Справа № 400/4153/25
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 400/4153/25

Головуючий в 1 інстанції: Ярощук В.Г. Дата і місце ухвалення: 05.06.2025р., м. Миколаїв
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів : Єщенка О.В.,

Шевчук О.А.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною відмови у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною відмову відповідача від 21.03.2025р. у проведенні позивачу перерахунку пенсійної виплати з 14.03.2025р. (з дня звернення за перерахунком) з врахуванням заробітної плати згідно довідок від 20.03.2019р. №61, виданої ОАО Ленинградский судостроительний завод «Пелла», від 25.03.2019р. №227, виданої ООО «Интро-Пелла», від 26.07.2021р. №11, виданої ЗАО «Мидель» та від 08.10.2021р. №29, виданої ООО «Мидель», за періоди з вересня 2004 року по липень 2014 року та з березня 2016 року по жовтень 2021 року;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 14.03.2025р. (з дня звернення за перерахунком) з врахуванням заробітної плати згідно довідок про заробітну плату від 20.03.2019р. №61, виданої ОАО Ленинградский судостроительний завод «Пелла», від 25.03.2019р. №227, виданої ООО «Интро-Пелла», від 26.07.2021р. №11, виданої ЗАО «Мидель» та від 08.10.2021р. №29, виданої ООО «Мидель», за періоди з вересня 2004 року по липень 2014 року та з березня 2016 року по жовтень 2021 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з 14.03.2025р. з врахуванням розміру отриманої ним заробітної плати згідно з довідками ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019р. №61, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019р. №227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021р. №11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021р. №29.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ в Миколаївській області судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення від 05.06.2025р., з ухваленням по справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки посиланням відповідача на відсутність правових підстав для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітної плати, отриманої на території Російської Федерації з 2004 року по 2021 рік, оскільки з 01.01.2023р. РФ припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Україна, в свою чергу, постановою КМУ від 29.11.2022р. №1328, яка набрала чинності 02.12.2022р., анонсувала свій вихід з Угоди. За таких обставин, пенсії громадянам, які проживали/працювали на території Російської Федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи на території Російської Федерації по 31.12.1991р. У такому ж порядку при обчисленні пенсії враховується і заробітна плата.

Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати, що на сьогодні двосторонні договори/угоди в галузі пенсійного законодавства між Україною та РФ не укладено.

Справа призначена до розгляду у порядку письмового провадження у відповідності до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного:

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що з червня 2022 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Миколаївській області та отримує пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Страховий стаж ОСОБА_1 становить 34 роки 05 місяців 02 дні.

До страхового стажу позивача територіальним органом ПФУ зараховано періоди його роботи на території РФ з 01.09.2004р. по 08.10.2021р. згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 01.09.2004р.

14.03.2025р. ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ в Миколаївській області про здійснення перерахунку його пенсії з врахуванням заробітної плати, зазначеної у довідках ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019р. №61, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019р. №227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021р. №11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021р. №29.

Листом від 15.04.2025р. №1400-0305-8/31900 ГУ ПФУ в Миколаївській області проінформувало позивача, що при обрахунку його пенсії не врахований розмір отриманої ним заробітної плати, який вказаний у довідках, виданих російськими юридичними особами, оскільки з 01.01.2023р. Російська Федерація припинала участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасників Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р.

Вважаючи протиправною таку відмову відповідача ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов, виходив з того, що частиною 2 статті 13 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р. чітко передбачено, що пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають. Відтак, за висновками суду, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані роботодавцями на російській території до 01.01.2023р., підлягають прийняттю в Україні без легалізації.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV, який набрав чинності з 01.01.2004р.

За змістом частини 1 статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Статтею 27 Закону передбачено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

Отже, розмір пенсії за віком залежить від розміру заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Частиною п`ятою статті 40 Закону № 1058-IV встановлено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Згідно ст.4 Закону №1058-IV якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

Одним із міжнародних договорів з питань пенсійного забезпечення, який підписала Україна, стала багатостороння Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992р., зобов`язання за якою взяли на себе дев`ять держав - учасниць СНД, в тому числі, Україна та РФ (далі - Угода).

Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди (ст.5 Угоди).

Відповідно до ст.1 Угоди пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Статтею 6 Угоди встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу.

У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії.

Положеннями статті 3 Угоди також визначено, що всі витрати, пов`язані зі здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами.

Отже, наведені положення міжнародної угоди передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчислення. При цьому, пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться за законодавством держави, на території якої вони проживають.

Слід зазначити, що відповідно до статті 13 Угоди кожний учасник цієї Угоди може вийти з неї, направивши відповідне письмове повідомлення депозитарію. Дія Угоди стосовно цього учасника припиняється після закінчення шести місяців з дня отримання депозитарієм такого повідомлення.

Пенсійні права громадян держав-учасниць Співдружності, що виникли відповідно до положень цієї Угоди, не втрачають своєї сили і в разі виходу із Угоди держави-учасниці, на території якої вони проживають.

Згідно із Федеральним Законом Російської Федерації від 11.06.2022р. №175-ФЗ «Про денонсацію Російською Федерацією Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року» Російська Федерація денонсувала Угоду від 13.03.1992р.

Відтак, Російська Федерація припинила з 01.01.2023р. участь в Угоді від 13.03.1992р.

29 листопада 2022 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №1328 «Про вихід з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення», яка набрала чинності 02.12.2022р., якою постановив вийти з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року.

Враховуючи наведені вище положення Угоди, а також оскільки ОСОБА_1 працював та отримував заробітну плату у ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла», ТзОВ «Інтро-Пєлла», ЗАТ «Мідель» і ТзОВ «Мідель» в період чинності Угоди в сфері пенсійного забезпечення, як для України, так і для РФ, колегія суддів доходить висновку, що припинення участі РФ в Угоді, як і прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 29.11.2022р. №1328 про вихід України з Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, вчиненої 13 березня 1992 року, не є підставою для відмови у перерахунку пенсії позивача з врахуванням заробітної плати, зазначеної у наданих позивачем довідках ВАТ «Лєнінградскій судостроітєльний завод «Пєлла» від 20.03.2019р. №61, ТзОВ «Інтро-Пєлла» від 25.03.2019р. №227, ЗАТ «Мідель» від 26.07.2021р. №11 і ТзОВ «Мідель» від 08.10.2021р. №29.

На час набуття позивачем трудового стажу у спірний період вказана Угода була чинною для України, відтак підлягає застосуванню до даних правовідносин.

Висновки колегії суддів у даній справі узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.01.2025р. у справі №620/3530/22.

Колегія суддів зазначає, що право особи на отримання пенсії, як складової частини права на соціальний захист, є її конституційним правом, що гарантується, в тому числі, міжнародними зобов`язаннями України. Набутий позивачем трудовий стаж не повинен піддаватися сумніву та позбавляти особу права на врахування отриманої заробітної плати, отриманої на території РФ, при розрахунку пенсії з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією РФ припинено співробітництво з країною-агресором.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції в частині задоволення позову, а тому підстав для задоволення скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач: А.В. Бойко

Суддя: О.В. Єщенко

Суддя: О.А. Шевчук