Справа № 340/1322/25
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 340/1322/25
(суддя Петренко О.С., м. Кропивницький)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №340/1322/25 за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті, в.о. начальника відділу державного нагляду/контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Хорзеєвої Ольги Анатоліївни про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 28 лютого 2025 року звернувся до суду з позовом до відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-1), в.о. начальника відділу державного нагляду/контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Хорзеєвої Ольги Анатоліївни (далі відповідач-2) згідно з яким просить:

- визнати протиправним та скасувати постанову відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті серія ПШ №107072 від 18.02.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу відносно ФОП ОСОБА_1

- визнати протиправними дії в.о. начальника відділу державного нагляду/контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Хорзеєвої Ольги Анатоліївни та зобов`язати в.о. начальника відділу державного нагляду/контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті Хорзеєвої Ольги Анатоліївни утриматись від подальших подібних дій під час реалізації своїх службових обов`язків.

Позов обґрунтовано тим, що акт №АР055189 від 27.06.2024 року стосувався ОСОБА_2 , а тому не може бути документом, що фіксує порушення Олійник Ю.О. Також, позивач вказує на те, що відповідачем пропущено строк притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року позов задоволено частково.

Суд, визнав протиправною та скасував постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу Відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті №ПШ107072 від 18.02.2025 року про стягнення з ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в сумі 17000 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовив.

Рішення суду мотивовано тим, що у спірних правовідносинах відповідачем порушено строки застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій, оскільки акт проведення перевірки було складено 27.06.2024, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 18.02.2025.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Державна служба України з безпеки на транспорті, зазначаючи про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, оскаржила його в апеляційному порядку. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що позивача притягнуто до відповідальності 18.02.2025, тому фактично строк застосування адміністративно-господарської санкції за актом №АР №АР055189 від 27.06.2024 станом на день прийняття оскаржуваної постанови не сплив (такий строк спливає 31.12.2025). Тому, відповідач скористався строком притягнення до відповідальності автомобільного перевізника передбаченого ст. 250 ГК України за нововиявленими обставинами.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції з`ясовано та знайшло підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 27.06.2024 посадовими особами Укртрансбезпеки на а/д М-05, 210км+450м проведено рейдову перевірку.

Під час перевірки було зупинений транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , який здійснював перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених Законом України "Про автомобільний транспорт" /водій не надав інспектору документи щоденні реєстраційні листи режиму праці і відпочинку водія в кількості, передбаченій ЄУТР /тахокарти/.

За наслідком виявлених порушень, посадовими особами відповідача складено акт №АР055189 від 27.06.2024 (а.с.60), зі змістом якого водій ознайомився.

За результатами розгляду справи, винесено постанову №ПШ053402 від 27.08.2024 за порушення абз. 3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою до ОСОБА_2 застосовано суму штрафних санкцій в розмірі 17000 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 31.12.2024 в справі №340/5824/24 позов ОСОБА_2 до відділу державного нагляду /контролю/ у Кіровоградській області про скасування постанови №ПШ053402 від 27.08.2024 задоволено. Постанову скасовано з підстав неправильного визначення особи автомобільного перевізника, з зазначенням, що автомобільним перевізником у спірних правовідносинах виступала ФОП ОСОБА_1 .

Враховуючи це, відповідачем повторно призначено до розгляду справу про порушення законодавства про автомобільний транспорт, зафіксованого актом від 27.06.2024, про що було повідомлено позивача (а.с.20).

18.02.2025 відповідачем винесено постанову №ПШ107072, якою до позивача, на підставі абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 17000 грн (а.с.15).

Законність та обґрунтованість вищезазначеної постанови є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухвалені оскарженого рішення, враховуючи положення частини 1 статті 308 КАС України, згідно з якої суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 №2344-ІІІ (далі - Закон №2344-ІІІ).

Відповідно до пунктів 1, 8 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року № 103 Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп. 15, 27 п. 5 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування, вживає заходів щодо стягнення плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

У зв`язку з реорганізацією в структурі територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті, проведеної на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України №1579-р від 02.12.2021 року "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті", було утворено територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема відділ державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області шляхом поділу Центрального міжрегіонального управління Укртрансбезпеки.

Пунктом 3 розпорядження Кабінету Міністрів України № 1579-р від 02.12.2021 "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" також установлено, що міжрегіональні територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам, що утворюються.

Наказом голови Державної служби України з безпеки на транспорті №1046 від 30 грудня 2021 року з 31 грудня 2021 року введено в дію нову структуру Укртрансбезпеки та штатний розпис з урахуванням новоутворених територіальних органів.

Таким чином, відповідач 1 є належним суб`єктом щодо притягнення автомобільних перевізників до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт та застосовуються до них адміністративно-господарських штрафів.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05 квітня 2001 року № 2344-III "Про автомобільний транспорт" (далі Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з абзацем 3 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, зокрема, на порушення відповідачем 1 строків розгляду справи та накладення адміністративного стягнення.

В свою чергу, відповідач-1 зазначає, що позивача притягнуто до відповідальності у строки, встановлені ст. 250 ГК України.

Отже, саме даним обставинам суд надає відповідну оцінку.

Згідно з положеннями ст. 6 Закону № 2344-ІІІ державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю в тому числі, шляхом проведення рейдових перевірок.

Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі - Порядок № 1567).

Відповідно до пункту 20 Порядку № 1567 виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).

Відповідно до пунктів 25-27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22, від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22 вже викладав висновки щодо застосування ст. 250 ГК України та пункту 25 Порядку № 1567 у контексті строку застосування штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Зокрема, у постанові від 16.08.2023 у справі № 160/12371/22 Верховний Суд указав, що пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України визначає строк притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Водночас, аналізуючи зміст ст.250 ГК України, Верховний Суд вказав, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду у статті 250 ГК України містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законом правил здійснення господарської діяльності. Другий обмежувальний строк полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк не може бути застосовано пізніше шести місяців з дня виявлення правопорушення.

Отже, виходячи з аналізу приписів статті 250 ГК України, Верховний Суд констатував, що під час виявлення факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення під час здійснення господарської діяльності, суб`єкт владних повноважень, ухвалюючи рішення про накладення штрафу, має діяти в межах граничних строків, установлених частиною першою статті 250 ГК України. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Строки, передбачені статтею 250 ГК України та пунктом 25 Порядку № 1567, мають принципово різне значення, адже пункт 25 Порядку № 1567 стосується строку розгляду суб`єктом владних повноважень справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт, а стаття 250 ГК України строку притягнення до відповідальності за таке порушення, який вираховується з дня його виявлення.

Аналогічний висновок щодо застосування вказаних норм в аналогічних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 26.10.2023 у справі № 160/17116/22.

Отже, суд констатує, що строк застосування штрафу за порушення законодавства про автомобільний транспорт врегульовано частиною першою статті 250 ГК України і становить шість місяців з дня виявлення порушення, але не більше як рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законом правил здійснення перевезення пасажирів чи/та вантажів. Як вбачається з матеріалів справи, актом №АР055189 від 27.06.2024 року зафіксовано те, що транспортний засіб марки MAN д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених Законом України «Про автомобільний транспорт» (водій не надав інспектору документи щоденні реєстраційні листи режиму праці і відпочинку водія в кількості, передбаченій ЄУТР (тахокарти) (а.с.60).

Тобто, саме 27.06.2024 року день складання акта фіксації правопорушення є днем його виявлення згідно з вимогами статті 250 ГК України, як наслідок шестимісячний строк для притягнення особи до відповідальності у спірних відносинах розпочинає свій відлік з 27.06.2024 року.

Враховуючи те, що акт проведення перевірки було складено 27.06.2024 року, а спірну постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу прийнято 18.02.2025 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у спірних правовідносинах відповідачем порушено строки застосування до позивача адміністративно-господарських санкцій.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає помилковими твердження скаржника про те, що шестимісячний строк для притягнення особи до відповідальності у спірних відносинах розпочинає свій відлік з дати ухвалення судового рішення у справі № 340/5824/24, оскільки положення статті 250 ГК України пов`язують початок такого строку з дня виявлення порушення, в той час як виявлене порушення фіксується саме актом.

Також, суд апеляційної інстанції вважає помилковими посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що у спірних відносинах не сплив визначений статтею 250 ГК України річний строк для притягнення особи до відповідальності, оскільки зазначені твердження не впливають на правильність вирішення цієї справи судом першої інстанції, зважаючи на те, що у спірних відносинах сплив шестимісячний строк для притягнення особи до відповідальності з дня виявлення порушення.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20 травня 2025 року у справі №340/1322/25 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов