Справа № 280/10690/24
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/10690/24

Головуючий суддя І інстанції Кисіль Р.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Іванова С.М. (доповідач),

суддів: Шальєвої В.А., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2025 в адміністративній справі №280/10690/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у не розгляді рапорту №1453/2571 від 30.08.2024;

- зобов`язати відповідача розглянути рапорт №1453/2571 від 30.08.2024.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2025 адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту №1453/2571 від 30.08.2024 про направлення ОСОБА_1 до військового шпиталю.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 №1453/2571 від 30.08.2024 про направлення до військового шпиталю та прийняти відповідне рішення з даного питання. Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просила скасувати вищезазначене рішення як незаконне та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що в поданому рапорті ОСОБА_1 № 1453/2571 від 30.08.2024року взагалі відсутні медичні та інші документи які мали слугувати підставою для направлення його на лікування.

У зв`язку з тим, що місце перебування ОСОБА_1 невідоме, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 221 від 07.08.2024 вважається таким, що не прибув після лікування, (самостійно залишив частину) з 07.08.2024року, рапорт позивача був розглянутий та не був погоджений, про що ОСОБА_1 було проінформовано у відповідь на адвокатський запит.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції, 16.04.2024 позивач потрапив в дорожньо-транспортну пригоду під час виконання службових обов`язків, щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Позивач отримав низку травм, які включають ушкодження м`яких тканин на обличчі, верхній та нижній кінцівках, а також у ділянці спини та правого плечового суглобу. Ушкодження характеризуються як рвані рани, забої, садна та інші пошкодження, що залучають кілька Ділянок тіла. Окрім цього, зафіксовано часткову втрату зуба, що також пов`язано з отриманими травмами. Наявність закритої черепно-мозкової травми (ЗЧМТ) та струс головного мозку (СГМ), вказує на суттєве пошкодження голови, що входить до комплексу отриманих тілесних ушкоджень.

Позивач направлений на лікування до військово-медичного центру Північного регіону. Згідно з виписки медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого №4478 з 16.04.2024 по 23.04.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, на підставі направлення від в/ч НОМЕР_1 №1643/1432м/с від 28.05.2024, відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №156 від 03.06.2024 позивач вибув на госпіталізацію до військової частини НОМЕР_2 . Згідно виписки з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №361 в період з 14.06.2024 по 29.06.2024 ОСОБА_1 перебував на лікуванні в КНП «Госпіталь ветеранів війни» ЗОР.

Позивачем направлено рапорт №1453/1864 від 26.06.2024, в якому він просив відповідача продовжити йому лікування та направити його до військового шпиталю, в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Рішення за результатами розгляду рапорту №1453/1864 від 26.06.2024 прийнято не було, жодної відповіді (повідомлення) за результатами розгляду рапорту позивач не отримав. Зазначене, зокрема, підтверджується висновками суду викладеними у рішенні від 09.01.2025 по справі №280/10304/24 (станом на 21.02.2025 рішення не набрало законної сили).

Після закінчення курсу лікування 29.06.2024 позивач був виписаний, що підтверджено випискою з медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення №361, та повідомленням військової частини НОМЕР_2 вх. №6754 від 29.06.2024.

Відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 №221 від 07.08.2024 ОСОБА_1 військовослужбовець в/ч НОМЕР_1 з 06.08.2024 вважається таким, що не прибув після лікування (самостійно залишив частину), з 07.08.2024 його знято з усіх видів забезпечення та виключено з продовольчого забезпечення в/ч НОМЕР_1 з 04 червня 2024 року.

