Справа № 480/7807/24
Суддя: С.М. Глазько
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 жовтня 2025 року Справа № 480/7807/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Глазька С.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Сумської митниці, у якій просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач вважає оскаржувані податкові повідомлення-рішення протиправними, оскільки відповідачем не доведено, що позивач при розмитненні автомобіля свідомо внесла до митної декларації недостовірні відомості про вартість товару.
Також, в акті перевірки зафіксовано, що правильність визначення розміру фактурної вартості товару (транспортного засобу) декларантом здійснено контролюючим органом на підставі аналізу листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146вих-21 (вх.2225/8.7 від 12.02.2021) та листа Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021. У свою чергу, ці листи в розумінні ч. 2 ст. 351 МК України не є інформацією, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання зазначеної ухвали позивачем усунуто недоліки, та приведено позовну заяву у відповідність до вимог ст. 161 КАС України.
Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвалами суду від 24.09.2024 було відмовлено у задоволенні клопотання представника Сумської митниці про розгляд справи з викликом сторін та про залишення без розгляду позовної заяви по справі №480/7807/24.

Також ухвалою суду від 12.11.2025 відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 480/7807/24.

Відповідач заперечуючи проти задоволення позовних вимог надав відзив у якому зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними, оскільки у ході проведення перевірки було встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ: №UA805180/2018/010068 в порушення вимог частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 та частин 1, 2 статті 368 МКУ, платником податків/декларантом занижено базу оподаткування товару.

Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що 30.05.2018 митним постом Центральний Сумської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2018/010068 здійснено митне оформлення товару Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 піт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_1 , Календарний рік виготовлення 2016. Модельний рік виготовлення 2016. Тип кузова седан. Колір білий (акрил). Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна 1390 см3. Потужність двигуна 85 кВт. Відповідає екологічним нормам "ЄВРО-5". Кількість місць для сидіння, включно з місцем водія 5. Призначений для перевезення пасажирів по дорогах загального користування. Наявні пошкодження, ознаки експлуатації зазначені в акті митного огляду та у висновку експертного товарознавчого дослідження. ТЗ має пошкодження складових кузова аварійного характеру (в наслідок ДТП). Пошкоджено: бампер передній, двері ліві задні, крило ліве заднє, гратка вентиляційна ліва, направляюча бамперу заднього, кріплення зовнішнє бамперу заднього, бампер задній, фара ліва задня зовнішня, фара ліва задня внутрішня, кришка багажнику, панель задня, опора верхня ліва бамперу заднього (код згідно з УКТ ЗЕД).

Митна вартість товару у розмірі 57034,79 грн визначена декларантом за другорядним (резервним) методом.

Одержувачем товару (графа 8 МД) та особою відповідальною за фінансове врегулювання (графа 9 МД) є громадянка України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

За вказаною митною декларацією були сплачені до Держбюджету України відповідні митні платежі (ввізне мито, акцизний податок, податок на додану вартість).

У подальшому Сумською митницею отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146вих-21 (вх. 2225/8.7 від 12.02.2021), в якому, крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу).

Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, митниці додатково надано копії інвойсів на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці відповідно до статті 222 КПК України на використання цих даних.

11.05.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби був прийнятий наказ №158 "Про проведення документальної невиїзної перевірки дотримання громадянкою України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи" у якому керівник відповідача, на підставі пункту 7 частини 1 статті 336, пункту 1 частини 3 статті 345, пункту 1 частини 2 статті 351 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VI, та інформації, наданої листом Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146 вих-21, листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, наказав: провести з 18.05.20211 по 20.05.2021 документальну невиїзну перевірку дотримання громадянкою України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт., марка VOLKSWAGEN; модель JETTA, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 , календарний рік виготовлення 2016, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 30.05.2018 №UA805180/2018/010068.

За наслідками вказаної перевірки був складений акт від 01.06.2021 № 32/21/7.14-19/, у якому встановлені наступні обставини.

За результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через AT КБ ПриватБанк Stotskyi Roman Ivanovich ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 здійснено сплату коштів:

- за платіжним дорученням від 30.03.2018 (SW85) у розмірі 1320,0 дол. США на рахунок Atlantic express corp.(US/IL, CHICAGO) згідно інвойсу від 12.03.2018 №186931. Зазначений платіж був здійснений за доставку транспортного засобу 2016, VOLKSWAGEN; модель JETTA 1.4 S, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 в контейнері TCLU9507951/ACC/PVTBUS44//BL inv. №186931 за коносаментом від №18037201 (відправка 15979535) до порту Одеса .

- за платіжним дорученням від 16.02.2018 (SW24I216073630) у розмірі 5098,0 дол. США на рахунок ІАА Buyer Wires ( АДРЕСА_1 ). Зазначений платіж був здійснений за транспортний засіб: 3VW267AJ3GM246133 stock 21508271 buyer 351660.

Таким чином, перевіркою встановлено недекларування в повному обсязі фактурної вартості товару (транспортного засобу), кошти які фактично сплачені за товар (5098,0 дол. США) та витрати на транспортування транспортного засобу (вантажне відправлення), інші послуги (1880 дол. США,) не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару.

Платіжні документи, що підтверджують сплату продавцю та перевізнику за транспортний засіб та перевезення від 30.03.2018 (SW85) та від 16.02.2018 (SW24I216073630), інвойс від 12.03.2018 №186931 до митного оформлення не подавалось та в графі 44 МД не зазначено.

Враховуючи викладене перевіркою встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ №UA805180/2018/010068 Легковий автомобіль, що був у використанні » 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення 2016. Модельний рік виготовлення 2016; в порушення вимог частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 та частин 1, 2 статті 368 МКУ, платником податків/декларантом занижено базу оподаткування товару.

Декларантом визначена вартість товару за висновком оцінювача товару від 30.05.2018 №183-18 51815 грн, та витрати на транспортування 5219,79 грн., всього у сумі 57034,79 грн. (еквівалент 2 185,32 дол. США).

За даними перевірки вартість товару за перевізними документами та платіжними дорученнями від 16.02.2018 (SW24I216073 630) складає: 133052,41 грн. (еквівалент 5098,0 дол. США) та від 30.03.2018 (SW85) у розмірі 34450,60 грн. (еквівалент 1320,0 дол. США), всього у сумі 167 503,01 грн. (еквівалент 6418 дол. США) за курсом Національного банку України на дату митного оформлення 1 дол. США = 26,09894300 грн.

Враховуючи вищевикладене, на підставі акту Слобожанською митницею Держмитслужби було визначено суму податкового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій) та 15.07.2021 винесено податкові повідомлення рішення форми «Р»:

№ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби, що ввозяться суб`єктом підприємницької діяльності та громадянами на суму 13808,53 грн (11046,82 грн податкового зобов`язання та 2761,71 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 25%;

№ збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 30378,76 грн (24303,01 грн податкового зобов`язання та 6075,75 грн за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 25%.

Також відповідно до пояснень позивач та даних Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 13.05.2022 по справі №592/1110/22, позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про скасування постанови у справі про порушення митних правил було задоволено повністю, а саме:

визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0117/80500/21 від 20.10.2021, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, у зв`язку з чим, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що складає 106049,49 грн та провадження у адміністративній справі закрити.

Відповідно до мотивувальної частини вказаної постанови суд зазначив наступне: «що моментом виявлення правопорушення є лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 № 31-146вих-21 (вх. 2225/8.7 від 12.02.2021) та лист Головного управління поліції у Сумській області від 29.03.2021 № 2714/117/24.6-2021 (вх. 4719/8.5 від 30.03.2021), тобто шестимісячний строк накладення стягнення закінчився в серпні 2021 році, проте постанова від 27.10.2021 у справі про порушення митних правил № 0117/80500/21, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, винесена з пропуском встановленого ст. 467 МК України строку. Згідно ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення, п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення. Враховуючи викладене, оскаржувана постанова про порушення митних правил № 0117/80500/21 від 27.10.2021 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України закриттю».

Позивач не погоджуюсь з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями форми «Р» звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частини другої статті 1 Митного кодексу України (далі МК України) відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

10 квітня 2008 року Україна шляхом ратифікації Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі (далі - СОТ) приєдналася до Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ), чим взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень ГАТТ/СОТ.

Згідно з частиною першою статті 8 ГАТТ держави-члени СОТ визнають скорочення до мінімуму обсягу і складності імпортних та експортних формальностей, а також зменшення і спрощення вимог щодо митної документації.

Відповідно до положень Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (у редакції протоколу від 26.06.1999, до якого Україна приєдналася Законом України від 05.10.2006 № 227-V) основними принципами митного оформлення є мінімізація процедур митного контролю для випуску товарів.

Таким чином, на міжнародному та національному рівні закріплено принцип мінімального та вибіркового митного втручання на етапі пропуску та під час здійснення митного оформлення для скорочення часу на митні формальності з метою сприяння міжнародному товарообігу та суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності.

В той же час, відповідно до статті 17 Угоди про застосування статті 7 ГАТТ ніщо не повинно тлумачитись так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання. Тому, разом з принципом мінімального втручання на етапі пропуску та митного оформлення в системному та логічному зв`язку для забезпечення повноти нарахування та сплати податків і зборів закріплено право митних органів здійснювати контрольні функції після операцій митного контролю та митного оформлення. Зазначене право митних органів закріплене у стандартному правилі розділу 2 Міжнародної Конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, зокрема: митна служба має можливість досягнення платежів шляхом здійснення поглибленого аудиту після закінчення операцій митного контролю. Відповідно до пункту 4.14 зазначеної Конвенції у випадках, коли митна служба виявляє, що помилки, допущені в декларації на товари або при нарахуванні мита та податків, призведуть або призвели до стягнення чи призначення суми мита та податків меншої, ніж це встановлено законодавством, вона виправляє помилки та стягує недоплачені суми.

Статтею 336 МК України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи (частини перша статті 345 МК України).

Частиною третьою та шостою статті 345 МК України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення, зокрема, документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи, зокрема щодо правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Переходячи до аналізу суті порушень законодавства України з питань митної справи при митному оформленні автомобіля позивачем, встановлених в ході перевірки, суд виходить з наступного.

Пунктом "а" та пунктом "b" частини 2 статті 7 Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі передбачено, що:

а) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

b) під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або з порівнюваними кількостями, або із кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначено статтею 368 МК України, частиною другою якої встановлено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до пунктів 1 та 4 частини першої статті 50 МК України, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Частиною другою вказаної статті визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною другою статті 53 МК України перелічено документи, що подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, такі як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до частин першої та другої статті 368 МК України для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, банківських виписках, електронних повідомленнях з інтернет-магазинів, інших документах, які містять відомості про вартість таких товарів.

Частиною двадцять першою статті 58 МК України зазначено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Відповідно до частини першої статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу.

Отже, митною вартістю є вартість товару, що фактично сплачена за товар. При цьому доказами, що підтверджують таку сплату та відповідно митну вартість, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Як вбачається з акту перевірки, складеного Сумською митницею, при проведенні перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 30.05.2018 №UA805180/2018/010068, встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались:

- документ права власності на пошкоджений транспортний засіб (selvage certificate of title ) від 26.01.2018 №TER24030;

- коносамент від 30.05.2018 №18037201 (контейнер), доставка з New York (США) до порту м. Одеса (Україна);

- платіжні документи (квитанція про сплату митних платежів від 17.05.2018 №148734 платник: ОСОБА_2 призначення: попередня оплата за митне оформлення автомобіля від ОСОБА_1 ІПН НОМЕР_2 та від 30.05.2018 №0.0..1; платник: ОСОБА_1 ; призначення: передоплата за митне оформлення);

- звіт від 30.05.2018 №183-18 про ринкову вартість не розмитненого транспортного засобу, складеного СОД ФОП ОСОБА_3 ;

- інші документи, необхідні для митного оформлення.

За митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ № UA805180/2018/010068 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт.; марка VOLKSWAGEN; модель JETTA, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення 2016; модельний рік виготовлення 2016…» та випущено у вільний обіг. Митна вартість товару визначена другорядним (резервним) методом. Подана декларація митної вартості від 30.05.2018 б/н. Обґрунтуванням обрання методу визначення митної вартості із зазначенням причини незастосування основного методу є звіт №183-18 від 30.05.2018 про ринкову вартість нерозмитненого транспортного засобу. Заявлена митна вартість складає 2150 дол. США (1950+200) (еквівалент 57034,79 грн. за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. СІЛА =26,09894300 грн) з урахуванням витрат на транспортування у розмірі 200 дол. США.

При цьому, як встановлено під час перевірки, 12.02.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146вих21 (вх. 2225/8.7 від 12.02.2021), в якому, крім іншого, надана інформація про трансакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу).

Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, митниці додатково надано копії інвойсів (із засвідченням особою, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у іноземній валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони) та надано дозвіл митниці відповідно до статті 222 КПК України на використання цих даних.

За результатами опрацювання даної інформації відповідачем встановлено, що через через AT КБ ПриватБанк Stotskyi Roman Ivanovich ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 здійснено сплату коштів:

- за платіжним дорученням від 30.03.2018 (SW85) у розмірі 1320,0 дол. США на рахунок Atlantic express corp.(US/IL, CHICAGO) згідно інвойсу від 12.03.2018 №186931. Зазначений платіж був здійснений за доставку транспортного засобу 2016, VOLKSWAGEN; модель JETTA 1.4 S, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 в контейнері TCLU9507951/ACC/PVTBUS44//BL inv. №186931 за коносаментом від №18037201 (відправка 15979535) до порту Одеса .

- за платіжним дорученням від 16.02.2018 (SW24I216073630) у розмірі 5098,0 дол. США на рахунок ІАА Buyer Wires ( АДРЕСА_1 ). Зазначений платіж був здійснений за транспортний засіб: 3VW267AJ3GM246133 stock 21508271 buyer 351660.

Таким чином, перевіркою встановлено недекларування в повному обсязі фактурної вартості товару (транспортного засобу), кошти які фактично сплачені за товар (5098,0 дол. США) та витрати на транспортування транспортного засобу (вантажне відправлення), інші послуги (1880 дол. США,) не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару.

Платіжних документів, що підтверджують сплату продавцю та перевізнику за транспортний засіб та перевезення від 30.03.2018 (SW85) та від 16.02.2018 (SW24I216073630), інвойсу від 12.03.2018 №186931 до митного оформлення не подавалось та в графі 44 МД не зазначено.

Враховуючи викладене перевіркою встановлено, що при митному оформленні товарів за митною декларацією типу ІМ 40 ДЕ: №UA805180/2018/010068 Легковий автомобіль, що був у використанні » 1 шт. Марка VOLKSWAGEN; модель JETTA. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_3 . Календарний рік виготовлення 2016. Модельний рік виготовлення 2016; в порушення вимог частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 1 статті 257 та частин 1, 2 статті 368 МК.

Таким чином, в ході даної перевірки встановлено порушення вимог законодавства України з питань митної справи, в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товару платником податку громадянкою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ):

- частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частин 1, 2 статті 368 МКУ, пункту 36.1 статті 36 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати ввізного мита;

- пункту 190.1. статті 190, пункту 36.1 статті 36 ПКУ, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції).

З аналізу наведених норм вбачається, що не виявлення митним органом під час митного оформлення порушень законодавства не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому. Встановлення митним органом факту заниження митної вартості є підставою для нарахування платнику податків податкового зобов`язання.

Ураховуючи викладене, суд погоджується з висновками митного органу щодо заниження позивачем митної вартості товару, що призвело до порушення ч. 1 та ч. 2 ст. 51, п. 2 ч. 2 ст. 52, ч. 21 ст. 58, ч. 1 ст. 257 та ст. 368 МК України, п. 36.1 ст. 36 ПК України, та до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита, а також до порушення п. 190.1 ст.190, п.36.1 ст.36 ПК України - заниження податкових зобов`язань по сплаті податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) за митною декларацією від 30.05.2018 №UA805180/2018/010068.

Водночас, суд вважає помилковим застосування Сумською митницею штрафних санкції до позивача відповідно до п.123.2 ст. 123 ПК України в розмірі 25 %, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 14.1.155 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи (підпункт 16.1.4. пункту 16.1 статті 16 ПК України).

Суд зазначає, що факт сплати митних платежів у меншому розмірі, ніж визначено законодавством, внаслідок зазначення у митній декларації недостовірних відомостей, є підставою для донарахування недоплачених податкових зобов`язань (митних платежів).

При цьому, з огляду на те, що має місце факт подання недостовірних відомостей щодо митної вартості транспортного засобу, внаслідок чого митні платежі сплачено не у повному обсязі, згідно з пунктом 54.4 статті 54, пунктом 54.3 статті 54, пунктом 123.1 статті 123 ПК України контролюючий орган зобов`язаний був самостійно визначити суму грошових зобов`язань та донарахувати штрафні санкції.

В даному випадку підставою прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стало не визначення більшого розміру митної вартості товару, а сплата митних платежів у меншому розмірі, ніж визначено законодавством.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах держава не може нести тягар у вигляді недоплачених митних платежів і обов`язкового збору, так як їх несплата в повному обсязі не була наслідком помилки чи протиправного рішення, дії, бездіяльності відповідальних посадових осіб митних органів України при проведенні розмитнення транспортного засобу.

Статтею 123 ПК України передбачено застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у разі визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення бюджетного відшкодування або виявлення фактів використання податкових пільг не за цільовим призначенням чи всупереч умовам чи цілям їх надання.

Так, відповідно до п. 123.1 ст. 123 ПК України вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Положеннями п.123.2 ст. 123 ПК України визначено, що діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

З наведеного, можна зробити висновок, що застосування п. 123.2 ст. 123 ПК України, можливе лише у випадку встановлення податковим органом умислу в діях платника, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

Відповідно до п. 109.1 ст. 109 ПК України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених ПК України) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених ПК України.

При цьому згідно з абзацом другим зазначеного пункту діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених ПК України та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Тобто, з системного аналізу вищевикладених норм, можна зробити висновок, що необхідною та достатньою підставою для встановлення умислу в діях платника, є встановлення обставин, які прямо стверджують, що платник податку не тільки усвідомлював суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачав його суспільно небезпечні наслідки а й бажав їх настання. Саме бажання настання негативних наслідків є необхідною та достатньою умовою для встановлення умислу.

Своєю чергою, як визначено п. 112.2 ст. 112 ПК України, особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала змогу для дотримання правил та норм, за порушення яких ПК України передбачено відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання.

Положення пункту 109.3 статті 109 ПК України містять вичерпний перелік складів податкових правопорушень, для притягнення до відповідальності за які необхідно встановити вину платника податків. Це правопорушення, передбачені пунктами 123.2, 123.3 та 123.5 статті 123 ПКУ, пунктами 124.2, 124.5 статті 124 ПК України, а також пунктами 125-1.2, 125-1.4 статті 125-1 ПК України. І всі ці склади правопорушень передбачають умисел на їх вчинення.

Інші склади правопорушень, передбачених відповідними статтями ПК України, не вимагають встановлення вини для притягнення платника податків до відповідальності.

