Справа № 580/2677/25
Суддя: Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року справа № 580/2677/25
м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кульчицького С.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи в судове засідання адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Черкаській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - позивач) з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№14437/25 від 21.03.2025) та клопотання (вх.№18737/25 від 14.04.2025) просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку в сумі 152276,18 грн, за І півріччя 2024 року зі строком сплати 19.08.2024 та за три квартали 2024 року зі строком сплати 09.11.2024, на користь місцевого бюджету.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має непогашений податковий борг перед бюджетом на загальну суму 152276,18 грн. У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості позивач звернувся до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 14.03.2025 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач проти задоволення позову заперечив подав до суду письмовий відзив, в якому у задоволенні позовних вимог просив відмовити, оскільки вважає, що позивачем не подано жодного належного та допустимого доказу того, що податкова вимога форми «Ф» від 19.09.2024 року № 0-2300 на суму податкового боргу 106351,39 грн. (код класифікації доходів бюджету 18050400) йому надсилалася чи вручалася відповідно до вимог ст.42 Податкового кодексу та вимог Порядку направлення податковими органами вимог платникам податків, затвердженого наказом МФУ №610 від 30.06.2017 року. Також наголошує на тому, що необхідною умовою для звернення до суду про стягнення податкового боргу є надіслання платнику податків податкової вимоги на податковий борг. До позовної заяви від 11.03.2025 №1049/5/23-00-13-04-04 про стягнення податкового боргу позивачем долучено лише копію податкової вимоги форми «Ф» від 19.09.2024 року №0-2300 па суму податкового боргу 106351,39 гри. (код класифікації доходів бюджету 18050400), тоді як з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (вх.№14437/25 від 21.03.2025) Позивач просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 податковий борг з єдиного податку в сумі 158276,18 грн. за 1 півріччя 2024 року зі строком сплати 19.08.2024 та за гри квартали 2024 року зі строком сплати 09.11.2024. на користь місцевого бюджету. Одночасно, звертає увагу суду, що ним за період з листопада 2024 року по березень 2025 року сплачено єдиного податку за 2024 рік в сумі 16000,00 гри., а саме: згідно платіжного доручення №629 від 11.11.2024 року сплачено єдиний податок в сумі 10000,00 гри., згідно платіжного доручення №674 від 08.02.2025 року сплачено єдиний податок в сумі 1000.00 гри., згідно платіжного доручення №688 від 10.03.2025 року сплачено єдиний податок в сумі 5000,00 грн.

Позивач подав до суду клопотання (вх.№18737/25 від 14.04.2025), в якому просив задовольнити позовну заяву та стягнути податковий борг у сумі 152276,18 грн, так як сума боргу зменшилася у зв`язку із частковим погашенням податкового боргу відповідачем з єдиного податку у сумі 6000,00.

Також у зазначеному клопотанні представник позивача наголосив, що виникнення податкового боргу чи податкової застави не пов`язане з фактом формування або направлення (вручення) податкової вимоги. Цей документ лише формалізує стан, який вже є на підставі закону. Законодавець установив обов`язковість інформування платника про такий стан і наслідки непогашення податкового боргу як передумову для виникнення в контролюючого органу права на вжиття заходів з погашення цього боргу. Якщо виникло право на вжиття заходів з погашення податкового боргу й контролюючий орган розпочав дії з реалізації своєї компетенції щодо вжиття таких заходів, то це право не може бути нівельовано.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ФОП ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС у Черкаській області, має непогашений податковий борг перед бюджетом з єдиного податку з фізичних осіб у загальній сумі 152276,18 грн, що виник згідно документів:

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (для третьої групи) № від 11.07.2024 у сумі 172533,52 грн зі строком сплати 19.08.2024. З урахуванням сплати у сумі 97965,52 грн залишок непогашеного зобов`язання становить 74568,00 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця (для третьої групи) № від 09.11.2024 у сумі 83677,43 грн зі строком сплати 19.11.2024. Залишок несплаченої пені нарахованої згідно ст.129 ПК України становить 30,75 грн.

Контролюючий орган сформував податкову вимогу форми Ф №0-2300 від 19.09.2024, відповідно до якої загальна сума податкового боргу за відповідачем станом на 18.09.2024 складала 106351,39 грн. Вказана вимога була направлена на податкову адресу відповідача, про що в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №457. Конверт з даним вкладенням повернувся за закінченням терміну зберігання.

У зв`язку з несплатою відповідачем заборгованості позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі ПК України).

У відповідності до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п. 49.1. ст. 49 ПК України).

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 ст. 57 ПК України).

ПК України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

В силу вимог п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п. 58.3. ст. 58 ПК України у разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з п. 59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. Якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається) (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог податковими органами визначений Порядком направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610 (далі Порядок №610).

Так, відповідно до п.6 Порядок №610 податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІКС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги».

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно з відомостями, які містяться в матеріалах справи, Головним управлінням ДПС у Черкаській області сформовано податкову вимогу форми Ф №0-2300 від 19.09.2024 на суму податкового боргу 106351,39 грн.

Вказану податкову вимогу направлено відповідачу рекомендованим листом за адресою його реєстрації ( АДРЕСА_1 ). Однак, не вручений відповідачу та повернувся позивачу з відміткою поштового відділення про причини невручення (за закінченням терміну зберігання).

Отже, податкова вимога форми Ф №0-2300 від 19.09.2024 вважається врученою відповідачу.

Тому, посилання відповідача на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що податкова вимога не надсилалася та не вручалася відповідачу відповідно до вимог Податкового кодексу та Порядку №610 суд вважає необгрунтованими.

Щодо доводів позивача про те, що ним за період з листопада 2024 року по березень 2025 року сплачено єдиного податку за 2024 рік в сумі 16000,00 грн, зокрема, згідно платіжного доручення №629 від 11.11.2024 сплачено єдиний податок в сумі 10000,00 грн, то суд звертає увагу на те, що відповідно до п.87.9 статті 87 ПК України у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Як вбачається з відомостей інтегрованої картки платника податків сплачений відповідачем єдиний податок в сумі 1000,00 грн, згідно платіжного доручення №688 від 10.03.2025, зараховано до бюджету 11.11.2024.

Тобто, розрахунок податкової заборгованості відповідача по єдиному податку, який було додано позивачем до позовної заяви, здійснено з урахуванням вищевказаного платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 152276,18 грн та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь місцевого бюджету податковий борг з єдиного податку за І півріччя 2024 року зі строком сплати 19.08.2024 та за три квартали 2024 року зі строком сплати 09.11.2024 в сумі 152276 (сто п`ятдесят дві тисячі двісті сімдесят шість) гривень 18 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання рішення суду.

Суддя Сергій КУЛЬЧИЦЬКИЙ