Не отримавши відповіді, щодо результатів розгляду рапорту №1453/1864 від 26.06.2024, позивачем повторно направлено рапорт за №1453/2571 від 30.08.2024, щодо направлення його до військового шпиталю, у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Проте рішення та/або повідомлення про прийняття рішення за результатами розгляду рапорту №1453/2571 від 30.08.2024, позивач не отримав.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки в/ч НОМЕР_1 належним чином не розглянула рапорт позивача від 30.08.2024 про направлення його до військового та не прийняла будь-яке рішення, яке б породжувало для позивача юридичні наслідки, тому в контексті спірних правовідносин необхідно зобов`язати відповідача розглянути зазначений рапорт та прийняти відповідне рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.6 ст.2 Закону №2232-ХІІ передбачені наступні види військової служби: базова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти), а також закладів фахової передвищої військової освіти; військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII охорона здоров`я військовослужбовців забезпечується створенням сприятливих санітарно-гігієнічних умов проходження військової служби, побуту та системою заходів з обмеження дії небезпечних факторів військової служби, з урахуванням її специфіки та екологічної обстановки, які здійснюються командирами (начальниками) у взаємодії з місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Турбота про збереження та зміцнення здоров`я військовослужбовців - обов`язок командирів (начальників). На них покладається забезпечення вимог безпеки при проведенні навчань, інших заходів бойової підготовки, під час експлуатації озброєння і військової техніки, проведення робіт та виконання інших обов`язків військової служби.

Військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, мають право на безоплатну медичну допомогу у військово-медичних закладах охорони здоров`я. Військовослужбовці, резервісти під час служби у військовому резерві щорічно проходять медичний огляд, стосовно них проводяться лікувально-профілактичні заходи.

Відповідно до підпункту 2.1.6. Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженої наказом ГК ЗСУ від 07.04.2017 №124 (далі - Інструкція №124), зі змінами та доповненнями, рапорт (заява) - письмове звернення військовослужбовця (працівника) до вищої посадової особи з проханням (надання відпустки, матеріальної допомоги, поліпшення житлових умов, переведення, звільнення тощо) чи пояснення особистого характеру.

Згідно з підпунктом 3.11.6. Інструкції №124, документи, в яких не зазначено строк виконання, повинні бути виконані не пізніше ніж за 30 календарних днів із моменту реєстрації документа у військовій частині (установи), до якої надійшов документ.

Наказом Міністерства оборони України від 06 серпня 2024 року №531 затверджено «Порядок організації роботи з рапортами військовослужбовців у системі Міністерства оборони України», зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 серпня 2024 року за №1214/42559 (далі Порядок №531).

Цей Порядок визначає механізм оформлення, подання, реєстрації, розгляду, прийняття та повідомлення рішення за результатами розгляду рапортів військовослужбовців у Міністерстві оборони України (далі - Міноборони), Збройних Силах України (далі - Збройні Сили) та Державній спеціальній службі транспорту (пункт 1 розділу І Порядку №531).

Рапорти подаються в усній та письмовій (паперовій або електронній) формах. Військовослужбовець має право усно рапортувати за допомогою технічних засобів комунікації (пункт 1 розділу ІІ Порядку №531).

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ Порядку №531 непогодження рапорту безпосереднім та/або прямими командирами (начальниками) не перешкоджає подальшому руху рапорту для його розгляду командиром (начальником) або іншою посадовою особою, яка уповноважена приймати рішення стосовно порушеного в рапорті питання, та прийняття рішення по суті рапорту. Особливості розгляду рапортів, поданих в електронній формі, врегульовано розділом IV цього Порядку.

Відмова у задоволенні рапорту має бути вмотивованою.

Пунктом 7 розділу ІІІ Порядку №531 встановлено, що забороняється:

1) встановлювати будь-які інші вимоги щодо форми та змісту паперового рапорту, що не передбачені цим Порядком, у тому числі стосовно:

подання рапортів з окремих питань виключно написаними власноруч або друкованим способом;

недотримання вимог щодо розміру полів, відступів, шрифтів, кольору чорнила чи друку, розміру та якості паперу тощо, які не передбачені цим Порядком;

наявності граматичних, синтаксичних чи інших помилок, які не впливають на суть рапорту;

2) відмовляти у розгляді рапорту у разі відсутності доданих документів або інформації, які є або повинні бути в наявності у розпорядженні командира (начальника), створюються/формуються/видаються самим підрозділом та/або можуть бути витребувані підрозділом в іншого підрозділу та/або відповідного закладу охорони здоров`я тощо;

3) вимагати від військовослужбовця попереднього усного погодження паперового або електронного рапорту із безпосереднім або прямим командиром (начальником) перед його фактичним поданням відповідно до положень цього Порядку;

4) відмовляти у прийнятті (реєстрації) власноруч написаних рапортів військовослужбовців.

