Справа № 480/7673/25
Суддя: В.О. Павлічек
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
08 жовтня 2025 року Справа № 480/7673/25
Суддя Сумського окружного адміністративного суду Павлічек В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення відшкодування за затримку виплати звільненому працівникові,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Сумській області, в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області, що полягає у порушенні строків розрахунку при звільненні та затримці виплати належних звільненому працівникові ОСОБА_1 сум у строки, визначені в статті 116 Кодексу законів про працю України;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 відшкодування відповідно до статті 117 Кодексу законів про працю України за затримку виплати всіх належних звільненому працівникові сум у строки, визначені в статті 116 цього Кодексу, за весь час затримки розрахунку в сумі 253501 гри.76 коп.
Водночас позивачем подано клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому просить визнати поважними причини пропуску позивачем ОСОБА_1 строку звернення до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та поновити строк звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з даним позовом.
Клопотання обгрунтовується тим, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалася і станом на момент звернення позивача до суду воєнний стан продовжує діяти. Наказом Мінреінтеграції від 12 квітня 2024 року № 108 місто Суми (де проживає позивач) внесено до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією. З огляду на викладені вище обставини громадяни України, зокрема і позивач, перебувають у надзвичайних умовах, які суттєво обмежують можливість реалізації ними права на ефективний судовий захист. Упродовж періоду, коли тривав строк звернення до суду, спостерігалася велика кількість повітряних тривог, загроз ракетних та дронових атак, унаслідок чого населення, включно з позивачем, було змушене регулярно та тривалий час перебувати у захисних укриттях. У зазначений період відбувалося порушення стабільного функціонування державних установ, обмежений доступ до адміністративних та юридичних сервісів, труднощі з пересуванням, перебої з електропостачанням та зв`язком. Ці обставини об`єктивно перешкоджали позивачу вчасно звернутися до адміністративного суду у межах визначеного строку.
Окрім іншого, у період часу з 25.08.2025 по 29.08.2025 позивач перебував у службовому відрядженні і був позбавлений об`єктивної можливості для належної підготовки до судового захисту, що унеможливило своєчасне звернення з адміністративним позовом. Крім того, у період з 11.08.2025 по 21.08.2025 та з 01.09.2025 по 15.09.2025 позивач перебував у щорічній відпустці з виїздом за межі місця фактичного проживання для оздоровлення та возз`єднання з родиною. Внаслідок вказаних обставин позивач об`єктивно не мав доступу до комп`ютерної та організаційної техніки і був позбавлений можливості своєчасного оформлення адміністративного позову, належного здійснення підготовчих дій, виготовлення копій документів.
Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Перевіривши матеріали позовної заяви та доводи заяви про поновлення строків звернення до суду, суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
За приписами ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України), позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
У силу ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Верховний Суд у постанові від 09 січня 2024 року у справі №620/3102/20 дійшов правового висновку, що встановлений нормами ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк є спеціальним строком для звернення до суду з позовом, що стосується стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
У постанові від 21 листопада 2024 року у справі №620/9315/23 Верховний Суд дійшов правового висновку, що у контексті оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо ненарахування та невиплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, особа повинна була дізнатися про порушене право після остаточного розрахунку. Тому саме з цього часу необхідно обчислювати перебіг строку звернення до адміністративного суду.
Аналогічна позиція також викладена у постановах Верховного Суду від 14.08.2025 по справі № 620/7564/24, від 11.09.2025 по справі № 320/4309/21 та від 11.09.2025 по справі № 120/8473/23.
Згідно ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").
Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.
З матеріалів позовної заяви судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем було проведено 15.08.2025 року, про що також самостійно зазначено позивачем у позовній заяві.
При цьому з даною позовною заявою позивач звернувся до суду лише 03.10.2025 року, тобто із порушенням встановленого місячного строку звернення до суду, передбаченого ч. 5 ст. 122 КАС України.
В обгрунтування причин пропуску строку звернення до суду у заяві по поновлення строку позивач, зокрема, посилається на запровадженням воєнного стану в Україні, який триває і до цього часу; велику кількість повітряних тривог, загроз ракетних та дронових атак; внесення міста Суми до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.
Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово наголошував, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною.
Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.
При цьому ані до позовної заяви, ані до клопотання про поновлення строку звернення позивачем не було додано жодного документу, який би підтверджував наявність обставин, що ускладнювали або унеможливлювали своєчасне звернення до суду з цим позовом (як-то, факт перебування позивача в зонах проведення бойових дій та безпосереднє залучення його до здійснення функцій із захисту держави під час дії воєнного стану в Україні у відповідний період; факт неможливості вибути за територію військової частини; перебування позивача на лікуванні тощо).
Водночас суд зазначає, що під час повномасштабної агресії проти України ракетним та артилерійським обстрілам піддаються численні населені пункти Сумської області. В умовах ракетних обстрілів та атак безпілотними літальними апаратами ризик для життя чи здоров`я людей зберігається на всій території Сумської області, в тому числі і працівників Сумського окружного адміністративного суду.
Щодо посилання позивача на те, що у період з 11.08.2025 по 21.08.2025 та з 01.09.2025 по 15.09.2025 він перебував у щорічній відпустці з виїздом за межі місця фактичного проживання для оздоровлення та возз`єднання з родиною, суд зазначає, що позивачем не було надано суду жодного доказу, який би підтверджував виїзд позивача за межі місця фактичного проживання (м.Суми) та який би підтверджував неможливість позивача вчасно звернутися до суду з даною позовною заявою.
Суд зазначає, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
При цьому, доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку, позивачем суду не наведено.
А відтак, суд зазначає, що доводи викладені позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду, є безпідставними. В даному випадку позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з позовною заявою.
При цьому належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем, суду не надано.
За вказаних обставин, суд не знайшов підстав для задоволення клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з даною позовною заявою.
Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою, у якій зазначити інші поважні причини пропуску такого строку та доказів поважності причин пропуску такого строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 1 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Керуючись ст.ст. 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Сумській області про визнання бездіяльності протиправною та стягнення відшкодування за затримку виплати звільненому працівникові - залишити без руху.
Встановити позивачу десятиденний строк з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків.
Роз`яснити позивачу, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Павлічек