Справа № 380/8170/25
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань закриття провадження у справі

01 жовтня 2025 рокусправа № 380/8170/25 м.Львів
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в судовому засіданні питання про закриття провадження у справі №380/8170/25

позовом ОСОБА_1 , представник не з`явився
до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіального сервісного центру МВС №4646, представник Марко І.Г. за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», представник не з`явився
провизнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії -
ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС № 4646, в якому просить:

- визнати протиправними рішення Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіального сервісного центру МВС №4646 щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перереєстрації транспортного засобу автомобіля Renault Logan, VIN: НОМЕР_1 на його ім`я - ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано- Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіальний сервісний центр МВС №4646 здійснити перереєстрацію транспортного засобу автомобіля Renault Logan, VIN: НОМЕР_1 на нового власника ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.10.2020 між АТ КБ «Приватбанк» (Лізингодавець) та ОСОБА_1 (Лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № LFLWA- 00000449, відповідно до пп. 2.1-2.3 статті 2 цього ж договору Лізингодавець зобов`язується набути у власність вказаний Лізингоодержувачем транспортний засіб і надати Лізингоодержувачу це майно за плату в тимчасове користування.

По закінченні строку лізингу, до Лізингоодержувача переходить право власності на предмет лізингу згідно з умовами договору (за виключенням випадків, передбачених договором та/або чинним законодавством України).

Предметом лізингу за договором фінансового лізингу № LFLWA-00000449 від 22.10.2020 був транспортний засіб марки Renault Logan, 2020 року випуску, універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 , вартість: 451395,00 грн, комплектація та вартість якого наведена у додатку №1 до цього договору.

26.11.2024 між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено договір купівлі-продажу предмета лізингу б/н, відповідно до п. 1.1. якого у зв`язку із повним розрахунком між покупцем і продавцем за предмет лізингу до дати укладення цього ж договору шляхом виплати покупцем усієї вартості предмету лізингу за договором лізингу, продавець зобов`язується передати у власність покупцю вищевказаний транспортний засіб, а покупець зобов`язується прийняти авто на умовах, визначених цим же договором.

06.02.2025 позивач звернувся у Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіальний сервісний центр МВС №4646 (ТСЦ МВС №4646), місцезнаходження: вул. Городоцька, 16, с. Зимна Вода, 81110, Пустомитівський р-н, Львівська обл., для проведення перереєстрації транспортного засобу Renault Logan VIN НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію (технічний паспорт) НОМЕР_2 , видане ТСЦ 4641), який придбаний в AT «Приватбанк» згідно договору б/н купівлі-продажу предмета лізингу від 26.11.2024 у зв`язку із повним виконанням умов договору фінансового лізингу №LFLWA-00000449 від 22.10.2020 та прийнятий згідно акту звірки взаєморозрахунків та переходу власності по фінансовому лізингу №LFLWA-00000449 від 26.11.2024 та акту приймання-передачі транспортного засобу №LFLWA-00000449 від 26.11.2024.

Листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС (Територіальний сервісний центр МВС №4649) від 08.02.2025 повідомлено, що перереєстрація згаданого транспортного засобу на нового власника не була здійснена, оскільки відомості про АТ КБ «Приватбанк» станом на 06.02.2025 містяться у Єдиному реєстрі боржників.

Позивач вважає відмову відповідача у здійсненні перереєстрації транспортного засобу з АТ КБ «Приватбанк» на позивача протиправною з огляду на таке.

Процедура перереєстрації транспортних засобів встановлена Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч.2 статті 328 ЦК України).

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 334 ЦК України). На відміну від нерухомого майна, ЦК України не передбачено переходу права власності на рухоме майно за наслідком державної реєстрації переходу права на підставі правочину, навіть якщо реєстрація рухомого майна є обов`язковою виходячи з нормативного регулювання (ч. 4 ст. 334 ЦК України).

За загальним правилом судове рішення не породжує права власності, а лише підтверджує наявне право власності, набуте раніше на законних підставах, у випадках, коли це право не визнається, заперечується або оспорюється.

Зазначене узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеним у постановах від 02.05.2018 року у справі № 914/904/17, від 27.06.2018 року у справі № 904/8186/17, від 11.04.2019 року у справі № 910/8880/18, та Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 року у справі № 916/1608/18 (провадження № 12-135гс19) щодо застосування норм права у подібних правовідносинах.

Здійснюючи право власності, у тому числі шляхом укладення договору або вчинення іншого правочину, особа має враховувати, що реалізація свободи договору як однієї із засад цивільного законодавства перебуває у посутньому взаємозв`язку з установленими Кодексом та іншими законними межами здійснення цивільних прав, у тому числі права власності. Встановлення Кодексом або іншим законом меж здійснення права власності та реалізації свободи договору не суперечить вимогам Конституції України, за винятком ситуацій, коли для встановлення таких меж немає правомірної (легітимної) мети або коли використано юридичні засоби, що не є домірними (Рішення КС України від 28.04.2021 року № 2- р(П)/2021).

Відповідно до статті 34 Закону України «Про дорожній рух», державна реєстрація транспортного засобу полягає у здійсненні комплексу заходів, пов`язаних із перевіркою документів, які є підставою для здійснення реєстрації, тощо.

Отже, правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі загальних положень ЦК України про перехід права власності за договором, спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Закону України «Про дорожній рух», та прийнятих на його виконання нормативних актів відповідних органів, що регламентують порядок державної реєстрації окремих видів транспортних засобів.

Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до ст.ст. 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Факт переходу до ОСОБА_1 права власності на автомобіль також підтверджується й Актом звірки взаєморозрахунків та переходу права власності по фінансовому лізингу № LFLWA-00000449 від 26.11.2024 року, в п.1 якого сторони засвідчили, що всі зобов`язанні Сторін відповідно до Договору № LFLWA-00000449 було належним чином виконано, претензій стосовно Договору та зобов`язань за ним Сторони не мають.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин, фактичним власником предмету договору фінансового лізингу (транспортного засобу марки Renault Logan, 2020 р.в., універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 ) є саме ОСОБА_1 , а не АТ КБ «Приватбанк».

Відповідач проти позову заперечив з підстав, що позивач звернувся до РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС - Територіальний сервісний центр МВС №4649 (ТСЦ МВС №4649, місцезнаходження: м. Львів, вул. Городоцька, 16) з метою перереєстрації транспортного засобу Renault Logan, 2020 року випуску, універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 , вартість 451395,00 грн.

За результатами розгляду даного звернення, листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС (Територіальний сервісний центр МВС №4649), керуючись п.15 Порядку №1388, було повідомлено про відмову в здійсненні перереєстрації транспортного засобу, оскільки, на момент звернення позивача до сервісного центру, відомості про АТ КБ «Приватбанк», код 14360570, містяться в Єдиному державному реєстрі боржників.

Відповідно до ч. 5 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження, територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

Згідно Єдиного державного реєстру транспортних засобів 24.10.2020, в територіальному сервісному центрі №4641 здійснено «первинну реєстрацію нового ТЗ, придбаного в торгівельній організації, який ввезено з-за кордону», а саме транспортного засобу «Renault Logan, 2020 року випуску, універсал, номер кузова (шасі): НОМЕР_1 , видано свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 та зареєстровано за Акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк».

РСЦ ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях не наділено повноваженнями визнавати право власності, а також перевіряти наявність чи відсутність інших договорів купівлі продажу з одного і цього ж предмета договору, та самовільно вносити будь-які відомості в Єдиний державний реєстр транспортних засобів.

Згідно інформації, яка міститься в Єдиному державному реєстрі боржників, та перебуває у відкритому доступі, та є загальнодоступною (https://erb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors), повідомляємо суд, що за АТ КБ «ПриватБанк» внесені 250 (двісті п`ятдесят) записів (про наявність ряду обтяжень, серед яких арешт майна, заборона відчужувати майно та ін.), відповідно вище вказана, пряма норма Закону України «Про дорожній рух», забороняє вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію/перереєстрацію) з транспортними засобами, які належать юридичній чи фізичній особі, інформація щодо яких внесена до Єдиного державного реєстру боржників.

Також відповідач зазначає, що у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 10 лютого2009 року у справі «Йордачі проти Молдови» («lordachi and Others v. Moldova», заява № 25198/02) резюмовано про те, що суд загалом вимагає того, щоб владна дія держави спиралася на юридичну норму, а існуючий зв`язок між демократією та верховенством права гарантував те, що певні дискреційні повноваження держави щодо обмеження прав людини були визначені законом.

Європейська комісія за демократію через право (доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 «Про верховенство права» (Venice Commission: the Rule of Law) виснувала про те, що потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватися дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними; у цьому контексті закон (a law), яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції; не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади; отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій.

Таким чином, розгляд державними органами питання, що виходить за межі їх компетенції, є порушенням дискреційних повноважень як суб`єкта владних повноважень.

01.10.2025 в судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у справі з підстав, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник позивача в судове засідання не прибув.

При постановлені ухвали суд зазначає наступне.

Згідно із ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 5 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», у разі звернення особи, яка внесена до Єдиного реєстру боржників, для здійснення перереєстрації, зняття з обліку транспортного засобу з метою його відчуження територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України зобов`язані відмовити у вчиненні реєстраційної дії, про що не пізніше наступного робочого дня повідомити зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про такий транспортний засіб.

В матеріалах справи наявна інформація, яка міститься в Єдиному державному реєстрі боржників, та перебуває у відкритому доступі, та є загальнодоступною (https://erb.minjust.gov.Ua/#/search-debtors), повідомляємо суд, що за АТ КБ «ПриватБанк» внесені 250 (двісті п`ятдесят) записів (про наявність ряду обтяжень, серед яких арешт майна, заборона відчужувати майно та ін.), відповідно вище вказана, пряма норма Закону України «Про дорожній рух», забороняє вчиняти будь-які реєстраційні дії (реєстрацію/перереєстрацію) з транспортними засобами, які належать юридичній чи фізичній особі, інформація щодо яких внесена до Єдиного державного реєстру боржників.

Також судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання за договором і сплатив на користь банку передбачені договором платежі. Банком оформлені документи необхідні для проведення перереєстрації належного йому транспортного засобу на позивача.

Відповідач листом від 08.02.2025 повідомив позивача, що перереєстрація згаданого транспортного засобу на нового власника не була здійснена, оскільки відомості про АТ КБ «Приватбанк» станом на 06.02.2025 містяться у Єдиному реєстрі боржників.

А відтак, позивач не може вважатись власником автомобіля в розумінні вимог Закону України «Про дорожній рух» та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх тинів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспорт них засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 №1388.

Згідно із ч. 11 ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митною оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. У разі наявності обтяжень реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів здійснюється за наявності згоди обтяжувача (обтяжувачів), справжність підпису (підписів) якого (яких) засвідчено нотаріусом.

Згідно із ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно із абз 1-4 п. 8 Порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України «Про дорожній рух»). Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб.

Згідно зі ст. 210 ЦК України, правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно із ч. 1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що автомобіль був переданий позивачу, втім означена передача не призвела до реєстрації автомобіля за позивачем.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 911/1278/20 викладено висновок про те, що положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно, так і спеціальним законодавством, що регулює порядок обліку та реєстрації транспортних засобів, не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу.

Слід зазначити, що транспортний засіб переданий позивачу, однак позивач був позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію такого транспортного засобу за собою, а також розпорядитись автомобілем, оскільки АТ КБ «Приватбанк» станом на 06.02.2025 містяться у Єдиному реєстрі боржників, що є обов`язковою умовою для відмови у вчиненні реєстраційної дії.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що право власності позивача фактично не визнається.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 15 Порядку у разі надходження до сервісного центру МВС звернення щодо транспортного засобу, відомості про власника якого містяться в Єдиному реєстрі боржників, перереєстрація транспортного засобу не здійснюється, крім випадків, коли:

перереєстрація транспортного засобу не пов`язана з його відчуженням;

транспортний засіб придбано на електронному аукціоні в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб отримано в рахунок погашення боргу в порядку, установленому статтею 61 Закону України «Про виконавче провадження»;

транспортний засіб придбано в порядку, установленому статтею 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

транспортний засіб безоплатно отримано відповідно до пункту 14 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2002 № 985.

Отже, саме перебування Банку в Реєстрі боржників стало підставою для відмови в реєстрації права власності на автомобіль за позивачем.

Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім цього суд зазначає, що публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Позивач, по суті даного спору має намір вирішити питання про реєстрацію за ним права власності на транспортний засіб придбаний у особи, яка є боржником у інших правовідносинах.

Порушене на його думку право обґрунтовує нормами ЦК України, відповідно спір у цій справі не має ознак публічно-правового, і не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

При визначенні юрисдикційності даного спору суд враховує предмет оскарження. Спір по суті стосується реєстрації речових прав позивача на майно третьої особи, такий спір не є публічно-правовим і не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки за своєю природою приватноправовим спором. Відтак спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

По суті спору, предметом перевірки в цій справі є правомірність прийняття суб`єктом владних повноважень рішення про відмову в реєстрації права власності на рухоме майно за позивачем, через законні обмеження цивільних прав продавця.

Отже вказане свідчить про те, що предмет спірних правовідносин виник та пов`язаний із вирішенням питання щодо реєстрації речового права, а відтак не є публічно-правовим, оскільки виник через законні обмеження продавця.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Таким чином, на думку суду клопотання представника відповідача про закриття провадження у даній справі підлягає задоволенню, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись ст.ст. 238, 240, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника відповідача про закриття провадження задоволити.

Провадження у справі № 380/8170/25 за позовом ОСОБА_1 до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Львівській, Івано-Франківській та Закарпатській областях в особі філії ГСЦ МВС Територіального сервісного центру МВС №4646 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, - закрити.

Повернути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Роз`яснити позивачу, що вказана справа підлягає розгляду та вирішенню за правилами цивільного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 06.10.2025.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович