Справа № 240/16622/24
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/16622/24

категорія 109020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області (вул. Героїв Чернобиля, 10, м. Коростень, Житомирська область, 11501. РНОКПП: ) в інтересах держави в особі: Державного агентства лісових ресурсів України (вул.Шота Руставелі, 9-А,м.Київ, 01023, ), Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства (вул Степна Бандери, 8, м.Житомир, 10029, ), Державної екологічної інспекції Поліського округу (вул.Качинського, 12А, м.Житомир, ) до Овруцької міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся керівник Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави із позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Овруцької міської ради щодо неприйняття рішень про віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :08:000:0450, :08:000:0451, :08:000:0445, :08:000:0466, :08:000:0467, :08:000:0442, :14:000:0159, :14:000:0165, :08:000:0453, :08:000:0447, :08:000:0468, :08:000:0448, :14:000:0161, :08:000:0446, :08:000:0449, :08:000:0465,:08:000:0444, :08:000:0452, :08:000:0457, :14:000:0164, :20:000:0484, :06:000:0790, :13:000:0285 загальною площею 322,4297 га до самозалісених земель;

- зобов`язати Овруцьку міську раду розглянути на сесії ради подання центрального міжрегіонального управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів від 22.05.2023 за № 05.1-35/398, від 29.11.2023 за № 02-11/813, від 29.02.2024 за № 04-17/257, від 14.02.2024 за № 04/17/209 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :08:000:0450, :08:000:0451, :08:000:0445, :08:000:0466, :08:000:0467, :08:000:0442, :14:000:0159, :14:000:0165, :08:000:0453, :08:000:0447, :08:000:0468, :08:000:0448, :14:000:0161, :08:000:0446, :08:000:0449, :08:000:0465,:08:000:0444, :08:000:0452, :08:000:0457, :14:000:0164, :20:000:0484, :06:000:0790, :13:000:0285 загальною площею 322,4297 га до самозалісених у порядку, визначеному ч.ч.2-3, 5 ст.57-1 Земельного кодексу України.

Аргументуючи заявлені позовні вимоги прокурор зазначив, що у межах наданих повноважень відповідно до ч. 4 ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" встановлено факт протиправної бездіяльності Овруцької міської ради стосовно невинесення на розгляд сесії ради подання Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів №05.1-35/398 від 22.05.2023, №02-11/813 від 29.11.2023, №04-17/257 від 29.02.2024 щодо віднесення земельних ділянок загальною площею 322,4297 га до самозалісених.

Просить зобов`язати Овруцьку міську раду розглянути на сесії ради таке подання та прийняти за результатами розгляду відповідне рішення, оскільки відсутність такого рішення порушує інтереси держави у сфері охорони лісових ресурсів. Наголошує, що актуальність порушеного питання є досить важливою, так як незміна угідь земельної ділянки сільськогосподарського призначення на якій росте ліс (наявні лісові насадження, які з часом можуть стати лісом) на угіддя самозалісеної земельної ділянки сприяє безгосподарському використанню лісових ресурсів, їх протиправному вирубуванню.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Овруцька міська рада (далі - відповідач, міська рада) не скористалася своїм процесуальним правом на подання до суду відзиву на позов.

24.09.2024 від представниці Державного агентства лісових ресурсів України надійшли до суду додаткові пояснення, в яких просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вважає, що Центральним міжрегіональним управлінням лісового та мисливського господарства (далі - Управління) здійснено всі відповідні дії щодо віднесення залісених земельних до самозалісених земель відповідно до чинного законодавства, яке встановлює збільшення лісистості на території України. У надісланих до Овруцької міської ради поданнях Управління зазначало про самозалісеність ділянок, надало їх схему та місцезнаходження, втім Овруцька міська рада у рішеннях від 22.12.2023 №2328 п`ятдесят четвертої сесії VIII скликання та від 22.03.2024 №2524 п`ятдесят восьмої сесії VIII скликання не конкретизувала причини відмові щодо віднесення таких земельних ділянок до самозалісених земель.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вказує наступне.

Встановлено, що з метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях Управлінням на адресу Овруцької міської ради скеровані листи №05.1-35/398 від 22.05.2023 (разом з актом обстеження земельних ділянок), №04-17/1065 від 17.11.2023 (разом із наведеними у форматі GeoJSON земельними ділянками), щодо прийняття рішень про віднесення земельних ділянок орієнтовною площею 6344,3126 га, які знаходяться на території даного органу місцевого самоврядування, до самозаліснених.

Рішенням Овруцької міської ради від 22.12.2023 №2328 п`ятдесят четвертої сесії VIII скликання та від 22.03.2024 №2524 п`ятдесят восьмої сесії VIII скликання відмовлено у внесенні до самозалісених земель територію орієнтовною площею 6344,3126 га, яка розташована в межах Овруцької міської територіальної громади.

У подальшому, Управлінням на адресу Овруцької міської ради надіслані листи №04-17/209 від 14.02.2024 (разом із картографічними матеріалами місця розташування самозалісених земельних ділянок), №04-17/257 від 29.02.2024 щодо прийняття рішень про віднесення земельних ділянок орієнтовною площею 6344,3126 га, які знаходяться на території даного органу місцевого самоврядування, до самозаліснених, так як за даними геоінформаційної системи управління лісовими ресурсами України, розробленої Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням ВО "Укрдержліспроект", на підставі аерофотознімання та космічної зйомки на території Овруцької міської ради Коростенського району встановлено, що землі загальною орієнтовною площею 6344,3126 га вкриті частково чи/або повністю лісовою рослинністю, залісення яких відбулося природним шляхом.

За результатами розгляду виконавчий комітет Овруцької міської ради листом №02-09/654 від 26.03.2024 проінформував першого заступника начальника Управління про відсутність рішення щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності загальною площею 63.6525 га до самозалісених.

Як свідчать матеріали справи земельні ділянки :08:000:0450, :08:000:0451, :08:000:0445, :08:000:0466, :08:000:0467, :08:000:0442, :14:000:0159, :14:000:0165, :08:000:0453, :08:000:0447, :08:000:0468, :08:000:0448, :14:000:0161, :08:000:0446, :08:000:0449, :08:000:0465, :08:000:0444, :08:000:0452, :08:000:0457, :14:000:0164, :20:000:0484, :06:000:0790, :13:000:0285 загальною площею 322,4297 га ідентифіковані та за результатами їх обстеження підтверджено наявність на них лісової рослинності. Крім того, як стверджує позивач згідно даних Геоінформаційної системи лісових ресурсів України, Публічної кадастрової карти, Google maps земельні ділянки загальною площею 322,4297 га вкриті лісом.

У відповідь на лист Коростенської окружної прокуратури №52/2-3004 ВИХ-24 від 21.03.2024 виконавчий комітет Овруцької міської ради листом №02-09/747 від 10.04.2024 повідомив про що на території Овруцької територіальної громади наявні земельні ділянки, які можуть бути віднесені до самозалісених. Крім того, наголошено, що Овруцькою міською радою рішення щодо передачі самозалісених земельних ділянок в оренду не приймалися. Інформація про факти неправомірного використання самозалісених земель на території Овруцької територіальної громади на адресу Овруцької міської ради не надходила. Разом з тим, за результатами розгляду звернень Управління щодо віднесення земельних ділянок до самозалісених Овруцькою міською радою прийняті рішення, якими відмовлено у їх задоволенні.

Про прийняті Овруцькою міською радою рішення щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності до самозалісених Коростенською окружною прокуратурою повідомлено Державну екологічної інспекції Поліського округу повідомлення (повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру "№52/2-5818ВИХ-24 від 07.06.2024). Крім того, Коростенська окружна прокуратура просила Державну екологічної інспекції Поліського округу повідомити інформацію чи вживалися або чи будуть вживатися заходи усунення зазначених у повідомленні порушень.

Державна екологічна інспекція Поліського округу (далі - Інспекція) за результатами розгляду листа №52/2-5818, вих. 24 від 07.06.2024 повідомила, що питання про визнання протиправною бездіяльності Овруцької міської ради щодо невіднесення 23-ох земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 322,4297 га до самозаліснених не відноситься до повноважень Інспекції.

У подальшому Коростенська окружна прокуратура просила надіслала повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру " №52/2-6695ВИХ-24 від 03.07.2024) повідомити інформацію чи вживалися або чи будуть вживатися заходи усунення зазначених у повідомленні порушень щодо невіднесення земельних ділянок загальною площею 322,4297 до самозалісених земель.

За результатами розгляду повідомлення Коростенської окружної прокуратури від Управління повторно звернулося до Овруцької міської ради з проханням повернутися до питання віднесення земельних ділянок до самозалісених в порядку визначеному статтею 57 Земельного кодексу України. У свою чергу, Управлінням було направлено подання про віднесення земельних ділянок до самозалісених від 19.07.2024 № 04-17/751, та прохання першочергово опрацювати земельні ділянки орієнтовною площею 2375, 3329 га з них сформовані земельні ділянки площею 1317,1493 га та не сформовані - 1058,1836 га.

Крім того, Коростенська окружна прокуратура надіслала до Державного агентства лісових ресурсів України повідомлення в порядку ч.4 ст.23 Закону України "Про прокуратуру " №52/2-6694ВИХ-24 від 03.07.2024, в якому просила надати інформацію чи вживалися або чи будуть вживатися заходи усунення зазначених у повідомленні порушень щодо невіднесення земельних ділянок загальною площею 6344,3126 га до самозалісених земель. Відповідь на яке, окружною прокуратурою не отримано.

Вважаючи бездіяльність Овруцької міської ради щодо неприйняття рішень про віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення загальною площею 322,4297 га до самозалісених земель протиправною, прокурор звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує таке.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ "Про прокуратуру" (далі - Закон №1697-VІІ) та статтею 53 КАС України.

Так згідно з частинами першою, третьою статті 23 цього Закону представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до положень Закону №1697-VІІ прокурор одержує передбачену законом можливість захищати права та інтереси не конкретного державного органу, а дещо абстрактні інтереси держави, що в широкому сенсі можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів і являти собою потребу в здійсненні загальнодержавних дій, програм, спрямованих, зокрема, на гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, а також охорону землі, лісів, водойм як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання, в тому числі, й територіальних громад.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі № 1-1/99 (далі - Рішення Конституційного Суду України) державні інтереси закріплюються як нормамиКонституції України, так і нормами інших правових актів. Інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону, гарантування державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

З урахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

У вказаному випадку, інтерес держави полягає у необхідності неухильного дотримання вимог законодавства в сфері охорони навколишнього природного середовища.

Відповідно до статей 13, 14 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу, основним національним багатством і перебуває під особливою охороною держави.

Частиною 1статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-XII (далі - Закон №1264-XII) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.

Статтею 5 Закон №1264-XII передбачено, що державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.

З метою збереження самосійних лісів та подальшого ведення лісового господарства на цих територіях 20.06.2022 прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження лісів", яким Земельний кодекс України доповнено ст. 57-1 "Самозалісені землі".

Ураховуючи, що пп. 6 п. 1 рішення Ради національної безпеки і оборони України від 29.09.2022, введеного в дію Указом Президента України від 29.09.2022 №675/2022, Кабінет Міністрів України разом із місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування зобов`язано забезпечити безумовне виконання завдань, передбачених Указом Президента України від 07.06.2021 №228/2021.

Враховуючи, що інтереси держави до цього часу залишаються не захищеними, наявні підстави для представництва прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до Положення про Державне агентство лісових ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2014 №521, Державне агентство лісових ресурсів України (Держлісагентство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері лісового та мисливського господарства.

У свою чергу, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 07.09.2022 №1003 "Деякі питання реформування управління лісової галузі" територіальним органом Державного агентства лісових ресурсів на території Житомирської та Київської області є Центральне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства.

Статтею 4 Лісового кодексу України до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

При цьому статтею 1 Лісового кодексу України закріплено, що самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Відповідно до статті 57-1 Земельного кодексу України самозалісена ділянка - це земельна ділянка будь-якої категорії земель (крім земель лісогосподарського призначення, природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення) площею понад 0,5 гектара, вкрита частково чи повністю лісовою рослинністю, залісення якої відбулося природним шляхом.

Віднесення земельної ділянки приватної власності до самозалісеної ділянки здійснюється її власником, а щодо земельних ділянок державної та комунальної власності - органом, який здійснює розпорядження нею.

Віднесення земельної ділянки, що перебуває у користуванні, заставі, до самозалісеної ділянки здійснюється за погодженням із землекористувачем, заставодержателем.

Рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування щодо віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки приймається за поданням відповідного територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про належність всіх її угідь до угідь самозалісеної ділянки. Земельна ділянка вважається самозалісеною ділянкою з дня внесення зазначених відомостей до Державного земельного кадастру.

Віднесення земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється без розроблення документації із землеустрою.

Віднесення земельної ділянки, несформованої як об`єкт цивільних прав, а також земельної ділянки, сформованої як об`єкт цивільних прав, але відомості про яку не внесені до Державного земельного кадастру, до самозалісеної ділянки здійснюється відповідно до документації із землеустрою, на підставі якої відомості про земельну ділянку вносяться до Державного земельного кадастру.

Абзацом 4 частини 4 статті 21 Закону України "Про Державний земельний кадастр" №3613-VI від 07.07.2011 (далі - Закон №3613-VI) передбачено, що відомості про угіддя земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру на підставі заяви власника або рішення органу місцевого самоврядування, який відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок комунальної власності у власність, - щодо зміни угідь на угіддя самозалісеної ділянки.

Пунктом 121 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051, передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру змін до відомостей про склад угідь земельної ділянки на угіддя самозалісеної ділянки здійснюється державним кадастровим реєстратором на підставі заяви за формою згідно з додатком 12 власника земельної ділянки або за рішенням органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування, який відповідно до статті 122 Земельного кодексу України приймає рішення про передачу земельних ділянок державної чи комунальної власності у власність, без розроблення документації із землеустрою.

Згідно з ч.5 ст.16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі - Закон №280/97-ВР) від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Положеннями пункту 34 частини 1 статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, як регулювання земельних відносин.

Земельні відносини відповідно до ч. 1, 2 ст. 3 Земельного кодексу України регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 5 ст. 46 Закону №280/97-ВР сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок - не рідше ніж один раз на місяць.

Сесії ради проводяться гласно із забезпеченням права кожного бути присутнім на них, крім випадків, передбачених законодавством (ч.17 ст. 46 Закону №280/97-ВР).

Відповідно до положень частин 1-3статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос. Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті26, пунктами 1,29і31статті43та статтями 55,56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що вирішення питання про віднесення земельної ділянки, яка є комунальною власністю територіальної громади, до самозалісеної, здійснюється сільськими, селищними та міськими радами шляхом прийняття відповідним органом місцевого самоврядування на пленарному засіданні сесії за наслідками розгляду відповідного подання рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки або про мотивовану відмову у такому віднесенні.

Під час судового розгляду справи встановлено, що Центральне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства від 22.05.2023 за №05.1-35/398, від 29.11.2023 за №02-11/813, від 14.02.2024 за №04/17/209 про віднесення 23 земельних ділянок площею 322,4297 га до самозалісених земель та внесених даних до Державного земельного кадастру як про самозалісені ділянки.

Відповідач за наслідками розгляду вказаних подань не прийняв ані мотивованого рішення про віднесення земельної ділянки до самозалісеної ділянки, ані мотивованої відмови у такому віднесенні.

Таким чином, оскільки земельні відносини передбачають, зокрема, віднесення земельних ділянок до самозалісених, а Овруцька міська рада згідно із ч.1 ст. 122 Земельного кодексу України уповноважена розпоряджатися землями комунальної власності на її території, вирішення питання про віднесення земельних ділянок, указаних у поданнях Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства від 22.05.2023 за №05.1-35/398, від 29.11.2023 за №02-11/813, від 14.02.2024 за №04/17/209 до самозалісених земель повинні було розглядатися виключно на сесії цієї ради з прийняттям рішення відповідно до статті 57-1 Земельного кодексу України.

Разом з тим, в порушення вказаних норм, відповідачем не винесено на розгляд сесії ради такі подання Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про віднесення земельних ділянок, зазначених у такому поданні №05.1-35/398 від 22.05.2023, № 02-11/813 від 29.11.2023, за № 04/17/209 від 14.02.2024 до самозаліснених, що свідчить про протиправну бездіяльність.

Лише за результатами розгляду подання Управління №04-17/257 від 29.02.2024 прийнято рішення Овруцької міської ради від 22.03.2024 №2524 п`ятдесят восьмої сесії VIII скликання, яким відмовлено у віднесенні до самозалісених земель територію орієнтовною площею 6344,126 га, яка розташована в межах Овруцької міської територіальної громади. Прийняте Овруцькою міською радою рішення прокуратурою в даних спірних правовідносинах не оскаржується.

Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, що полягає у нерозгляді на сесії селищної ради подань Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про віднесення земельних ділянок, зазначених у такому поданні №05.1-35/398 від 22.05.2023, №02-11/813 від 29.11.2023 та за №04/17/209 від 14.02.2024 про віднесення земельних ділянок до самозалісених, зазначених у такому поданні.

Оскільки відповідач не прийняв жодного рішення за наслідками розгляду усіх подань Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства суд вважає, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язати Овруцьку міську раду розглянути на сесії селищної ради подання Центрального міжрегіонального управління лісового та мисливського господарства про віднесення земельних ділянок, зазначених у такому поданні №05.1-35/398 від 22.05.2023, № 02-11/813 від 29.11.2023 та за №04/17/209 від 14.02.2024 щодо віднесення земельних ділянок комунальної власності сільськогосподарського призначення площею 6344,126 га до самозалісених.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог Коростенської окружної прокуратури.

Зважаючи на встановлені обставини та враховуючи наявність письмових доказів, що підтверджують наведені прокурором доводи у позовній заяві та виходячи з системного аналізу вищезазначених норм чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Враховуючи встановлені обставини справи та предмет доказування у цій справі, суд дійшов висновку, що в даному випадку слід зобов`язати Центральне міжрегіональне управління лісового та мисливського господарства розглянути на сесії ради подання про віднесення земельних ділянок, зазначених у такому поданні №05.1-35/398 від 22.05.2023, № 02-11/813 від 29.11.2023 та за №04/17/209 від 14.02.2024 та прийняти за результатами розгляду рішення з урахуванням висновків суду.

Таким чином, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 2 статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз не подано, судові витрати, відповідно до статті 139 КАС України, стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 9, 19-22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов керівника Коростенської окружної прокуратури Житомирської області в інтересах держави (вул. Героїв Чернобиля, 10, м. Коростень, Житомирська область, 11501. РНОКПП: ) в інтересах держави в особі: Державного агенства лісових ресурсів України (вул.Шота Руставелі, 9-А,м.Київ, 01023, ), Центрального міжрегіональног8о управління лісового та мисливського господарства (вул Степна Бандери, 8,м.Житомир, 10029, ), Державної екологічної інспекції Поліського округу ( вул.л.Качинського, 12А, м.Житомир, ) до Овруцької міської ради (вул. Тараса Шевченка, 31А, м. Овруч, Коростенський район, Житомирська область, 11101. ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Овруцької міської ради щодо неприйняття рішень про віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :08:000:0450, :08:000:0451, :08:000:0445, :08:000:0466, :08:000:0467, :08:000:0442, :14:000:0159, :14:000:0165, :08:000:0453, :08:000:0447, :08:000:0468, :08:000:0448, :14:000:0161, :08:000:0446, :08:000:0449, :08:000:0465, :08:000:0444, :08:000:0452, :08:000:0457, :14:000:0164, :20:000:0484, :06:000:0790, :13:000:0285 загальною площею 322,4297 га до самозалісених земель.

Зобов`язати Овруцьку міську раду розглянути на сесії ради подання центрального міжрегіонального управлінням лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів від 22.05.2023 за № 05.1-35/398, від 29.11.2023 за № 02-11/813, від 14.02.2024 за №04/17/209 та прийняти за результатами розгляду рішення про віднесення земельних ділянок сільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :08:000:0450, :08:000:0451, :08:000:0445, :08:000:0466, :08:000:0467, :08:000:0442, :14:000:0159, :14:000:0165, :08:000:0453, :08:000:0447, :08:000:0468, :08:000:0448, :14:000:0161, :08:000:0446, :08:000:0449, :08:000:0465, :08:000:0444, :08:000:0452, :08:000:0457, :14:000:0164, :20:000:0484, :06:000:0790, :13:000:0285.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 08 жовтня 2025 р.

08.10.25