Справа № 340/3179/25
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №340/3179/25

адміністративне провадження № Пз/990/8/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів: Єресько Л.О., Желєзного І.В., Жука А.В., Радишевської О.Р.,

розглянувши подання Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд Верховним Судом як зразкової справи №340/3179/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшло подання Кіровоградського окружного адміністративного суду про розгляд адміністративної справи №340/3179/25 як зразкової.

Провадження у цій справі було відкрито ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року.

У позовній заяві позивачем заявлені такі вимоги:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, відповідно до вимог Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної Гвардії України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року до 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 "Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної Гвардії України щодо непроведення нарахування грошового забезпечення з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 29 січня 2020 року до 31 грудня 2020 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (2102 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01 січня 2021 року до 31 грудня 2021 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (2270 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01 січня 2022 року до 31 грудня 2022 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року (2481 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України здійснити перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення та одноразові додаткові види грошового забезпечення), інших виплат, які розраховуються з урахуванням посадового окладу, з 01 січня 2023 року до 31 травня 2023 року, виходячи із розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначити шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2023 року (2684 грн), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно додатків 1 і 14 до постанови Кабінету Міністрів Україні "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року №704, та здійснити виплату різниці з урахуванням виплачених сум.

На обґрунтування подання Кіровоградський окружний адміністративний суд зазначає, що здійснюючи підготовку цієї справи до розгляду, установив, що крім цієї справи у провадженні Кіровоградського окружного адміністративного суду перебували та перебувають аналогічні справи за позовами осіб, які проходять військову службу або звільнені з військової служби про зобов`язання проведення перерахунку та стягнення грошового забезпечення, зокрема, з урахуванням даних про розмір посадового окладу та окладу за спеціальним званням, обчислених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідні тарифні коефіцієнти, для здійснення обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військове звання з 01 січня 2020 року, з 01 січня 2021 року та з 01 січня 2023 року. При цьому зазначено, що майже у всіх цих справах і постає питання щодо обрахунку строків звернення до суду осіб, які продовжують проходити службу.

Це адміністративні справи №№ 340/5437/24, 340/5542/24, 340/5585/24, 340/6302/24, 340/7074/24, 340/6462/24, 340/1396/25, 340/1645/25, 340/1915/25, 340/2886/25, 340/3180/25, 340/3339/25, 340/3379/25, 340/3417/25, 340/3646/25, 340/6642/24, 340/4572/24, 340/2943/25, 340/3340/25, 340/3457/25, 340/2338/25, 340/3150/25, 340/2755/25, 340/3229/25, 340/2217/25, 340/6679/24, 340/1630/25, 340/8256/24, 340/1089/25, 340/616/25, 340/1708/25, 340/2423/25, 340/2424/25, 340/2425/25, 340/2426/25, 340/2427/25, 340/2428/25, 340/2429/25, 340/2431/25, 340/2430/25, 340/2433/25, 340/2434/25, 340/3181/25, 340/3185/25, 340/2975/25, 340/1076/25, 340/1376/25.

Як зазначено у поданні, спір у цих справах виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та позивачами у них заявлені аналогічні позовні вимоги до одного й того ж відповідача - суб`єкта владних повноважень.

До того ж вказано, що 29 січня 2020 року, з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/6453/18, виникли підстави для розрахунку грошового забезпечення, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 у відповідності до вимог статті 9 Закону №2011-XII.

Проте, як зазначено у поданні, позивач вважає, що має право на проведення обрахунку грошового забезпечення, визначаючи розмір посадового окладу станом на 01 січня 2021 року, 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року у зв`язку із підвищенням розміру прожиткового мінімуму працездатних осіб, без обмеження 2102 грн чи 1756 грн. При цьому, позивач зазначає на необхідність застосування розміру прожиткового мінімуму на одну особу, визначеного на відповідний бюджетний рік, а не як спеціальної бази для працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Водночас, у поданні наголошено на тому, що військовослужбовці отримують грошове забезпечення, яке відноситься до форми оплати праці і регулюється Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та Постановою КМУ №704.

Отже, невизначеність з цього питання, як вказано у поданні, зумовлює спірність у визначенні бази обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням.

Поряд з цим, зауважено про відсутність правових висновків Верховного Суду щодо початку обрахунку строку звернення до суду з вимогами про перерахунок щомісячного грошового забезпечення осіб, які продовжують проходити військову службу і, на яких поширюється частина перша статті 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у редакції з 19 липня 2022 року, та відповідно, які не задіяні у виконанні бойових завдань з оборони України.

На переконання судді Кіровоградського окружного адміністративного суду, яким було ініційовано подання, розгляд цієї справи як зразкової зможе вирішити дві правові проблеми: застосування бази обрахунку посадового окладу та обрахунку строку звернення до суду.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 червня 2025 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Мартинюк Н.М., судді: Білак М.В., Єресько Л.О., Мельник-Томенко Ж.М., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2025 року витребувано з Кіровоградського окружного адміністративного суду матеріали адміністративних справ №№ 340/5437/24, 340/5542/24, 340/5585/24, 340/6302/24, 340/7074/24, 340/6462/24, 340/1396/25, 340/1645/25, 340/1915/25, 340/2886/25, 340/3180/25, 340/3339/25, 340/3379/25, 340/3417/25, 340/3646/25, 340/3457/25, 340/2338/25, 340/3150/25, 340/2755/25, 340/3229/25, 340/6642/24, 340/4572/24, 340/2943/25, 340/3340/25, 340/2217/25, 340/6679/24, 340/1630/25, 340/8256/24, 340/1089/25, 340/616/25, 340/1708/25, 340/2423/25, 340/2424/25, 340/2425/25, 340/2426/25, 340/2427/25, 340/2428/25, 340/2429/25, 340/2431/25, 340/2430/25, 340/2433/25, 340/2434/25, 340/3181/25, 340/3185/25, 340/2975/25, 340/1076/25, 340/1376/25.

Означені матеріали адміністративних справ надійшли до Верховного Суду 07 липня 2025 року.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 вересня 2025 року, який здійснено на підставі розпорядження В.о. заступника керівника Апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 03 вересня 2025 року №1043/0/78-25, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Мельник-Томенко Ж.М., судді: Єресько Л.О., Желєзний І.В., Жук А.В., Радишевська О.Р.

Враховуючи, що у період з 15 вересня 2025 року до 19 вересня 2025 року суддя Радишевська О.Р. перебувала у відпустці, з 20 вересня 2025 року до 28 вересня 2025 року та з 29 вересня 2025 року до 04 жовтня 2025 року суддя Радишевська О.Р. перебувала у відрядженні, питання про відкриття провадження у цій справі як зразковій вирішується після повернення судді з відрядження.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі №340/3179/25 як зразковій, Верховний Суд керується таким.

Згідно з пунктом 21 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України) типові адміністративні справи - адміністративні справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги.

Відповідно до частини першої статті 290 КАС України, якщо у провадженні одного або декількох адміністративних судів перебувають типові адміністративні справи, кількість яких визначає доцільність ухвалення зразкового рішення, суд, який розглядає одну чи більше таких справ, може звернутися до Верховного Суду з поданням про розгляд однієї з них Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частина друга статті 290 КАС України передбачає, що у поданні про розгляд справи Верховним Судом як зразкової зазначаються підстави, з яких суд, що надає подання, вважає, що справа має бути розглянута Верховним Судом як зразкова, у тому числі посилання на типові справи. До подання додаються матеріали справи.

Відповідно до пункту 22 частини першої статті 4 КАС України зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення.

Інститут зразкових рішень запроваджений з метою підвищення ефективності правосуддя шляхом розвантаження судів та спрощення процедури розгляду справ. Розгляд типової справи як зразкової має відбуватись у правовідносинах, які виникли насамперед внаслідок нового чи зміненого правового регулювання у певній сфері суспільних відносин, що в свою чергу зумовлює необхідність скерування практики застосування таких змін з метою їх правильного сприйняття і реалізації.

Аналізуючи наведені положення процесуального закону у вимірі доцільності ухвалення зразкового рішення, Верховний Суд неодноразово зазначав, що інститут зразкової справи запроваджений з метою вирішення Верховним Судом питань застосування норм матеріального права у значній кількості адміністративних справ, які характеризуються аналогічними позовними вимогами та підставами виникнення спору, однаковими нормами, які регулюють спірні правовідносини, а також відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень.

Проте, слід зауважити, що доцільність ухвалення зразкового рішення у певній категорії типових спорів повинна виводитися передусім через призму завдання Верховного Суду як найвищого суду у системі судоустрою забезпечувати сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом (частина перша статті 36 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів»).

Тобто, «доцільність» є дещо ширшою категорією, аніж «кількість» однотипних спорів, які потребують однакового підходу до їх вирішення, тож не може визначатися виключно кількісним показником справ, які у розумінні пункту 21 частини першої статті 4 КАС мають ознаки типових, відтак механізм ухвалення зразкового рішення не потрібно застосовувати/розглядати лише як спосіб зменшити навантаження на суди першої інстанції.

Якщо виходити з того, що інститут зразкової справи є одним із способів забезпечення Верховним Судом єдності судової практики, то в такому сенсі основним орієнтиром для застосування цього механізму, на думку колегії суддів, має бути необхідність усунення (вирішення) проблеми неоднакового чи суперечливого застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм права у справах, спори у яких виникли за аналогічних обставин справи та однакового правового регулювання спірних відносин. Тобто, має існувати чітко окреслена проблема чи складність у правозастосуванні (зумовлена, приміром, невизначеністю чи суперечливістю законодавчого регулювання певних відносин) на прикладі типових справ, кількість яких у поєднанні з необхідністю узгодження підходів до їх вирішення і визначатиме доцільність ухвалення зразкового рішення в певній категорії спорів.

Варто зазначити, що неоднаковість підходів до вирішення однотипних спорів може проявитися, коли складеться певна (суперечлива чи неоднакова) судова практика їх розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, яка власне і засвідчить цю відмінність у правозастосуванні.

У такому контексті зразкове рішення слугуватиме для судів першої та апеляційної інстанцій своєрідним взірцем, орієнтиром того, як потрібно застосовувати закон і вирішувати подібні справи.

Однак, у поданні Кіровоградського окружного адміністративного суду не розкрито у чому суд бачить проблему у застосуванні статті 7 Закону України ''Про Державний бюджет України'' на відповідний рік при визначенні бази обрахунку розміру посадового окладу та окладу за військовим званням у вимірі спірних правовідносин (зумовленої, приміром, нечіткістю чи суперечливістю законодавства, наявністю неоднакових підходів до його тлумачення і застосування, неузгодженістю судової практики вирішення цих спорів) і самостійної відповіді на поставлені ним питання, з приводу яких пропонує висловитися Верховному Суду. На думку колегії суддів, недостатньо передати для вирішення Верховному Суду справу (як зразкову) тільки тому, що такі справи непоодинокі; передусім має існувати правова проблема, яка потребує однакового вирішення для значної кількості (типових) справ, а не лише справа/справи, у яких треба постановити рішення;

Разом з цим, колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень України судові справи №№ 340/5437/24, 340/5542/24, 340/5585/24, 340/6302/24, 340/7074/24, 340/6462/24, 340/1396/25, 340/1645/25, 340/1915/25, 340/2886/25, 340/3180/25, 340/3339/25, 340/3379/25, 340/3417/25, 340/3646/25, 340/6642/24, 340/4572/24, 340/2423/25, 340/2424/25, 340/2425/25, 340/2426/25, 340/2427/25, 340/2428/25, 340/2429/25, 340/2431/25, 340/2430/25, 340/2433/25, 340/2434/25, 340/3181/25, 340/2975/25, зазначені у поданні судді Кіровоградського окружного адміністративного суду як типові, уже розглянуті судами по суті та за результатами їх розгляду ухвалені відповідні рішення.

З огляду на те, що норма частини 1 статті 290 КАС України передбачає можливість звернення до Верховного Суду із поданням про розгляд справи як зразкової за умови перебування у провадженні одного або декількох адміністративних судів значної кількості типових адміністративних справ, колегія суддів зазначає, що вказівка у поданні на справи, які уже розглянуті по суті свідчить, що таке подання не містить умовних критеріїв для відповідності його вимогам означеної статті та, відповідно, необхідності ухвалення рішення у цій справі як зразковій.

Водночас, наявність у провадженні суду справ, щодо яких вже є сформована правова позиція Верховного Суду не зумовлює прийняття Верховним Судом справи до провадження як зразкової, і не може слугувати підставою для відкриття провадження у зразковій справі.

У поданні Кіровоградського окружного адміністративного суду також зауважено про відсутність правових висновків Верховного Суду щодо початку обрахунку строків звернення до суду з вимогами про перерахунок щомісячного грошового забезпечення осіб, які продовжують проходити військову службу і, на яких поширюється частина 1 статті 233 КЗпП України з 19 липня 2022 року, та відповідно, які не задіяні у виконанні бойових завдань з оборони України.

Суд звертає увагу, що Верховний Суд у рішенні від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 висловлював правову позицію щодо поширення приписів статті 233 КЗпП України в частині, що стосується строку звернення до суду у справах щодо проходження публічної служби, на правовідносини, пов`язані з недотриманням законодавства про оплату праці, які виникли і після 19 липня 2022 року. Так, Суд виснував, що положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п?ятою статті 122 КАС України. Аналогічний підхід щодо застосування приписів статті 233 КЗпП України застосовано Верховним Судом у подальшій правозастосовній практиці.

Водночас, ухвалою Верховного Суду від 06 червня 2025 року справу №420/27284/24 за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії передано на розгляд Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян Касаційного адміністративного суду для відступу від висновку, викладеного у рішенні Верховного Суду 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та інших зі схожими висновками щодо поширення на правовідносини, подібні до тих, які виникли у цій справі норм статті 233 КЗпП України.

Ураховуючи, що правовідносини, які склались у цій справі, не є новими в судовій практиці у поданні про розгляд цієї справи як зразкової, доцільність розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової відсутня.

Відповідно до частини шостої статті 290 КАС України Верховний Суд відмовляє у відкритті провадження у зразковій справі, якщо подання не відповідає вимогам частини першої та (або) другої цієї статті, зокрема через значні розбіжності у їх фактичних обставинах, які унеможливлюють прийняття для них зразкового рішення.

На цій основі Суд дійшов висновку, що зазначені у поданні підстави не зумовлюють доцільності розгляду цієї справи Верховним Судом як зразкової, а подання - не відповідає вимогам частини першої статті 290 КАС України, тому у відкритті провадження у зразковій справі слід відмовити.

Керуючись статтями 241, 248, 290 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у зразковій справі №340/3179/25 за поданням Кіровоградського окружного адміністративного суду відмовити.

Матеріали адміністративної справи №340/3179/25 разом з поданням та доданими документами повернути до Кіровоградського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко

Л.О. Єресько

І.В. Желєзний

А.В. Жук

О.Р. Радишевська ,

Судді Верховного Суду