Справа № 600/3045/24-а
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/3045/24-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Анісімов Олег Валерійович

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

07 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Мацького Є.М. Залімського І. Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 16 травня 2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02 липня 2024 року №59 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи з 16 травня 1985 року по 10 листопада 1985 року, з 09 грудня 1985 року по 14 квітня 1986 року, з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року, згідно записів трудової книжки від 27 травня 1985 року НОМЕР_1 та призначити пенсію з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, а саме, з 17 березня 2024 року.

Відповідно до рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 09.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

За принципом екстериторіальності заява позивача про призначення пенсії була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.

За результатами розгляду заяви позивача від 09.05.2024 про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 16.05.2024 №59 про відмову в призначенні пенсії за віком.

Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Крім того, період з 18.04.1986 по 01.04.2002 (запис №5-13) потребує додаткового уточнення, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства, організації. Також, не враховано період навчання відповідно до документа про освіту диплом серія НОМЕР_2 з 01.09.1981 по 29.04.1985, оскільки період навчання перетинається з періодами військової служби. Рекомендовано періоди трудової діяльності та період навчання підтвердити додатковими уточнюючими документами. Наголошено, що страховий стаж позивача становить 27 років 8 місяців 18 днів.

25.06.2024 позивач повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою про призначення пенсії.

Заява позивача про призначення пенсії за принципом екстериторіальності була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

За результатами розгляду заяви позивача від 25.06.2024 про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 02.07.2024 №59 про відмову в призначенні пенсії за віком.

У вказаному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2024 №59 зазначено те, що страховий стаж позивача становить 29 років 04 місяці 01 день, а тому позивач немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Наголошено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає: вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 по 01.04.2002 необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

Суд першої інстанції при ухваленні оскарженого рішення виходив з обґрунтованості та доведеності позовних вимог, а відтак наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом частини 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В силу частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» 05.11.1991 року №1058-IV).

Частиною 1 статті 26 Закону №1058-IV визначено, що мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно частини 4 статті 26 Закону №1058-IV наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії .

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У відповідності до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Крім того, відповідно до пункту 20 цього Порядку №637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Вимогами пункту 17 указаного Порядку №637 встановлено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

З матеріалів справи встановлено, що позивач двічі 09.05.2024 та 25.06.2024 звертався до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Однак, за результатами розгляду заяви позивача від 09.05.2024 про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області прийнято рішення від 16.05.2024 №59 про відмову в призначенні пенсії за віком. Згідно змісту вказаного рішення судом встановлено, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди трудової діяльності згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Крім того, період з 18.04.1986 по 01.04.2002 (запис №5-13) потребує додаткового уточнення, оскільки відсутня інформація про перейменування підприємства, організації. Також, не враховано період навчання відповідно до документа про освіту диплом серія НОМЕР_2 з 01.09.1981 по 29.04.1985, оскільки період навчання перетинається з періодами військової служби. Рекомендовано періоди трудової діяльності та період навчання підтвердити додатковими уточнюючими документами. Наголошено, що страховий стаж позивача становить 27 років 8 місяців 18 днів.

У свою чергу, за результатами розгляду заяви позивача від 25.06.2024 про призначення пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області прийнято рішення від 02.07.2024 №59 про відмову в призначенні пенсії за віком. У вказаному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 02.07.2024 №59 зазначено те, що страховий стаж позивача становить 29 років 04 місяці 01 день, а тому позивач немає права на призначення пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Наголошено, що за доданими документами до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 по 01.04.2002 необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

Тобто, підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії за віком слугувало те, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж 31 рік.

Водночас, у оскаржуваних рішеннях конкретизовано, які періоди не враховано до страхового стажу. Так, відповідача наголошено, що до страхового стажу позивача не враховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 дата заповнення 27.05.1985, оскільки записи до трудової книжки внесені з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, а саме: титульна сторінка трудової книжки завірена печаткою, яка не відповідає вимогам часу. Додатково повідомлено, що для зарахування періоду роботи з 18.04.1986 по 01.04.2002 необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства.

Не врахування вказаних періодів до страхового стажу позивача підтверджується також доданим до рішень розрахунками стражу Форми РС-право.

Оцінюючи доводи сторін щодо не зарахування до страхового стажу позивача спірних періодів роботи , слід зазначити наступне.

Із змісту трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 27 травня 1985 року вбачається, що в оскаржуваний період з 16 травня 1985 року по 01 квітня 2002 року в ній містяться наступні записи:

- №1 16 травня 1985 року - прийнятий на посаду ревізора в «Чернівецький обласний відділ охорони здоров`я» наказ №23-к від 14.05.1985;

- №2 10 листопада 1985 року звільнений із займаної посади наказ №61-к від 10.11.1985;

- №3 09 грудня 1985 року - прийнятий на посаду ст.бухгалтера - ревізора в «Чернівецьке обласне підприємство електричних мереж» наказ №242 від 09.12.1985;

- №4 14 квітня 1986 року - звільнений із займаної посади за ст. 38 КЗОТ УССР за власним бажанням наказ №45-к від 11.04.1986;

- №5 18 квітня 1986 року - прийнятий на посаду ст.бухгалтера - ревізора контрольно-ревізійного відділу «Чернівецьке Аптекоуправління» наказ №33ок від 18.04.1986; 19 жовтня 1988 року на підставі рішення №140 виконкому Чернівецької обласної Ради народних депутатів «Чернівецьке аптекоуправління» з 18 січня 1989 року реорганізоване у Виробниче об`єднання «Фармація» Чернівецького обласного виконавчого комітету.

- №6 01 лютого 1989 року - переведений на посаду ст.бухгалтера - ревізора відділу бухобліку і контролю наказ №33ок від 22.02.1989;

- №7 26 вересня 1990 року - переведений на посаду бухгалтера - ревізора першої категорії відділу бухобліку і контролю наказ №78 від 26.09.1990;

- №8 01 травня 1992 року - переведений на посаду ведучого бухгалтера - ревізора відділу бухобліку і контролю наказ №45 від 28.05.1992;

- №9 01 липня 1994 року - переведений ведучим бухгалтером - ревізором бухгалтерії ЧОДКП «Фармація» наказ №48 від 01.07.1994;

- №10 05 лютого 1996 року - переведений на посаду головного бухгалтера фармацевтичної фабрики наказ №8-к від 05.02.1996;

- №11 22 січня 1998 року - переведений на посаду головного бухгалтера ВАТ «Фармацевтична фабрика» наказ №11 від 22.01.1998;

- №12 28 жовтня 1998 року - приступив до виконання обов`язків голови правління ВАТ «Фармацевтична фабрика» наказ №103 від 28.10.1998;

- №13 01 квітня 1998 року - звільнений за власним бажанням (ст.38 КЗпП України) наказ №28 від 01.04.2002.

Згідно з пунктами 2.2-2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі Інструкція №58) заповнення трудової книжки вперше провадиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу.

Заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується « 05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

В силу пунктів 2.11-2.13 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Записи про причини звільнення повинні здійснюватися в трудовій книжці в точній відповідності з формулюванням чинного законодавства з посиланням на відповідну статтю, пункт закону (пункт 2.25 Інструкція № 58).

За змістом пункту 2.26 Інструкція № 58 запис про звільнення в трудовій книжці працівника здійснюється з дотриманням наступних правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи.

Аналогічні за змістом положення містяться в Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою Постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162, яка не застосовується з дня прийняттям наказу Міністерства юстиції України, Міністерства праці України та Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року № 58.

Слід також зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, а за порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Беручи до уваги викладене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а відтак, не повинно впливати на її особисті права.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а (провадження №К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Більше того, у постанові від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17 Верховний Суд звертає увагу, що однією з підстав для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Управління ПФУ не врахувало, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Поряд з цим, у постанові від 21 лютого 2018 року у справ № 687/975/17 (адміністративне провадження № К/9901/110/17) Верховний Суд погодився з висновками суду першої інстанції стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Аналогічна позиція підтримана Верховним Судом у постанові від 11 травня 2022 року у справі № 120/1089/19-а.

Відтак, відмова відповідачів зарахувати позивачу до страхового стажу періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_3 є неправомірною, з огляду на те, що позивач не може відповідати за неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки.

Також необхідно зауважити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення/перерахунок пенсії, або ж для підтвердження періодів трудової діяльності було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Натомість, відповідачем-2 не надано суду доказів здійснення будь-яких запитів на підтвердження спірного періоду роботи позивача та не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 року за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із нормою ч. 1 ст. 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

Разом з тим, слід наголосити, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

Натомість, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Отже, періоди роботи позивача згідно із записами трудової книжки НОМЕР_1 від 27 травня 1985 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача з огляду на наявні про це відповідні відомості в трудовій книжці. У свою чергу, відповідачами не надано доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки позивача, а також інших наданих позивачем документів.

Варто також зауважити, що відповідачами наголошено про те, що для зарахування періоду роботи з 18 квітня 1986 року по 01 квітня 2002 року необхідно надати довідку про реорганізацію підприємства. Однак, згідно з розрахунком стажу Форми РС-право, позивачу зараховано до страхового стажу період роботи з 01 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року, що вказує на суперечності в рішеннях та позиціях відповідачів.

Слід зазначити, що у випадку, якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується також із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі № 687/975/17, відповідно до яких, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Натомість, відповідач не здійснював ніяких запитів на підтвердження спірних періодів роботи позивача та не надав доказів які б ставили під сумнів дійсність внесених записів до трудової книжки та як наслідок правомірність не зарахування спірного періоду роботи до страхового стажу позивача.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі Порядок №22-1), органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком № 22-1 встановлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій (в тому рахунку і від архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Слід наголосити, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Лише у випадку якщо записи у трудовій книжці не відповідають вимогам чинного на момент їх внесення законодавства, то орган пенсійного фонду повинен вживати заходи з метою перевірки відповідних відомостей, а не покладати тягар негативних наслідків із необґрунтованих підстав на позивача.

Варто наголосити, що здійснення призначення пенсії та визначення розміру пенсії, який підлягає виплаті на користь позивача, належить до компетенції відповідачів і суд не має повноважень здійснювати його розрахунок до моменту проведення такого розрахунку відповідачами. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.

Однак у даній справі, оцінюючи спірні правовідносини у контексті наявності у позивача права на пенсію за віком, з огляду на наведене, рішення відповідача-1 від 16.05.2024 №59 та рішення відповідача-2 від 02.07.2024 №59 є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки калькуляцією безпідставно не врахованих до страхового стажу періодів із вже врахованим позивачу страховим стажем (спершу 27 років 08 місяців та 18 днів, а згодом 29 років 04 місяці 01 день), судом визначено, що страховий стаж позивача сумарно становитиме більше 31 року, що свідчить про достатність, після досягнення віку 60 років, страхового стажу (з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року) для призначення пенсії по віку відповідно до Закону №1058-IV.

Слід звернути увагу на те, що достатність страхового стажу у позивача було наявним ще при першому зверненні до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою від 09.05.2024, яка за принципом екстериторіальності була розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області.

Отже, щодо належного структурного підрозділу Пенсійного фонду України, якому належить вчинити дії щодо призначення позивачу пенсії, то слід зазначити, що аналіз пункту 4.2 розділу IV Порядку у подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, свідчить про те, що рішення про призначення пенсії приймає той орган, що визначений за принципом екстериторіальності. Тобто всі дії щодо призначення пенсії вчиняє саме даний територіальний підрозділ Пенсійного фонду України.

Відтак, дії щодо зарахування спірних періодів роботи позивача до його страхового стажу та як наслідок призначення пенсії належить вчинити саме ГУ ПФУ в Рівненській області, якому за принципом екстериторіальності передано на розгляд першу із поданих заяв позивача від 09.05.2024 року про призначення пенсії.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Мацький Є.М. Залімський І. Г.