Справа № 480/779/25
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 р. Справа № 480/779/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства у справах ветеранів України на додаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2025, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Шевченко, м. Суми, повний текст складено 11.07.25 по справі № 480/779/25

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства у справах ветеранів України , Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 задоволено заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі №480/779/25 а позовом ОСОБА_1 до Міністерства у справах ветеранів України, Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства у справах ветеранів України на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн 00 коп.

На зазначене додаткове рішення Міністерством у справах ветеранів України подано апеляційну скаргу, у якій відповідач просить суд скасувати вказане додаткове рішення, ухваливши у справі нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 щодо стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.

Апелянт вважає рішення таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права, а саме без належної оцінки допустимості, достовірності та обґрунтованості доказів, поданих Позивачем для підтвердження понесених витрат на правничу допомогу. Аргументуючи вищезазначену апеляційну скаргу заявник зазначає, що судом першої інстанції невірно застосовано приписи ст. 134 КАС України, та вказує на те, що адвокатом не надано детального опису правничої допомоги, не здійснено погодинного розподілу за кожен вид наданої їм послуги, відсутній розрахунок погодинної вартості таких послуг, а отже розмір винагороди за надану правничу допомогу не вбачається вмотивованим, а представником позивача жодним чином не доведено обґрунтованості відшкодування витрат на правничу допомогу, а отже, указаний у заяві розмір відшкодування послуг є неспівмірним із складністю справи, необґрунтованим та не підлягає задоволенню

Відзив на апеляційну скаргу подано не було. Відповідно до ч. 4 цієї статті, його відсутність не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Спірні правовідносини врегульовано нормами ст. 59 Конституції України і ст. ст. 16, 134, 139 КАС України.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Для забезпечення права на захист від обвинувачення та надання правової допомоги при вирішенні справ у судах та інших державних органах в Україні діє адвокатура.

Відповідно до статті 16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з частиною третьою статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень частини п`ятої статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Отже, саме заінтересована сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Матеріалами справи підтверджено, що 21.01.2025 між ОСОБА_1 (Клієнт за Договором) та Адвокатом Кривенко Наталією Анатолієвною (Адвокат за Договором) було укладено Договір про надання правничої допомоги №5/1, відповідно до якого предметом договору про надання правничої допомоги № 5/1 від 21.01.2025 визначено юридичний супровід у справі про скасування рішення Міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера та деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 28.08.2024 №11/ІІІ/24/154 про відмову у наданні йому статусу учасника бойових дій.

Відповідно до п.п.3.3 Договору клієнт з обов`язується здійснити передплату за надані адвокатські послуги у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч гривень 00 коп.) протягом семи календарних днів з дня підписання цього договору.

На підтвердження понесених витрат до заяви додано: Договір про надання правничої допомоги від 21.01.2025 (а.с.101-103, далі - Договір), Акт приймання-передачі наданих послуг, складений між позивачем та адвокат Кривенко Н.А. 25.06.2025 (а.с.104, далі - Акт приймання-передачі наданих послуг), ордер адвоката Кривенко Н.А. (а.с.14, 100), виданий на представництво інтересів ОСОБА_1 (а.с.14).

Вказані послуги адвоката позивачем оплачено в повному обсязі, а саме в сумі 5 000 грн, що підтверджується платіжної інструкцією від 27.01.2025 (а.с.105).

Отже, дійсність юридичного факту понесення витрат на професійну правничу допомогу з боку ОСОБА_1 підтверджено належними доказами.

Відповідач жодних заперечень чи клопотань щодо незгоди із заявленим до відшкодування розміром чи зменшення витрат на правничу допомогу до суду першої інстанції не подавав.

У справі, що розглядається, суд першої інстанції встановив, що співмірною є сума 5000 (п`ять тисяч) грн. для відшкодування витрат на правничу допомогу, а тому дійшов висновку про задоволення заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу.

При вирішенні заяви позивача судом першої інстанції було перевірено співмірність розміру витрат на оплату послуг адвокатів із складністю справи та наданих адвокатами послуг, обсягом цих послуг, а також ціною позову, як цього вимагає частина п`ята статті 134 КАС України. Суд першої інстанції навів мотиви, з яких він виходив при задоволенні заяви, й такі заявником апеляційної скарги не спростовані.

Зіставивши вказані обставини та врахувавши співмірність складності справи, що розглядається, з виконаною адвокатом роботою (наданими послугами), колегія суддів дійшла до висновку про повне та всебічне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, правильне застосування ним норм ст. 134 КАС України та справедливе визначення суми стягнення витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства у справах ветеранів України на користь ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів зазначає про відсутність підстав для скасування додаткового рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 у справі № 480/779/25.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства у справах ветеранів України - залишити без задоволення.

Долаткове рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.07.2025 по справі № 480/779/25 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін