Справа № 521/8132/25
Суддя: Леонов О. С.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №521/8132/25
Провадження № 2-а/521/135/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року місто Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Леонова О.С.,

при секретарі судового засідання Должненко В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Соловйової Олени Євгенівни, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанову про адміністративне правопорушення

В С Т А Н О В И В:

До Хаджибейського районного суду міста Одеси від ОСОБА_1 надійшов позов до капрала поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Соловйової Олени Євгенівни, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департамент патрульної поліції , в якому просить поновити строк на звернення до суду, визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №3672452 від 16 грудня 2024 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП), та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень.

Позивач категорично заперечує свою вину та факт вчинення зазначеного правопорушення, стверджуючи, що 16 грудня 2024 року о 13:07 він не керував транспортним засобом марки «Шкода», д.р.н. НОМЕР_1 , за адресою, вказаною у постанові.

Постанову вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на наступні аргументи:

Наявність у постанові суттєвих недоліків та суперечностей. Зокрема, позивач вказує на взаємовиключні відомості: у документі одночасно зазначено номер його посвідчення водія та стверджується, що він керував транспортним засобом, не маючи такого посвідчення. Крім того, на його думку, невірно вказано адресу його проживання. Ці обставини, на переконання позивача, свідчать про те, що посадова особа належним чином не встановила особу водія.

Відсутність доказів вчинення правопорушення. Позивач наголошує, що відповідачем не надано жодних належних та допустимих доказів (фотофіксації, відеозапису, показів свідків), які б підтверджували факт керування ним транспортним засобом та наявність у його діях складу адміністративного правопорушення. Сама по собі постанова, відповідно до ст. 251 КУпАП, не є беззаперечним доказом вини.

Порушення принципу презумпції невинуватості. Посилаючись на ст. 62 Конституції України, позивач зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, позивач просить поновити строк на оскарження, оскільки копію постанови йому не було вручено у встановленому законом порядку, а про її існування він дізнався значно пізніше, що позбавило його можливості своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями Хаджибейського районного суду м. Одеси, справу розподілено судді Хаджибейського районного суду міста Одеси Леонову О.С.

Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до капрала поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Соловйової Олени Євгенівни, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанову про адміністративне правопорушення. Прийнято до розгляду та відкрити провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Соловйової Олени Євгенівни, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанову про адміністративне правопорушення. Ухвалено розгляд адміністративної справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

23 червня 2025 року до суду надійшло клопотання від представника третьої особи Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, в якому він просить залишити позовну заяву ОСОБА_1 без розгляду. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач пропустив встановлений законом строк на звернення до суду з цим позовом, а наведені ним підстави для поновлення строку є неповажними.

На підтримку своєї позиції представник третьої особи зазначає наступне: Оскаржувана постанова була винесена 16.12.2024. Відповідно до ст. 289 КУпАП, строк на її оскарження становить десять днів. Таким чином, останнім днем для подання позову було 26.12.2024, тоді як позивач звернувся до суду лише 19.05.2025.

Твердження позивача про те, що він не отримував копію постанови 16.12.2024, а ознайомився з нею лише у травні 2025 року, не відповідають дійсності та вводять суд в оману. На спростування цих доводів представник посилається на копію оригіналу постанови, де у графах № 8 та № 9 містяться власноручні підписи позивача, які підтверджують факт ознайомлення з постановою та отримання її копії саме 16.12.2024 на місці зупинки.

Представник також звертає увагу, що сам позивач додав до своєї позовної заяви копію постанови, яку отримав від поліцейських. Посилаючись на практику Верховного Суду та Європейського суду з прав людини, представник відповідача стверджує, що позивач не довів наявність об`єктивно непереборних обставин, які завадили йому вчасно звернутися до суду. Натомість, на думку відповідача, така поведінка свідчить про пасивність та відсутність обачливості з боку позивача щодо захисту своїх прав протягом майже п`яти місяців.

З огляду на викладене, вважає, що підстави для поновлення строку відсутні, а тому просить суд, керуючись ст. 123, 240 КАС України, залишити позовну заяву без розгляду.

23.06.2025 року вх.№ 41233 до суду надійшли письмові пояснення від третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП. У поясненнях представник просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи його необґрунтованим та спрямованим на уникнення позивачем відповідальності. В обґрунтування своєї позиції третя особа наводить такі аргументи: Представник зазначає, що 16.12.2024 працівники поліції правомірно зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 .. Під час перевірки за наявними базами даних було встановлено, що позивач ніколи не отримував посвідчення водія та не має права керування транспортними засобами. Процедура розгляду справи, на думку представника, була дотримана в повному обсязі: позивачу роз`яснили його права, після чого винесли оскаржувану постанову, копію якої він отримав на місці, що підтверджується його особистими підписами у відповідних графах постанови.

Третя особа повторно наголошує на пропуску позивачем десятиденного строку на оскарження постанови. Стверджує, що доводи позивача про неотримання копії постанови спростовуються його ж підписами, а тому підстави для поновлення строку відсутні, а позов підлягає залишенню без розгляду.

Доводи позивача про одночасне зазначення документу «посвідчення водія» та порушення у вигляді керування без нього, представник пояснює технічною помилкою програмного забезпечення. Зазначається, що номер, внесений до постанови, насправді є номером паспорта громадянина України (ID-картки) позивача. Такий формальний недолік, з посиланням на практику Верховного Суду, не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення.

Третя особа пояснює, що відеозапис з нагрудного реєстратора поліцейського, на якому зафіксовано правопорушення, був знищений у зв`язку із закінченням 30-денного строку його зберігання, встановленого відомчою інструкцією. Оскільки позивач не оскаржив постанову у визначений законом строк, підстав для продовження зберігання відеозапису не було.

Представник зауважує, що позивач, в свою чергу, не надав жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у позовній заяві, зокрема того, що він не перебував за кермом транспортного засобу. Враховуючи викладене, третя особа вважає дії поліцейського правомірними, постанову законною та обґрунтованою, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню.

З огляду на те, що сторони у повному обсязі скористалися своїми правами щодо подання процесуальних документів, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті на підставі наявних у справі матеріалів.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Щодо клопотання про залишення позову без розгляду.

Суд зазначає, що питання дотримання позивачем строків звернення до суду вже було предметом розгляду. Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 22.05.2025 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку було задоволено. Вказана ухвала є чинною та не скасована. Відповідно до принципу правової визначеності, суд не може повторно переглядати питання, яке вже було вирішено в межах цієї справи. Таким чином, у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи судом встановлено, що 16 грудня 2024 року о 13:07 в м. Одеса, по провулку Кордонному, 19, відповідачем, капралом поліції Соловйовою О.Є., відносно позивача, ОСОБА_1 , було винесено постанову серії ЕНА № 3672452 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом) та накладено штраф у розмірі 3400 грн.

Згідно з витягом з інформаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції» (ІПН), наданим представником УПП, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

З копії оскаржуваної постанови вбачається, що у блоці № 4 постанови вказано номер документу 011049472. Згідно з іншими адміністративними матеріалами, складеними відносно позивача (зокрема, протоколом серії EPR1 № 281658 від 25.03.2025), вказаний номер ідентифікується як номер паспорта громадянина України (ID-картки) ОСОБА_1 .

Відповідно до долучених до матеріалів справи витягів з бази «Адмінпрактика», позивач ОСОБА_1 неодноразово протягом 2023-2025 років притягався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, передбачених ст. 126 КУпАП.

Після несплати штрафу у добровільний строк Управлінням патрульної поліції було направлено заяву до Хаджибейського відділу ДВС у м. Одесі для стягнення з позивача подвійного розміру штрафу в сумі 6800 грн.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Предметом цього позову є вимога про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Перш ніж надавати оцінку обставинам вчинення правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати, чи пред`явлено позов до належного відповідача, оскільки вирішення цього питання є необхідною умовою для ефективного захисту порушеного права.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Частина 2 цієї статті уточнює, що від імені органів Національної поліції розглядати справи і накладати стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції.

Аналіз цієї норми, у світлі усталеної практики Верховного Суду (зокрема, постанови від 17.09.2020 у справі №742/2298/17 та від 26.12.2019 у справі №724/716/16-а), свідчить, що інспектори поліції діють не як самостійні суб`єкти владних повноважень, а як представники уповноваженого органу.

Таким чином, належним відповідачем у справах про оскарження постанов про адміністративні правопорушення є саме орган державної влади, який має статус юридичної особи, а не його посадова особа чи структурний підрозділ.

Згідно з Положенням про Департамент патрульної поліції, затвердженим наказом Національної поліції України № 73 від 06.11.2015, Департамент патрульної поліції (ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції, який є юридичною особою публічного права. Управління патрульної поліції в областях є його структурними (відокремленими) підрозділами.

Як вбачається з матеріалів справи, позов пред`явлено до капрала поліції Соловйової О.Є. (посадової особи) за участю Управління патрульної поліції в Одеській області (структурного підрозділу) як третьої особи.

Однак, з огляду на вищезазначену судову практику, ані інспектор, ані територіальне управління патрульної поліції не можуть бути самостійними відповідачами у цій категорії справ. Належним відповідачем у цій справі є Департамент патрульної поліції.

Така правова позиція повністю узгоджується з висновками Другого апеляційного адміністративного суду, викладеними у постановах від 17.03.2025 у справі № 950/3408/24 та від 04.07.2023 у справі № 524/1551/23, де суд чітко вказав, що позови, пред`явлені до інспекторів або територіальних управлінь, є позовами до неналежних відповідачів.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача може замінити первісного відповідача належним. Проте, обов`язок правильного визначення відповідача лежить на позивачеві.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Оскільки ані капрал поліції Соловйова О.Є., ані Управління патрульної поліції в Одеській області не є тією особою, яка повинна відповідати за позовом, у суду відсутні правові підстави для задоволення вимог до них.

Суд зауважує, що така відмова у задоволенні позову з процесуальних підстав (через пред`явлення його до неналежного відповідача) не є оцінкою дій інспектора поліції по суті та не свідчить про доведеність чи недоведеність факту правопорушення.

Водночас, відмова у задоволенні позову з цих підстав не позбавляє позивача права на повторне звернення до адміністративного суду з тими самими вимогами, але до належного відповідача Департаменту патрульної поліції, заявивши у разі необхідності клопотання про поновлення строку на звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі саме з підстав пред`явлення позову до неналежного відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 48, 72-77, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до капрала поліції 2 взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Соловйової Олени Євгенівни, за участю третьої особи - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанову про адміністративне правопорушення відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 08.10.2025 року.

Суддя О.С. Леонов

08.10.25