Справа № 520/20056/25
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 р. справа № 520/20056/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ольги Горшкової,

секретаря судового засідання - Юлії Євтіфієвої,

представника позивача - Ігоря Погорєлова,

представника третьої особи - Максима Лисого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого органу Київської області Кузьменка Олексія Степановича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК", про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київсько області - Кузьменка Олексія Степановича про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2025 за ВП №78576612 в частині стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 7 053 140 грн.91 коп.;

- визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Київської області - Кузьменка Олексія Степановича про стягнення з боржника основної винагороди від 09.07.2025 за ВП № 78576612.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 09.07.2025 приватним виконавцем виконавчого органу Київської області Кузьменком Олексієм Степановичем за заявою представника стягувача - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК", на виконання виконавчого листа №2/1006/219/12, виданого 06.02.2013 року Бородянським районним судом Київської області, щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: 65 земельних ділянок, що належать на праві власності Позивачці ОСОБА_1 ), в рахунок погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Усмарь» в сумі 70 531 409 грн. 15 коп. за кредитним договором №16-КІ11-УIР, укладеним 24 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Усмарь», було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №78576612), в резолютивній частині якої постановлено «стягнути з боржника (позивачки) основну винагороду приватного виконавця у розмірі 7 053 140 грн. 91 коп., про що винести відповідну постанову». Разом із зазначеною постановою про відкриття виконавчого провадження позивачці також надійшла постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 09.07.2025 (ВП №78576612), де сума основної винагороди обрахована у розмірі 7 053 140 грн. 91 коп. Позивач не погоджується із постановою про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2025 ВП № 7856612 в частині стягнення з неї основної винагороди в сумі 7053140 грн. 91 копійки, оскільки відповідач у оскаржуваних постановах не посилається на реальну вартість майна, що підлягає реалізації за виконавчим документом, не посилається на докази щодо оцінки цього майна, та на власний розсуд визначає суму заборгованості, що підлягатиме стягненню внаслідок реалізації майна. Зазначає, що законодавством встановлено, що розмір основної винагороди приватного виконавця складає 10 відсотків від стягнутої ним суми або вартості майна, відповідачем протиправно взято загальну суму заборгованості по кредитному договору, а не суму повернутих коштів чи вартості реалізованого майна. Тому, на думку позивача оскаржувані постанови винесені із порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України та призначено судове засідання.

08.08.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 09.07.2025 року приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Кузьменку О.С. надійшла заява представника АБ «Укргазбанк» про відкриття виконавчого провадження. До заяви додано оригінал виконавчого листа Бородянського районного суду Київської області № 2/1006/219/12 від 06.02.2013 в рахунок погашення заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Усмарь» в сумі 70 531 409 гривень 15 копійок за кредитним договором № 16-К/11-УІР, укладеним 24 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк "Укргазбанк» товариством з обмеженою відповідальністю «Усмарь», звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: 65 наступних земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_1 , цільове призначення яких - ведення індивідуального садівництва. Вказаує, що згідно відмітки на виконавчому листі зазначений виконавчий документ вже неодноразово перебував на виконанні в органах державної виконавчої служби, приватних виконавців, востаннє 24.06.2025 приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві відповідно до пункту 1 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (за письмовою заявою стягувача).

Приватним виконавцем Кузьменком О.С. 09.07.2025, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78576612. Сума стягнення згідно виконавчого документа склала 70531409,15 гривень. Одночасно з відкриттям вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 09.07.2025 №78576612, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, в тому числі ОСОБА_1 .

Зазначає, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору (частина третя статті 45 Закону України "Про виконавче провадження"). Постановою Кабінету Міністрів України № 643 від 08 вересня 2016 року затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця, згідно якого приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Поряд з тим вказує, що сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Питання фактичного стягнення основної винагороди та його розподілу буде залежати від подальших виконавчих дій та обставин справи, в тому числі від результатів визначення вартості майна, на яке має бути звернуто стягнення, чи буде реалізовано арештоване майно, що належить ОСОБА_1 , та на яку суму буде реалізовано зазначене майно, тому враховуючи викладені норми чинного законодавства приватний виконавець діяв при винесенні оскаржуваних постанов в рамках законодавства, а доводи зазначені у позовній заяві є безпідставними.

06.08.2025 від представника третьої особи - Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК" надійшли пояснення, в яких зазначено, що оскільки заборгованість за Кредитним договором № 16-К/11-УІР позичальником не погашена, а рішення Бородянського районного суду Київської області від 06.11.2012 року виконано не було - 02.07.2025 року АБ «УКРГАЗБАНК» звернувся з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 2/1006/219/12 від 06.02.2013 року до приватного виконавця Кузьменка О.С. Повідомляє, що 09.07.2025 року було відкрито виконавче провадження №78576612 з виконання виконавчого листа № 2/1006/219/12 від 06.02.2013 року виданого Бородянським районним судом Київської області на виконання рішення від 06.11.2012 року у справі № 2-1245/11. Разом з тим, постановою приватного виконавця виконавчого органу Київської області Кузьменка О.С. від 09.07.2025 року про стягнення з боржника основної винагороди при виконанні виконавчого листа № 2/1006/219/12 від 06.02.2013 року у виконавчому провадженні №78576612 було постановлено стягнути з ОСОБА_1 основну винагороду у сумі 7 053 140,91 грн.

Зауважує, за змістом рішення Бородянського районного суду Київської області від 26.11.2012 року у справі № 2-1245/11 початкова ціна предмету іпотеки, а саме: 65 земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_1 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва не визначена і на момент відкриття виконавчого провадження №78576612 оцінка зазначених в рішенні земельних ділянок також була відсутня, отже відкриваючи виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2/1006/219/12 приватний виконавець керувався загальною сумою до стягнення зазначеною за змістом вищезазначеного рішення. Вказує, що після оцінки земельних ділянок та їх реалізації за встановленою ціною в межах виконавчого провадження №78576612 з боржниці може бути стягнута сума основної винагороди приватного виконавця не більша ніж 10 відсотків від вартості реалізованого майна.

Третя особа, вважає, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 09.07.2025 №78576612 та постанова про стягнення з боржника основної винагороди від 09.07.2025 №78576612 є такими, що в повній мірі відповідають виконавчому документу, законними та такими що не підлягають скасуванню.

Представник позивача також скористався своїм процесуальними правами та надав до суду відповідь на відзиви та додаткові пояснення, в яких додатково аргументував свою правову позицію.

Протокольною ухвалою суду від 12.08.2025 в судовому засідання оголошено перерву для надання можливості 3-й особі висловити свою правову позицію по справі.

Судове засідання, призначене на 30.09.2025 перенесено на 06.10.2025 у зв`язку з технічною неможливістю фіксування судового засідання за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

У судовому засіданні 06.10.2025 представник позивача та третьої особи висловили свою правову позиції по справі.

Представник відповідача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, клопотань про перенесення розгляду справи не направляв, поважні причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог частини першої ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Суд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26.11.2012 по справі № 2-1245/11 адміністративний позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Усмарь», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Зокрема, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Усмарь» в сумі 70 531 409,15 грн за кредитним договором № 16- К/11-УІР, укладеним 24 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Усмарь», звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на 65 земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_1 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва.

09.07.2025 року приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Кузьменку О.С. надійшла заява представника АБ «Укргазбанк» про відкриття виконавчого провадження.

Приватним виконавцем Кузьменком О.С. 09.07.2025, керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78576612 на підставі виконавчого листа, виданого Бородянським районним судом Київської області № 2/1006/219/12. Сума стягнення згідно виконавчого документа склала 70531409,15 гривень.

Одночасно з відкриттям вищевказаного виконавчого провадження приватним виконавцем Кузьменком О.С. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 09.07.2025 №78576612 у сумі 7053140,91 грн, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження рекомендованим поштовим відправленням, в тому числі ОСОБА_1 .

Позивач, не погоджуючись зі змістом оскаржуваної постанови в частині про стягнення з неї основної винагороди у розмірі 7053140 грн., 91 коп. з підстав того, що приватний виконавець не посилається на реальну вартість майна, що підлягає реалізації за виконавчим документом, не посилається на докази щодо оцінки цього майна, та на власний розсуд визначає суму заборгованості, що підлягатиме стягненню внаслідок реалізації майна, звернулась до суду із даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) є Закон України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII).

В силу вимог ст.1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За правилами ч.2 ст.2 Закону №1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 ст.26 Закону №1404-VIII, передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

За приписами ч.3 ст. 45 Закону №1404-VIII, основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Згідно з ч.1 ст.31 Закону України від 02 червня 2016 року №1403-VIII " Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (далі - Закон №1403-VIII) визначено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Відповідно до частин другої - четвертої статті 31 Закону №1403-VIII, винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється, зокрема, у вигляді відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно п. 7 ст. 31 Закону №1403-VIII, приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

За приписами п. 9 ст. 31 Закону №1403-VIII, солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди.

На виконання статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2016 року №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі - Порядок № 643).

За приписами п. 12 Порядку № 643, розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Отже, аналіз статті 31 Закону №1403-VIII, свідчить про те, що одночасно з відкриттям виконавчого провадження приватний виконавець повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди і прийняття постанови про стягнення основної винагороди разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 21 січня, 27 квітня, 03 червня та 26 серпня 2021 року у справах №160/5321/20, №580/3444/20, №640/17286/20, №380/6503/20.

Водночас саме лише існування постанови про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення цієї винагороди та не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без здійснення фактичних дій з виконання судового рішення (пункт 52 постанови Верховного Суду від 26 травня 2022 року у справі №420/6845/18).

Враховуючи, що на момент відкриття виконавчого провадження не завжди можливо визначити розмір фактично стягнутих сум чи остаточну вартість переданого майна за наслідками фактичного виконання приватним виконавцем, суди мають перевіряти механізм розрахунку, застосованого виконавцем при визначенні суми основної винагороди та наведеного ним у постанові про стягнення основної винагороди, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження.

Зрештою необхідно мати на увазі, що сума основної винагороди, визначена приватним виконавцем у постанові про її стягнення, винесеній одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не є сумою, яка гарантовано має бути стягнута за наслідками фактичного виконання виконавчого провадження у випадках неповного виконання або ж невиконання відповідного виконавчого документа.

Наведена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 21 січня, 08 липня та 24 грудня у справах №160/5321/20, №360/2855/20, №200/3149/21-а.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент видачі наказу) у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; 4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); 5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; 6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); 7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, чи резолютивною частиною рішення передбачено вчинення кількох дій, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов`язок чи право стягнення є солідарним (ч. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини 1 статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, відповідно до наведеної норми, на стороні боржників може утворюватись солідарна множинність, і кредитор має право пред`явити вимогу: 1) до всіх співборжників разом; 2) до кожного з них повністю, 3) до кожного з них в частині боргу.

У найбільш загальному вигляді солідарність (від латинського solidas - повний, цілий) на боці відповідачів - обов`язок кожного відносно виконання зобов`язання в цілому (неподільність боргу). При цьому, не може відбуватись помножування самого предмета зобов`язання, в тому сенсі, щоб кожний боржник вчинив виконання в цілому.

Тому, незважаючи на те, що при солідарному стягненні за рішенням суду з кількох боржників разом розмір боргу щодо кожного з них відповідає повній сумі стягнення, зазначеній у виконавчому документі, зобов`язання припиняється по факту отримання кредитором повної суми стягнення, а не внаслідок виплати заборгованості кредитору в повній сумі кожним боржником самостійно.

У постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (зі змінами внесеними постановою від 16.12.2015 року № 2) визначено, якщо кілька відповідачів, до яких було пред`явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов`язанням, господарським судом на кожного з боржників видається окремий наказ, який має містити застереження про те, що стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Слід зазначити, що норми Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають одночасного існування виконавчого провадження та виконання згідно одного виконавчого документу одночасно щодо декількох боржників, адже в розумінні ч. 1 статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Як зазначено судом вище, та встановлено матеріалами справи, рішенням Бородянського районного суду Київської області від 26.11.2012 по справі № 2-1245/11 адміністративний позов АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , третя особа ТОВ «Усмарь», про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Зокрема, в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Усмарь» в сумі 70 531 409,15 грн за кредитним договором № 16- К/11-УІР, укладеним 24 травня 2011 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК" та Товариством з обмеженою відповідальністю «Усмарь», звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме на 65 земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_1 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва.

Також матеріалами справи підтверджено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича від 09.07.2025 року відкрито виконавче провадження №78576829 з виконання виконавчого листа № 2/1006/219/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на 178 земельних ділянок, що належать на праві власності ОСОБА_2 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва, шляхом продажу вказаних земельних ділянок на прилюдних торгах, з початковою ціною у розмірі 90% вартості даних земельних ділянок, визначеної суб`єктом оціночної діяльності відповідно до законодавства України (а.с.169-183).

10.07.2025 постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кузьменка Олексія Степановича про опис та арешт майна боржника у виконавчому провадженні № 78576829 описано та накладено арешт на земельні ділянки, що належать на праві власності ОСОБА_2 і мають цільове призначення ведення індивідуального садівництва (а.с. 185-214).

Як вбачається з вищезазначених норм законодавства про виконавче провадження, солідарні боржники несуть солідарний обов`язок із сплати основної винагороди.

Отже, з урахуванням права стягувача звертати до примусового виконання одночасно декілька виконавчих документів щодо кожного з солідарних боржників, а також обов`язок приватного виконавця при відкритті виконавчого провадження винести постанову про стягнення основної винагороди, визначивши її розмір відповідно до вимог законодавства у розмірі 10 відсотків від суми, що підлягає стягненню, суд приходить до висновку, що відповідач не мав іншого механізму для визначення основної винагороди, саме за обставин існування солідарного боргу.

Суд враховує позицію Верховного суду, зазначену у постанові від 26.10.2023 у справі №640/20265/19, в якій суд зауважив, що у разі коли одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження приватний виконавець правильно визначив розмір основної винагороди і постанова про її стягнення є правомірною, то така постанова сама по собі не свідчить про протиправне втручання у права боржника. Надалі питання про незаконність втручання у його права з боку приватного виконавця може постати у разі стягнення основної винагороди за відсутності фактичного виконання рішення суду або у більшій сумі, ніж належить, тощо. У такому разі належним способом захисту порушеного права буде оскарження цих дій (рішень) приватного виконавця.

У даному випадку, враховуючи що боржники в зазначених виконавчих провадженнях, зокрема і позивач у спірному, несуть солідарний обов`язок зі сплати боргу (а отже борг може бути погашений повністю одним боржником або частково кожним із боржників, що буде свідчити про повне виконання зобов`язання), приватний виконавець на даному етапі виконання виконавчого листа господарського суду не мав можливості виділити частину із солідарного (неподільного) боргу, що підлягає сплаті, для визначення суми основної винагороди.

Підсумовуючи, суд зазначає, що наразі чинне законодавство передбачає, що питання розміру основної винагороди приватного виконавця залежить від фактично стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі та за своїм призначенням основана винагорода приватного виконавця є його винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника в пропорційному до фактично стягнутої суми розмірі.

В спірних правовідносинах постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця прийнята разом з постановою про відкриття виконавчого провадження. При цьому, виконавче провадження ще триває, а постанова про стягнення основної винагороди не звернута до примусового виконання.

Отже, постанова в частині про стягнення з боржника основної винагороди може бути оскаржена лише у разі її фактичного стягнення після закінчення виконавчих дій, передбачених законом. До моменту закінчення виконавчого провадження та звернення її до примусового виконання постанова про стягнення основної винагороди не порушує права та інтереси позивача, оскільки нею визначається розмір та порядок стягнення основної винагороди, яка підлягає стягненню у разі забезпечення виконавцем повного виконання рішення пропорційно до розміру фактично стягнутої суми.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування спірної постанови від 09.07.2025 по ВП №78576612 в частині стягнення з ОСОБА_1 основної винагороди в сумі 7053140,91 грн. з підстав, заявлених представником позивача.

Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про необґрунтованість та передчасність заявлених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 257-258, 271, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого органу Київської області Кузьменка Олексія Степановича, третя особа: Публічне акціонерне товариство "Акціонерний банк УКРГАЗБАНК", про визнання протиправною та скасування постанови залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення складено та підписано 09.10.2025.

Суддя Ольга ГОРШКОВА