Справа № 520/12737/25
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року № 520/12737/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник Головного управління національної поліції в Харківській області Токар Петро Танасійович про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління національної поліції в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник Головного управління національної поліції в Харківській області Токар Петро Танасійович, в якому з урахуванням уточнень просив суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 02.05.2025 року №560 про застосування до інспектора взводу №1 роти № 4 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні Присяги поліцейського, передбаченої частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію»; частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,4 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1,2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію»;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 09.05.2025 року №255 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника командира взводу №1 роти №4 БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 10.05.2025р. по 19.05.2025 р. в сумі 29630,26 грн. (двадцять дев`ять тисяч шістсот тридцять грн 26 коп.) з відрахуванням обов`язкових податків та зборів;

- допустити судове рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу до негайного виконання.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ Головного управління Національної поліції в Харківської області від 02.05.2025 року №560, на думку позивача, є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Третя особа правом на подання пояснень по справі не скористалась.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2025 до ГУНП в Харківській області надійшла доповідна записка т.в.о. командира БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області майора поліції Есаулка В.І. від 08.04.2025 вих. № 733/119-38/14-2025, адресована начальнику ГУНП в Харківській області полковнику поліції Петру Токарю, в якій містилась інформація про відмову від виконання наказу зведених підрозділів Департаменту превентивної діяльності Національної поліції України від 07.04.2025 № 214 дск/ВС «Про виконання бойового (спеціального) завдання» зокрема поліцейським БПОП (стрілецький) ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.04.2025 № 1094 призначено провести службове розслідування за обставинами, викладеними у доповідній записці від 08.04.2025 вих. № 733/119-38/14-2025.

28.04.2025 року було затверджено висновок службового розслідування, згідно з яким комісія ухвалила за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини, третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1 пункту 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливо призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, до заступника командира взводу № 1 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 02.05.2025 року №560, яким за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини, третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпунктів 1 пункту 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливо призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987, до заступника командира взводу № 1 роти № 4 батальйону поліції особливого призначення (стрілецький) ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 09.05.2025 року №255 о/с звільнено зі служби в поліції ОСОБА_1 за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Позивач, вважаючи протиправними оскаржувані рішення, звернувся до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань зокрема бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 580-VIII під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

Згідно з п. 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливо призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987 поліцейські підрозділів зобов`язані неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського та вимог цього Положення; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог законодавства України, посадових (функціональних) обов`язків, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та актів Національної поліції України організаційно-розпорядчого характеру; постійно вдосконалювати свій рівень професійної майстерності, у тому числі фізичної, тактичної та вогневої підготовок, а також професійні якості.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно зі статтею 19 Закону №580 у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Держава відповідно до закону відшкодовує шкоду, завдану фізичній або юридичній особі рішеннями, дією чи бездіяльністю органу або підрозділу поліції, поліцейським під час здійснення ними своїх повноважень.

Поліцейські поліції особливого призначення, які під час дії воєнного стану залучені до безпосередньої участі в бойових діях, у разі вчинення військових адміністративних або військових кримінальних правопорушень несуть відповідно адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст. 18 Закону № 580-VIII, зобов`язує поліцейського, з-поміж іншого, бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції (п. 1, 2, 4, 8, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 2 ст. 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Відповідно до вимог абзаців другого та третього пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 (далі Правил етичної поведінки) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Згідно з ч.10 ст. 14 Дисциплінарного статуту порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок проведення службових розслідувань в органах поліції, оформлення результатів службового розслідування та прийняття за ними рішення станом на час виникнення спірних правовідносин визначався Порядком проведення службового розслідування у Національній поліції України, затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893 (далі - Порядок №893).

Згідно з п. 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Частиною 1 ст. 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Судом встановлено, що позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог частини першої статті 65 Конституції України, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 4 частини, третьої статті 1, частини першої статті 5 Дисциплінарного статуту, підпункту 1 пункту 1 розділу VII Положення про підрозділи поліції особливо призначення, затвердженого наказом МВС України від 04.12.2017 № 987.

Так, службовим розслідуванням встановлено вчинення дисциплінарного проступку позивачем, який відмовився від виконання вимог наказу ЗП ДПД НПУ від 07.04.2025 № 214 дск/ВСЛ «Про виконання бойового спеціального завдання» та не прибув на визначені позиції.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 5 Дисциплінарно статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він не відмовлявся виконати бойове розпорядження, але за станом здоров`я не міг виїхати на його виконання саме в зазначений у наказі час, та після проходження лікування або проведення хірургічного втручання він був готовий до подальшого виконання бойових розпоряджень.

Так, позивачем надано копію консультаційного висновку спеціаліста від 10.03.2025, згідно якого у нього наявна варикозна хвороба.

При цьому, у вищевказаному висновку у розділах «Обмеження фізичного навантаження» і «Рекомендовано відкрити довідку про тимчасову непрацездатність» даних не зазначено.

Отже, вказаний документ свідчить про те, що діагноз позивача не потребує обмеження фізичного навантаження і рекомендації відкрити довідку про тимчасову непрацездатність.

При цьому, під час проголошення наказу від 07.04.2025 № 214 дск/ВСЛ «Про виконання бойового (спеціального) завдання» перед поліцейськими БПОП ГУНП здійснювалась відеофіксація.

Під час проведення службового розслідування, проведено огляд відеозаписів з портативного відеореєстратора поліцейських БПОП ГУНП, про що складено акт огляду відеозапису від 22.04.2025 № 958/119-15-2025,

Згідно вказаного акту при відкритті файлу № 1 «VID03F-15-0010.M0V» встановлено, що на ньому міститься відеозапис - фіксація зачитки бойового наказу. Вказано, що при відкритті файлу під № 2 «VID55F-15-0011.M0V» встановлено наявність відеозапису - фіксації зачитування поліцейським бойового наказу. Зазначено, що при відкритті файлу під № 3 «VID55F-15-0012.M0V» продовжується фіксація зачитування бойового наказу поліцейським БПОП (стрілецького). Зазначено, що після закінчення зачитування вказаного наказу, інспектор відділення моніторингу та контролю БПОП (стрілецького) ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції Дарвін І.В., який здійснює відеофіксацію підходить до поліцейського, який представився як ОСОБА_1 , на запитання повідомив, що суть наказу йому зрозуміла, на запитання чи готовий він виконувати вказаний наказ, ОСОБА_1 повідомив, що морально готовий, але на даний час за станом здоров`я не може. Зазначено, що на запитання чи звертався він до лікаря та психолога за медичною допомогою ОСОБА_1 повідомив, що звертався у кінці березня до медичної роти, лікар пояснив, що на даний момент у даного бійця обмежень по фізичним навантаженням немає, а звернення до лікаря зафіксовані. На повторне питання чи готовий він виконувати завдання, ОСОБА_1 повідомив, що не готовий за станом здоров`я. На що ОСОБА_2 зауважив, що лікар повідомив про відсутність обмежень до виконання, на що ОСОБА_3 , зазначив, що лікар бачить його вперше.

Також, відповідачем було надано до суду відеозаписи, які було досліджено судом під час розгляду даної справи.

Позивачем під час проведення службового розслідування надано пояснення, в яких посилався на те, що 07.04.2025 в м. Краматорськ йому було доведено наказ ЗП ДПД НПУ «Про виконання бойового (спеціального) завдання», під час доведення якого він не відмовився від його виконання, але за станом здоров`я не міг його виконувати. Звертався до медичної роти 10.03.2025 до лікаря-консультанта ОСОБА_4 (медична довідка № 1908 від 10.03.2025), яка без будь-яких обстежень встановила йому діагноз: «варикозна хвороба вен лівої ноги 2 ступеню» та повідомила, що йому необхідна операція, але неаправлення до госпіталю не надала, у зв`язку з чим він вважає лікаря ОСОБА_4 недостатньо кваліфікованим лікарем. Після цього, позивач кожного дня відвідував заняття.

Під час проведення службового розслідування було опитано начальника відділу психологічного забезпечення управління кадрового забезпечення Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_5 , згідно пояснень якої 07.04.2025 за психологічною підтримкою та допомогою поліцейські, які відмовились від виконання бойового (спеціального) завдання, цього дня не зверталися. За об`єктивними, зовнішньо вираженими показниками (діями, вчинками, мовленням, зовнішнім виглядом) встановлено, що індивідуальні особливості перебігу психічних процесів та психічний стан зазначених поліцейських (станом на 07.04.2025) - задовільний. Гострих стресових реакцій та інших негативних станів, які вказували б на нездатність до виконання ними бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.

Також, під час проведення службового розслідування було опитано старшого інспектора з ОД відділу лікувально-евакуаційного забезпечення управління домедичної та медичної допомоги (мр) Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції « ІНФОРМАЦІЯ_1 » лейтенанта поліції ОСОБА_6 , згідно пояснень якої за медичною допомогою до лікарів медичної роти до моменту зачитування бойового наказу поліцейські не зверталися. За об`єктивними зовнішніми показниками фізичний стан вищевказаних поліцейських (станом на 07.04.2025) - задовільний. Гострих чи хронічних захворювань в стадії загострення, які вказували б на нездатність до виконання бойових (спеціальних) завдань, не спостерігалось.

Крім того, Головне управління національної поліції в Харківській області звернулось листом №880/119-15-2025 від 16.04.2025 до Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області», в якому зокрема просило повідомити інформацію щодо звернення зокрема позивача зі скаргами на здоров`я.

У відповідь на вказаний лист Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області» листом №33/41-920 від 29.04.2025 повідомила, що з 01.01.2025 ні до лікарів поліклініки, ні до лікарів госпіталю ДУ ТМО особи, вказані у запиті не звертались.

Враховуючи зазначені обставини, суд вважає не доведеними посилання позивача на те, що стан його здоров`я перешкоджав виконанню наказу.

При цьому, суд, дослідивши матеріали справи у сукупності, вважає, що позивач відмовився від виконання наказу без наявності поважних причин за станом здоров`я, які б перешкоджали виконанню наказу.

Відповідно до п. 24 частини 1 статті 23 Закону України Про Національну поліцію, поліція відповідно до покладених на неї завдань: бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону України Про Національну поліцію у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Відповідно до абзацу 6 розділу ІІ Положення про батальйон поліції особливого призначення (стрілецький), затвердженого наказом ГУНП в Харківській області від 09.10.2024 № 2172 (далі - Положення), батальйон поліції особливого призначення (стрілецький) беруть участь беруть участь в обороні України, виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану під час дії воєнного стану на всій території України або в окремій її місцевості та 60 днів після цього.

Враховуючи обставини, які були встановлені дисциплінарною комісією та відображені у висновку службового розслідування, Головним управлінням Національної поліції в Харківській області правомірно видано накази від 02.05.2025 року №560 та від 09.05.2025 року №255 о/с.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідачем не порушено прав позивача, протилежного судовим розглядом не встановлено, а позивачем не доведено.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Щодо інших посилань сторін, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судовий збір підлягає розподілу відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління національної поліції в Харківській області (61002, м.Харків, вул. Жон Мироносиць, 13), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог начальник Головного управління національної поліції в Харківській області Токар Петро Танасійович (61002, м.Харків, вул. Жон Мироносиць, 13) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.