є правом, а не обов`язком суду навіть за наявності однієї з умов для такого звільнення, зменшення розміру, відстрочення чи розстрочення.

Отже, враховуючи наведене, беручи до уваги суб`єктний склад учасників цієї справи та предмет спору, колегія суддів зазнчає, що відповідач не є суб`єктом, на якого в цьому випадку розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Отже, наведеними положеннями КАС України чітко обумовлений характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом.

Зі змісту оскаржуваної ухвали апеляційного вбачається, що станом на день постановлення ухвали про повернення апеляційної скарги вимоги ухвали Другого апеляційного адміністративного суду про залишення апеляційної скарги без руху апелянтом не виконані.

Отже, Суд вважає, що повертаючи апеляційну скаргу з підстав неусунення недоліків апеляційної скарги, а саме ненаданням документу про сплату судового збору, апеляційним судом вірно застосовано положення частини другої статті 298 КАС України та пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, правильне їх застосування є очевидним, застосування та тлумачення зазначених норм процесуального права не викликають сумніву, а доводи касаційної скарги не спростовують мотивів суду апеляційної інстанції, викладених в оскаржуваній ухвалі, щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Частиною другою статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

При цьому, Суд зауважує, що Військовий інститут телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут не позбавлений можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

За вказаних обставин, Суд не вирішує клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Керуючись статтями 248, 333 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2025 року у справі №480/10370/24 за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді М.В. Білак

І.В. Желєзний

В.Е. Мацедонська