Початок перебігу строку розгляду паперового рапорту розпочинається із часу подання рапорту, а не часу його реєстрації в службі діловодства.

Часом подання паперового рапорту є дата передачі рапорту на погодження безпосередньому командиру (начальнику) військовослужбовця, а у разі відмови в розгляді рапорту безпосереднім командиром (начальником) - дата передачі рапорту прямому командиру (начальнику), з урахуванням вимог пункту 1 цього розділу.

У разі направлення рапорту засобами поштового зв`язку часом подання рапорту є дата надходження рапорту до поштового відділення за місцем знаходження відповідного підрозділу (пункт 8 розділу ІІІ Порядку №531).

Згідно з пунктом 9 розділу ІІІ Порядку №531 розгляд паперового рапорту військовослужбовця всіма його прямими командирами (начальниками) здійснюється:

1) невідкладно, але не пізніше ніж за 48 годин із часу подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які стосуються військової дисципліни, обов`язків особового складу під час виконання бойових наказів (розпоряджень), збереження життя та здоров`я особового складу, відпустки за сімейними обставинами та з інших поважних причин;

2) у строк не більше 14 днів із дня подання військовослужбовцем рапорту - щодо питань, які не відносяться до питань, визначених підпунктом 1 цього пункту.

Як свідчать встановлені обставини справи, позивачем 30 серпня 2024 року подано на ім`я командира в/ч НОМЕР_1 рапорт щодо направлення його до військового шпиталю в зв`язку з погіршенням стану здоров`я.

Отримання вказаного рапорту відповідачем не заперечується.

В свою чергу, відповідне рішення за результатом розгляду наведеного рапорту, відповідачем прийнято не було.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції, що розглянутим вважається той рапорт, за яким прийнято вмотивоване рішення та це рішення або відповідь (повідомлення) доведені до військовослужбовця належним чином.

Відповідь на рапорт має містити рішення з посиланням на акти законодавства та роз`ясненням порядку оскарження.

Відтак, з огляду на вказані обставини справи, відповідачем поданий позивачем рапорт не було розглянуто протягом визначеного Порядком №531 строку та вмотивоване рішення за результатами розгляду не прийнято.

Що стосується посилань відповідача на те, що рапорт позивача був розглянутий та не був погоджений, про що ОСОБА_1 було проінформовано у відповідь на адвокатський запит, то колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що необхідність звернення представника позивача до в/ч НОМЕР_1 із адвокатським запитом викликана вже допущеною відповідачем бездіяльністю щодо не розгляду поданого рапорту, а так само внаслідок неприйняття жодного рішення за поданим позивачем рапортом, тому надання відповідачем листа у відповідь на адвокатський запит не є належним та вмотивованим рішенням по розгляду вказаного рапорту.

Щодо відсутності в рапорті №1453/2571 від 30.08.2024 доказів про необхідність направлення на лікування, то колегія суддів апеляційного суду зазначає, що не отримавши жодної відповіді, щодо результатів розгляду рапорту №1453/1864 від 26.06.2024, позивачем направлено повторно рапорт №1453/2571 від 30.08.2024, щодо направлення його до військового шпиталю.

Отже, направлення рапорту №1453/2571 від 30.08.2024 зумовлено ненаданням відповіді на перший рапорт (№1453/1864 від 26.06.2024).

Між тим, з матеріалів справи видно, що певні документи були долучені до рапорту від 26.06.2024.

Поряд з вказаним, відсутність даних документів в рапорті не є підставою для не розгляду та ненадання відповіді, чим саме порушено Порядок №531.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21.02.2025 в адміністративній справі №280/10690/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко