Справа № 320/58095/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ключкович В.Ю., розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Головне управління Національної поліції у місті Києві звернулося до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про відшкодування завданої шкоди у сумі 3 899,00 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

27 лютого 2025 року ОСОБА_1 подала зустрічний позов до Головного управління Національної поліції у місті Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у місті Києві щодо порушення процедури звільнення, зокрема: ненадання наказу про звільнення; незаконне утримання в штаті після подання рапорту; затримку остаточного розрахунку та невиплату належних сум.

- зобов`язати Головне управління Національної поліції у місті Києві здійснити звільнення ОСОБА_1 відповідно до законодавства.

- стягнути з Головного управління Національної поліції у місті Києві: компенсацію за затримку остаточного розрахунку відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України; доплати за ненормований графік, роботу у вихідні та святкові дні, невикористану відпустку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_1 і додані до неї документи повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду, відкрити провадження за зустрічним позовом, об`єднати провадження за первісним позовом в одне провадження та здійснити подальший розгляд справи у межах єдиного процесу.

Ухвалою колегії Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 квітня 2025 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

02 жовтня 2025 року на адресу суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, в якій остання просить задовольнити її заяву про відвід усього складу колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №320/58095/24, оскільки наявні обставини об`єктивно викликають сумнів у їхній неупередженості та об`єктивності та передати справу на розгляд у новому складі суддів.

Заява мотивована тим, що ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2025 року було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку з несплатою судового збору; недоліки апеляційної скарги були усунуті 09 квітня 2025 року, однак 09 квітня 2025 року відповідачу було повторно направлено ухвалу від 04 квітня 2025 року, яка сформована в ЄСІТС 10 квітня 2025 року та про вручення якої у застосунку «Дія» зафіксовано повідомлення.

Станом на день подання заяви про відвід повторна ухвала видалена з ЄСІТС і відсутня у розділі «Судові рішення», однак інформація про її надсилання залишається у застосунку «Дія».

Викладене, на переконання заявника, свідчить про неналежну процесуальну поведінку апеляційного суду, порушення принципу публічності та відкритості судових рішень та, як наслідок, породжує обґрунтовані сумніви щодо доброчесності та неупередженості суддів, що є підставою для їх відводу, згідно з пунктом 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 06 жовтня 2025 року визнано необґрунтованим відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І. у цій справі. Передано справу №320/58095/24 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2025 року, для вирішення вказаного питання визначено суддю Ключковича В.Ю.

Згідно частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

За приписами частини 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І., суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Так, вказана заява обґрунтована неналежною процесуальною поведінкою апеляційного суду, порушенням принципу публічності та відкритості судових рішень та, наведене, за позицією заявника, породжує обґрунтовані сумніви щодо доброчесності та неупередженості суддів.

За приписами ч.ч. 1-2 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до частини 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартенко проти України», «Олександр Волков проти України»).

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010 року Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності».

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв`язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Як зазначалося, заява про відвід мотивована наявністю у Недухової Олександри Олександрівни сумнівів щодо доброчесності та неупередженості судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І., що викликані повторним направленням ухвали суду від 04 квітня 2025 року, яка сформована в ЄСІТС 10 квітня 2025 року та про вручення якої у застосунку «Дія» зафіксовано повідомлення.

Разом з тим, наведені доводи не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів.

Враховуючи вищезазначене, проаналізувавши викладені у заяві про відвід міркування Недухової Олександри Олександрівни та наведені доводи, суд приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. у цій справі, оскільки, заява не містить жодних посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі судді у розгляді даної справи, відповідно до статей 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів у їх неупередженості, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Суд зазначає, що не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами.

Наявності інших підстав, передбачених ст. ст. 36 та 37 Кодексу адміністративного судочинства України, для відводу суддів заявником не надано.

Враховуючи наведені обставини справи та відсутність обґрунтувань заявника про відвід підставами, передбаченими Кодексом адміністративного судочинства України, вважаю, що заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 242, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ю. Ключкович