Матеріали справи, зокрема розрахунок податкового зобов`язання зі сплати митних платежів у зв`язку заниженням митної вартості товару, митне оформлення якого здійснено за митною декларацією від 30.05.2018 №UA805180/2018/010068, а також власне акт перевірки, не містять доказів того, що позивач удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, встановлених ПК України та МК України.

Також, суд звертає увагу, що рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.05.2022 по справі №592/1110/22, визнати протиправною та скасувати постанову Сумської митниці Державної митної служби України у справі про порушення митних правил № 0117/80500/21 від 20.10.2021, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, у зв`язку з чим, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 % несплаченої суми митних платежів, що складає 106049,49 грн та провадження у адміністративній справі закрито.

Тобто відповідачем жодним чином не обґрунтовано правомірність застосування до платника податку саме п. 123.2 ст. 123 ПК України, положення якого передбачають накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

При цьому висновки контролюючого органу в акті перевірки та спірних податкових повідомлення-рішеннях про умисність дій позивача з посиланням на те, що дії позивача не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, встановлених ПК України та МК України, зокрема, що позивач мав можливість дотриматися норм чинного законодавства (надати до митного оформлення первинні документи про сплату за транспортний засіб та його транспортування, однак не вжив достатніх заходів для цього через те що, він діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності), не є доказами наявності умислу в діях платника податку, а лише свідчать про помилкове застосування позивачем приписів діючого законодавства щодо визначення митної вартості товару.

Отже, оскільки відповідачем не надано доказів та не доведено факт умислу в діяннях позивача, то суд вважає, що застосування п. 123.2 ст. 123 ПК України контролюючим органом є протиправним.

За таких обставин, суд звертає увагу на той факт, що у разі відсутності кваліфікуючої ознаки у вигляді умислу, діяння позивача утворює склад правопорушення, за яке відповідальність має наступати на підставі пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у вигляді штрафу в розмірі 10 відсотків.

Також слід зазначити, що такий розмір є меншим за той, який був передбачений пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України, в редакції норми станом на 25.06.2021, тобто на час виникнення спірних правовідносин та до внесення змін до Податкового кодексу України, що вказує на пом`якшення міри відповідальності.

Аналогічний правовий висновок приведено Верховним Судом у постанові від 21 грудня 2023 року у справі № 420/4099/22.

Суд зазначає, що позивачем дійсно не було включено до митної вартості товару суму коштів, сплачену за платіжним дорученням від 16.02.2018 (SW24I216073 630) та 30.03.2018 (SW85), що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплаті ввізного мита та зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів за митною декларацією від 30.05.2018 №UA805180/2018/010068, що є підставою для застосування п. 123.1 ст. 123 ПК України та тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню в частині застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 15%. Водночас, суд вважає обґрунтованим застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 10%.

Отже, податкове повідомлення-рішення Сумської митниці від 15.07.2021 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «мито на транспортні засоби, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами», підлягає скасуванню в частині визначення штрафної санкції у сумі 1657,023 грн, а податкове повідомлення-рішення від 15.07.2021 № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів» підлягає скасуванню в частині визначення штрафної санкції у сумі 3645,452 грн.

Відповідно до ст. 139 КАС України враховуючи часткове задоволення позову, позивачу пропорційно розміру задоволених вимог за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає відшкодуванню сума судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Щодо вимоги позивача стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 7000 грн, то суд зазначає, що наданий час вказані вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем ненадано суду жодного доказу у підтвердження вказаної суми витрат на правничу допомогу у межах даної справи.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Сумської митниці про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської митниці від 15.07.2021 № в частині визначення штрафних санкцій на суму 1657,02 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Сумської митниці від 15.07.2021 № в частині визначення штрафних санкцій на суму 3645,45 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Сумської митниці (м. Суми, вул. Ю. Вєтрова, 24, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму судового збору у розмірі 145,34 грн.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.М. Глазько