Справа № 300/4827/25
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" жовтня 2025 р. справа № 300/4827/25
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гомельчука С.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області до Приватного акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття» про стягнення податкового боргу у розмірі 5875181,79 грн,-
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до Приватного акціонерного товариства «Нафтохімік Прикарпаття» про стягнення податкового боргу у розмірі 5875181,79 грн.
Адміністративний позов мотивований наявністю у відповідача податкової заборгованості у загальній сумі 5875181,79 грн зі сплати: земельного податку з юридичних осіб, з орендної плати з юридичних осіб, з рентної плати за спец використання води, з надходжень від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, екологічного податку, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях. Позивач зазначає, що сума податкових зобов`язань набула статусу податкового боргу. З часу надіслання податкової вимоги податковий борг повністю не погашався, тому вимога є дійсною. Відтак, позивач просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 14.07.2025 Івано-Франківським окружним адміністративним судом відкрито провадження в справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).
Ухвала про відкриття провадження із позначкою "судова повістка" направлена відповідачу за його юридичною адресою, зазначеною у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань та вручена відповідачу, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51).

Проте, Приватне акціонерне товариство «Нафтохімік Прикарпаття» правом на подання відзиву у визначений судом строк не скористалося.

За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа належить до вирішення за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши в сукупності письмові докази, судом встановлено таке.

Приватне акціонерне товариство «Нафтохімік Прикарпаття» зареєстроване як юридична особа, перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області та є платником податків.

Як вбачається з матеріалів справи, податковий борг відповідача становить 5875181,79 грн, який утворився, зокрема, внаслідок несплати:

- земельного податку з юридичних осіб на загальну суму 4659425,76, а саме основний платіж, який виник згідно з податкової декларації за 2025 рік від 03.02.2025, до стягнення підлягає нарахування за березень-травень 2025 року;

- орендної плати з юридичної осіб (м. Надвірна) на суму 772209,75 грн, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 2025 рік від 06.02.2025, до стягнення підлягає нарахування за березень-травень 2025 року;

- орендної плати з юридичної осіб (м. Яремче) на суму 28895,49 грн, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 2025 рік від 03.02.2025, до стягнення підлягає нарахування за березень-травень 2025 року;

- рентної плати за спец використання води на суму 72040,65 грн, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 1 квартал 2025 року від 17.04.2025 на суму 72040,65 грн;

- надходжень від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти на суму 233409,84 грн, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 1 квартал 2025 року від 28.04.2025 на суму 233409,84 грн;

- податку на нерухоме майно (м. Надвірна) на суму 102526,38 грн, а саме основний платіж, що виник відповідно до податкової декларації за 2025 рік від 24.01.2025, до стягнення підлягає нарахування за 1 квартал 2025 року на суму 102526,38 грн;

- податку на нерухоме майно (м. Яремче) на суму 3585 грн, а саме основний платіж, що виник відповідно до податкової декларації за 2025 рік від 24.01.2025, до стягнення підлягає нарахування за 1 квартал 2025 року на суму 3585 грн;

- екологічного податку, який справляється за викид в атмосферне повітря забруднюючих речовин стаціонарними джерелами забруднення на суму 2148,42, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 1 квартал 2025 року від 28.04.2025 на суму 2148,42 грн;

- надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місяцях на суму 940,50 грн, а саме основне зобов`язання, що виникло відповідно до податкової декларації за 1 квартал 2025 року від 28.04.2025 року.

Органом ГУ ДПС в Івано-Франківській області було сформовано та надіслано відповідачу податкові вимоги форми «Ю» № 2/156 від 28.08.2006, №1/146 від 26.07.2006, які були вручені відповідачу (а.с.11).

Враховуючи те, що у встановлений законом строк та ігноруючи податкову вимогу, сума податкового боргу в загальному розмірі 5875181,79 грн добровільно не сплачена, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення такої заборгованості з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують ПАТ «Нафтохімік Прикарпаття».

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких мотивів та норм права.

З урахуванням вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України для визначення правової норми, яку слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні цієї справи слід керуватися нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно частини 1 статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з статтею 8 Податкового кодексу України, в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори. До загальнодержавних податків та зборів належать податок на прибуток підприємств та податок на додану вартість.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України визначено, що платники податків і зборів зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи, що, у відповідності до статті 36 Кодексу, є податковим обов`язком.

Пунктом 37.2 Податкового кодексу України передбачено, що податковий обов`язок виникає у платника податку з моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України визначено, що сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Відповідно до пункту 38.2 статті 38 Податкового кодексу України сплата податку та збору здійснюється платником податку безпосередньо, а у випадках, передбачених податковим законодавством, - податковим агентом, або представником платника податку.

Згідно з підпунктами 36.1, 36.2 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок платника податків виникає за кожним податком та збором.

Положенням пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України зазначено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до підпункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно пункту 59.5 даної статті Податкового кодексу України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем на виконання вимог пункту 59.1. статті 59 Податкового кодексу України надіслано відповідачу податкові вимоги форми "Ю" № 2/156 від 28.08.2006, №1/146 від 26.07.2006.

Вищевказані податкові вимоги направлені за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку п.42.2 ст.42 ПК України та вручені відповідачу (а.с.11).

Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що узгоджене грошове зобов`язання, не сплачене платником податків у добровільному порядку в строки, визначені законодавством, набуває статусу податкового боргу, з метою стягнення якого контролюючий орган має право звертатись з відповідним позовом до суду.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк), та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом та/або Митним кодексом України.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що сума податкового зобов`язання 5875181,79 грн з земельного податку з юридичних осіб, з орендної плати з юридичних осіб, з рентної плати за спец використання води, з надходжень від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, екологічного податку, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях утворює податковий борг відповідача, який ним не сплачено.

Податковий борг відповідача підтверджується податковою декларацією від 03.02.2025, податковою декларацією від 06.02.2025, податковою декларацією від 03.02.2025, податковою декларацією від 17.04.2025, податковою декларацією від 28.04.2025, податковою декларацією від 24.01.2025, податковою декларацією від 24.01.2025, податковою декларацією від 28.04.2025, податковою декларацією від 28.04.2025, витягом з облікової картки платника податку та довідкою про борг за платежем від 30.06.2025.

Доказів, які б свідчили про погашення заборгованості, що є предметом стягнення або спростування її наявності, відповідачем суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач зобов`язаний погасити податковий борг з земельного податку з юридичних осіб, з орендної плати з юридичних осіб, з рентної плати за спец використання води, з надходжень від скидів забруднюючих речовин безпосередньо у водні об`єкти, з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, екологічного податку, з надходжень від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях у загальній сумі 5875181,79 грн. Наявність такого обов`язку у відповідача є визначальною для вирішення вказаного спору, крім того, даний обов`язок забезпечується статтею 67 Конституції України.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно пункту 95.3 статті 95 вказаного Кодексу, стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.4 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість у сумі 5875181,79 грн. відповідачем в добровільному порядку не сплачена, відповідних доказів, які б підтверджували погашення такого боргу чи спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про стягнення 5875181,79 грн. з відповідача є обґрунтованими та позов підлягає до задоволення.

Враховуючи те, що спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) не належать до стягнення з відповідача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з розрахункових рахунків в банках, які обслуговують Приватне акціонерне товариство «Нафтохімік Прикарпаття» (, вул. Майданська, буд. 5, м. Надвірна, Івано-Франківська область, 78400) та за рахунок готівки, що йому належить, податковий борг в розмірі 5875181,79 грн (п`ять мільйонів вісімсот сімдесят п`ять тисяч сто вісімдесят одну гривню сімдесят дев`ять копійок)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.