Справа № 160/29155/25
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

09 жовтня 2025 року Справа № 160/29155/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник С.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2025 року (07.10.2025 року направлено засобами поштового зв`язку) до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача-1: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_2 , в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати пункт 6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» наступного змісту: « 6. Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнути до повної матеріальної відповідальності капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони та стягнути завдану шкоду в сумі 17818,70 грн.;

- визнати протиправним та скасувати абзац 3 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі» наступного змісту: «Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» з капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони стягнути завдану шкоду в сумі 17818,70 грн. шляхом утримання щомісячно 20% від грошового забезпечення».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наказом №124 від 04.09.2023 року позивача призначено на посаду командира 4 роти охорони третього батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копією посвідчення офіцера. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2025 року №567 призначено службове розслідування за результатами Аудиторського звіту відділу внутрішнього аудиту Державної спеціальної служби транспорту у військовій частині НОМЕР_2 за напрямком фінансової діяльності. На виконання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.07.2025 року №567, комісією у складі помічника командира-начальника фінансово-економічної служби капітана ОСОБА_2 , офіцера фінансово-економічної служби майора ОСОБА_3 , офіцера адміністративного відділення лейтенанта ОСОБА_4 складено документ з назвою «Акт службового розслідування щодо уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення та попередження подібних випадків порушень у майбутньому», який не містить його реєстраційного номеру, дати і місця складання та не відповідає вимогам законодавства щодо порядку проведення службового розслідування. Згідно п.6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» притягнуто до повної матеріальної відповідальності командира роти охорони капітана ОСОБА_1 зі стягненням завданої шкоди в сумі 17818,70 грн. З вказаним наказом позивача ознайомлено 26.08.2025 року. Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.09.2025 року №637 (з адміністративно-господарської діяльності) зупинено дію наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» та призначено додаткове службове розслідування щодо обґрунтованості виплати додаткової винагороди у військовій частині НОМЕР_2 . 25.09.2025 року позивача ознайомлено у військовій частині НОМЕР_2 з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 06.09.2025 року №33 «Про внесення змін до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року №617». Також 25.09.2025 року позивача ознайомлено з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі». В абзаці 3 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 визначено: «Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» з капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони стягнути завдану шкоду в сумі 17818 гривень 70 копійок шляхом утримання щомісячно 20% від грошового забезпечення». Згідно спірних наказів командирів військової частини НОМЕР_1 від 16.08.2025 року за №617 та від 22.09.2025 року за №1538 в якості шкоди, яку начебто завдано діями капітана ОСОБА_1 , визначено 17818,70 грн. додаткової грошової винагороди за лютий 2024 року, яка була виплачена на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 солдату ОСОБА_5 за рапортом капітана ОСОБА_1 . Позивач вказує, що ним рапорт щодо виплати (або невиплати) солдату ОСОБА_5 додаткової щомісячної грошової винагороди за лютий 2024 року взагалі не подавався. Кулеметник РПК-74 2 взводу охорони 4 роти охорони НОМЕР_3 батальйону охорони солдат ОСОБА_5 , перебуваючи в складі ввіреного позивачу зведеного підрозділу з охорони залізничної станції Подільськ Одеської області, у період часу з 21.02.2024 року по 26.02.2024 року перебував на лікуванні у КНП «Подільська міська лікарня ПМР ПРОО» із діагнозом при госпіталізації: «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю». 21.02.2024 року військовослужбовцями ввіреного позивачу зведеного підрозділу було повідомлено про неадекватну поведінку солдата ОСОБА_5 , а саме прояви агресії, погрози фізичною розправою. Виходячи з того, що така поведінка створювала небезпеку для військовослужбовців, що мешкали спільно з солдатом ОСОБА_5 , останнього було доставлено для консультації до КНП «Подільська міська лікарня ПМР ПРОО», де йому було поставлено діагноз «розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю». Так, солдат ОСОБА_5 мав довготривалу алкогольну залежність ще до призову по мобілізації та неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності під час служби в ДССТ за ст. 172-20 КУпАП (останній раз 08.01.2024 року), проте саме на момент госпіталізації 21.02.2024 року не мав жодних явних ознак алкогольного сп`яніння. Проте, військовослужбовець поводив себе агресивно, погрожував розправою в бік співслужбовців, і така зміна поведінки могла бути обумовлена вживанням алкоголю в минулому. Отже, підстав для складання адміністративного протоколу за вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП відносно вказаної особи у позивача не було. В подальшому, в епікриз-виписці з історії хвороби від 26.02.2024 року було вказано, що солдат ОСОБА_5 поступив в лікарняний заклад в стані алкогольного сп`яніння, але жодних даних, які б свідчили, про те що вказаній особі проводився медичний огляд на стан сп`яніння даний епікриз не містив. Відповідно, також, був відсутній і висновок результатів медичного огляду на стан сп`яніння. Крім того, зазначаю, що про нібито виявлення алкогольного сп`яніння у вказаного військовослужбовця після його госпіталізації представниками лікувального закладу, останніми ні мене, ні представників ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено не було, що виключало можливість і необхідність складання відповідного протоколу. Представники ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовились оформлювати адміністративний протокол за вчинення правопорушення передбаченого ст. 172-20 КУпАП після виписки з медичного закладу солдата ОСОБА_5 саме у зв`язку з відсутністю належних та достатніх даних про стан сп`яніння у тому числі висновку про результати медичного огляду на стан сп`яніння. З незрозумілих для позивача причин, відповідачами в спірних наказах зазначено відомості, які не відповідають фактичним обставинам, в частині подання позивачем рапорту на виплату ОСОБА_6 додаткової грошової винагороди. Крім того, позивач не є особою, до компетенції якої входить вирішення питання про виплату чи невиплату додаткової щомісячної винагороди військовослужбовцям підрозділу. Будь-які дії чи бездіяльність позивача жодним чином не можуть вплинути на ці виплати, які здійснюються на підставі наказу командира військової частини. До посадових обов`язків позивача не входить ні видача наказу про виплату, на підготовка проектів таких наказів.

За відомостями з витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.10.2025 року зазначена вище справа розподілена та передана судді Пруднику С.В.

Разом із позовною заявою, ОСОБА_1 до суду подано заяву про забезпечення позову, за наслідками розгляду якої, ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.10.2025 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Зупинено дію п.6 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» яким притягнуто до повної матеріальної відповідальності командира роти охорони капітана ОСОБА_1 зі стягненням завданої шкоди в сумі 17 818,70 грн. Зупинено дію абзацу 3 пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 яким визначено: «Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» з капітана ОСОБА_1 , командира роти охорони стягнути завдану шкоду в сумі 17 818,70 грн. шляхом утримання щомісячно 20% від грошового забезпечення».

При вирішення питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі та призначення її до розгляду суд виходить з такого.

Позовна заява відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, підсудна Дніпропетровському окружному адміністративному суду.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За змістом норм ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом ч. 4 ст. 12 цього Кодексу визначено, що виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років"; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Поряд з цим, згідно п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Також нормами ч. 2 і 3 ст. 257 КАС України встановлено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті, зміст якої відповідає змісту ч. 4 цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши наявні матеріали справи, предмет та підстави позову, склад учасників справи, суд вважає, що подана до суду позивачем позовна заява підлягає до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження згідно частини 2 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України.

Підстав для її повернення або відмови у відкритті провадження у справі не має.

Керуючись статтями 171, 257, 260, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти до свого провадження позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: військової частини НОМЕР_1 , відповідача-2: військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними та скасування пунктів наказів та відкрити провадження в адміністративній справі.

Призначити справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з 07 листопада 2025 року в приміщенні суду за адресою: 49089, м. Дніпро, вул. Академіка Янгеля, 4, зала судових засідань № 1.

Здійснювати розгляд адміністративної справи одноособово суддею С. В. Прудником.

Правова оцінка про дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, буде надана судом під час прийняття судового рішення у даній справі.

Витребувати у військової частини НОМЕР_1 та у військової частини НОМЕР_2 :

- засвідчені належним чином у відповідності до вимог ст. 94 КАС України копії усіх документів, які слугували підставою для прийняття наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» та наказу командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі» відносно ОСОБА_1 ;

- докази ознайомлення ОСОБА_1 з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 16.08.2025 року №617 «Про результати службового розслідування» та наказом командира військової частини НОМЕР_2 (з адміністративно-господарської діяльності) від 22.09.2025 року №1538 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду завдану державі».

Витребувані судом докази слід подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (також шляхом направлення на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду (; ) ) у строк до 07 листопада 2025 року.

Суд попереджає військову частину НОМЕР_1 та у військову частину НОМЕР_2 про можливість застосування судом заходів процесуального примусу, зокрема накладення штрафу та винесення окремої ухвали у разі невиконання вимог даної ухвали суду.

Роз`яснити відповідачу його право на подання відзиву на позовну заяву та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, а також документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів позивачу, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відзиву на позов.

Встановити відповідачу строк для подання заперечень на відповідь на відзив протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Повідомити сторін, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив, заперечення та пояснення повинні відповідати вимогам частин другої-четвертої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

Здійснювати розгляд (формування та зберігання) справи у змішаній (паперова та електронна) формі.

Інформацію щодо адміністративної справи учасники даної справи можуть отримати на офіційному порталі судової влади України у мережі Інтернет (веб-адреса сторінки: http://adm.dp.court.gov.ua/sud0470/gromadyanam/csz/).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя С. В. Прудник