Справа № 160/33430/24
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/33430/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чабаненко С.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Білак С.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33430/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , страхових виплат відповідно до частини 1 статті 35 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у вигляді щомісячної страхової виплати для осіб, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання та у вигляді одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до частини п`ятої статті 36 Закону №1105-XIV, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 страхові виплати відповідно до частини 1 статті 35 Закону від 23 вересня 1999 року №1105-XIV у вигляді щомісячної страхової виплати для осіб, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання та у вигляді одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до частини п`ятої статті 36 Закону від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року позовні вимоги задоволено, суд:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 страхових виплат на ОСОБА_2 у вигляді щомісячної страхової виплати для осіб, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання та у вигляді одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до частин 1, 5 статті 36 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) страхові виплати на ОСОБА_2 у вигляді щомісячної страхової виплати для осіб, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання та у вигляді одноразової страхової виплати кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату відповідно до частин 1, 5 статті 36 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 ;

- стягнув на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок).

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не надано до Головного управління документів, які б свідчили про позбавлення батьківських прав, або про смерть ОСОБА_4 , розірвання з ним шлюбу, про визнання шлюбу недійсним, визнання особи недієздатною або безвісті відсутньою. Позивачем не надано до Головного управління документів про усиновлення загиблим ОСОБА_3 ОСОБА_2 . Документи, які б підтверджували факт утримання ОСОБА_2 померлим ОСОБА_3 на адресу апелянта не надходили. Головне управління вважає, що суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги позивача неправильно застосував норми матеріального права, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, що, в свою чергу, обумовлює задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про ухвалення нового рішення у відповідній частині.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що факт спільного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 підтверджує наявність підстав для нарахування та виплати одноразової страхової виплати та щомісячної страхової виплати на ОСОБА_2 .

Справу розглянуто в порядку письмового провадження відповідно до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 09.06.2018.

Згідно із довідкою виконавчого комітету відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб від 13.11.2023 року зазначено, що ОСОБА_3 з 01.09.2018 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу №1982 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за вказаною адресою: АДРЕСА_1 , встановлено проживання:

- ОСОБА_1 з 18.11.2013 року по теперішній час;

- ОСОБА_5 з 10.09.2019 по теперішній час;

- ОСОБА_2 з 08.10.2013 по теперішній час.

Довідка та витяг підтверджують факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту форми Н-1/П проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 02 вересня 2023 року о 10 годині 30 хвилин на ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», , комісія із спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком розглянула матеріали розслідування нещасного випадку, провела опитування причетних до нещасного випадку осіб, обстежила місце нещасного випадку і прийшла до висновку, що нещасний випадок, згідно підпунктів 1 та 2 пункту 52 «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.04. 2019 року №337, з машиністом гірничих виїмкових машин в розрізній печі 1067 лави, дільниці монтажно-демонтажних робіт, шахти «ДНІПРОВСЬКА» ВСП «ШАХТОУПРАВЛІННЯ ДНІПРОВСЬКЕ» ПрАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

15 листопада 2023 року за вх.№14119 ОСОБА_1 звернулася з заявою до відділу обслуговування громадян №23 (сервісного центру) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питання призначення страхових виплат у зв`язку зі смертю годувальника ОСОБА_3 з підтверджуючими документами.

Звернення було опрацьовано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та призначено:

- одноразову допомогу сім`ї загиблого в сумі 268000,00 грн.,

- одноразову страхову виплату кожній особі, яка має право на виплату (в разі втрати годувальника) на ОСОБА_5 в сумі 53600,00 грн.

- щомісячну страхову виплату особам, які мають на неї право (в разі смерті потерпілого) на ОСОБА_5 в сумі 22537,74 грн.

Кошти ОСОБА_1 перераховані на рахунок в АТ КБ "Приватбанк".

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010226-8/187821 від 23 листопада 2023 року позивачеві повідомлено, що ОСОБА_1 станом на 23.11.2023 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії у зв`язку з втратою годувальника на утриманців ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до Закону України від 09.07.2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.02.2024 року №0400-010315-8/29844 ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні щомісячної страхової виплати та одноразової страхової виплати на ОСОБА_2 згідно статті 35 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів на право одержання утримання від померлого ОСОБА_3 (не підтвердження статусу члена сім`ї потерпілого).

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 березня 2024 року по справі №185/15802/23 задоволено частково позов ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про встановлення факту проживання однією сім`єю та відшкодування моральної шкоди та вирішено:

- встановити факт проживання однією сім`єю з 01 вересня 2018 року до моменту смерті, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 , яка діє від імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 200000,00 (двісті тисяч гривень нуль копійок) грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок смерті особи, з якою ОСОБА_2 проживала однією сім`єю, без відрахування податків та інших обов`язкових платежів;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь держави судовий збір у розмірі 2000,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні нуль копійок) грн;

- стягнуто з Приватного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) гривень.

30 серпня 2024 року ОСОБА_1 повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо призначення одноразової страхової виплати та щомісячної страхової виплати на ОСОБА_2 .

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №0400-010318-8/180936 від 05 вересня 2024 року позивачеві повідомлено про відмову в призначенні одноразової страхової виплати та щомісячної страхової виплати на ОСОБА_2 , посилаючись на відсутність документів підтверджуючих факт перебування ОСОБА_2 на утриманні у померлого ОСОБА_3 .

Не погодившись з відмовою у призначенні одноразової страхової виплати та щомісячної страхової виплати на ОСОБА_2 , звернулася до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України № 1105-XIV від 23.09.1999р. «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон № 1105-XIV).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно з ч.1 ст.30 Закону № 1105-XIV страховими виплатами є грошові суми, які Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

Приписами ч.ч.1, 2, 3 ст.35 Закону № 1105-XIV передбачено, що у разі смерті потерпілого право на одержання щомісячних страхових виплат мають непрацездатні особи, які на день смерті потерпілого мали право на одержання від нього утримання, а також дитина, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого.

Непрацездатними особами, передбаченими частиною першою цієї статті, є:

1) діти, які не досягли 18 років;

2) повнолітні діти, які є здобувачами освіти за денною формою навчання (у тому числі у період між завершенням навчання в одному закладі освіти та вступом до іншого закладу освіти або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим освітньо-кваліфікаційним рівнем, за умови що такий період не перевищує чотири місяці), - до закінчення ними навчання, але не довше ніж до досягнення 23 років, або визнані особами з інвалідністю з дитинства;

3) особи, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», якщо вони не працюють;

4) особи з інвалідністю - члени сім`ї потерпілого на час інвалідності.

Право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Відповідно до ч.5 ст.36 Закону №1105-XIV у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачуються:

1) одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату;

2) одноразова страхова виплата кожній особі, яка мала право на одержання утримання від потерпілого, а також його дитині, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює восьми розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Отже, у разі смерті потерпілого законодавець встановив коло осіб, які мають право на щомісячні страхові виплати, та осіб, які мають право на отримання одноразових страхових виплат сім`ї - допомоги сім`ї потерпілого (виплачується сукупно на сім`ю потерпілого) та страхової виплати (виплачується особам, які мали право на одержання утримання від потерпілого, а також на дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого).

Згідно з вимогами ч.1 ст.37 Закону № 1105-XIV для призначення страхових виплат потерпілий або особи, які мають право на такі виплати у разі смерті потерпілого, подають до уповноваженого органу управління в електронній формі через Єдиний державний веб-портал електронних послуг або веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України заяву про призначення виплати (особисто або через уповноваженого представника) за формою, затвердженою правлінням Пенсійного фонду України.

За малолітніх або неповнолітніх осіб заяву подає один із батьків або інший законний представник.

Заява може бути подана до Пенсійного фонду України у формі паперового документа.

Приписами ч.2 ст.37 Закону № 1105-XIV визначено, що територіальні органи уповноваженого органу управління приймають рішення про призначення страхових виплат на підставі заяви та отриманих шляхом автоматизованого обміну наявними даними між інформаційно-комунікаційними системами органів державної влади, підприємств, установ, організацій:

1) акта розслідування нещасного випадку або акта розслідування професійного захворювання за встановленими формами;

2) даних про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності;

3) даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження особи, яка має право на виплати, та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть потерпілого та інших актів цивільного стану, необхідних для призначення страхових виплат;

4) даних реєстру застрахованих осіб та реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про працевлаштування, нараховану заробітну плату (дохід) і сплату страхових внесків та інших даних, необхідних для призначення виплат;

5) наявних даних Єдиного державного демографічного реєстру про реєстрацію місця проживання;

6) даних органів реєстрації про реєстрацію місця проживання;

7) даних Єдиної державної електронної бази з питань освіти про навчання;

8) даних Державного реєстру боржників про виплату аліментів;

9) даних Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо статусу внутрішньо переміщеної особи;

10) даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до ч.3 ст.37 Закону № 1105-XIV потерпілий або особи, які мають право на страхові виплати, у разі відсутності необхідної інформації в державних реєстрах і базах даних мають право надати додаткові документи, необхідні для призначення страхових виплат.

Статтею 38 Закону № 1105-XIV встановлено порядок розгляду справи про страхові виплати, згідно з якою територіальні органи уповноваженого органу управління розглядають справу про страхові виплати на підставі заяви потерпілого або заінтересованої особи і приймають відповідні рішення протягом 10 календарних днів, не враховуючи дня надходження зазначених документів.

Рішення оформлюється постановою, в якій зазначаються дані про осіб, які мають право на страхові виплати, розміри виплат на кожного члена сім`ї та строки їх здійснення або обґрунтування відмови у виплатах; до постанови додаються копії необхідних документів.

Пунктом 4 розд.7 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 2620-ІХ від 21.09.2022р. «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» /Закон № 2620-ІХ/ встановлено, що нормативно-правові та розпорядчі акти Фонду соціального страхування України діють до затвердження відповідних рішень Пенсійним фондом України.

З метою вдосконалення порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат і здійснення управліннями (відділеннями) виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України страхових виплат потерпілим (членам їх сімей) у разі настання нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання, правління Фонду соціального страхування України, постановою правління Фонду соціального страхування України № 11 від 19.07.2018р. затверджено Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затв. постановою правління Фонду соціального страхування України /надалі - Порядок № 11, чинний на момент виникнення спірних правовідносин/.

Розділом V Порядку № 11 врегульовано питання призначення, зокрема, одноразової допомоги особам, які мають на неї право в разі смерті потерпілого, де також, шляхом встановлення різних умов призначення, визначено наявність двох окремих видів одноразових страхових виплат - на сім`ю померлого та на кожну особу окремо.

Згідно з п.5.1 розд.V Порядку № 11 для призначення одноразової допомоги та щомісячної страхової виплати в разі смерті потерпілого членами сім`ї та особами, які мають право на виплати, до управління (відділення) виконавчої дирекції Фонду подаються:

заяви (колективна чи індивідуальні) для призначення страхових виплат за встановленою виконавчою дирекцію Фонду формою;

копії паспорта;

копії реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) або сторінки паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків (ідентифікаційного номера) та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті);

копії свідоцтва органу реєстрації актів цивільного стану про смерть потерпілого;

копії документів, що підтверджують родинні зв`язки померлого й потерпілого (свідоцтво про шлюб потерпілого, свідоцтво про народження його дітей, у разі призначення виплати батькам потерпілого подається свідоцтво про народження потерпілого);

довідка про реєстрацію місця проживання (у разі відсутності відмітки про реєстрацію місця проживання в документах, що засвідчують особу).

Для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна збігатися з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Водночас, відповідно до пп.5.2.5 п.5.2 розд.V Порядку № 11 непрацездатні особи, які не перебували на утриманні померлого, але мають на це право (батьки померлого, незалежно від того, разом вони проживали чи окремо), мають право тільки для призначення щомісячних страхових виплат, одноразова виплата їм, як утриманцям, не призначається.

Апеляційним судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_3 , батьком останньої є ОСОБА_4 .

Згідно частини 1 статті 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею (частина друга статті 157 СК України).

Згідно з частиною першою статті 260 СК України якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина статті 268 СК України).

У постанові від 04.10.2024 у справі №160/17962/23 Верховний Суд зазначив, що та обставина, що між батьками неповнолітньої дитини розірвано шлюб не звільняє біологічного батька від виконання обов`язку по вихованню своєї дитини та не зменшує обсяг його прав та обов`язків.

Відповідно до частини 1 статті 268 СК України мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу.

Суду не надано доказів перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_3 , не надано доказів того, що батько ОСОБА_2 позбавлений батьківських прав, також суду не надано доказів, що ОСОБА_3 удочерив ОСОБА_2 , що звільняє батька останньої від виконання обов`язку щодо утримання власної дитини.

Відповідно до ч.ч.2, 4 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Апеляційним судом не встановлено кровного споріднення або усиновлення (удочеріння) між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відтак, ОСОБА_2 не відноситься до переліку осіб, визначених ч.2 ст.35 Закону № 1105-XIV, які мають право на одержання щомісячних страхових виплат за померлого ОСОБА_3 .

Колегією суддів не встановлено протиправності дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2 страхових виплат відповідно до частини 1 статті 35 Закону України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а тому позовна заява не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33430/24 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2025 року в адміністративній справі №160/33430/24 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ст. 328-329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Сафронова

суддя С.В. Білак