Справа № 160/32022/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

24 вересня 2025 року м.Дніпросправа № 160/32022/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі № 160/32022/24 (суддя Неклеса О.М., справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку письмового провадження) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач) у вигляді відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, згідно із ст. ст. 26, 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування після досягнення віку 55 років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах як працівнику, зайнятому повний робочий день на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, після досягнення віку 55 років з 01.05.2024 року, та зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 13.03.1989 року по 10.01.1990 року, коли позивач працював слюсарем-ремонтником у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс, зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року, коли працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач з 01.12.1993 року отримував пенсію як особа з інвалідністю 3 групи, знаходячись на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. 14.05.2024 року позивач звернувся з заявою до відповідача щодо переведення його з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах, передбачену Списком № 2 робіт з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці, оскільки йому виповнилося 55 років і на цю дату позивач мав стаж робіт за Списком № 2 в розмірі 12 років 6 місяців. Заява відповідачем була задоволена і з 01 травня 2024 року позивачу призначили пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 і стали виплачувати зазначену пенсію. Після переходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 розмір його пенсії, яку отримав щомісячно за травень, червень, липень, серпень 2024 року складав близько 7000,00 грн.. 04.10.2024 року позивач отримав пенсію за вересень 2024 року у меншому розмірі 3085,62 грн.. Листом від 11.11.2024 року № 60673-44846/П-01/8-0400/24 відповідач повідомив, що актом перевірки від 19.08.2024 року №0400-11002-1/17581 встановлено, що відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів: з 25.01.2000 року по 12.03.2001 року та з 13.03.2006 року по 06.03.2007 року, оскільки атестація робочих місць на підприємстві не проводилася. Крім цього, виключено пільговий стаж роботи позивача з 14.12.1992 року оскільки позивач працював на посаді слюсар черговий з ремонту устаткування, по якій не було проведено атестацію в управлінні Мехремонт, яка атестована тільки з 13.03.2001 року та зазначена в переліку робочих місць СУРМ, тому у позивача відсутнє право переходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, за відсутністю необхідного стажу 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Позивач вважає дії відповідача протиправними, оскільки він досяг необхідного віку та записами трудової книжки та довідками підтверджується факт його роботи на посадах, які дають право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах. Також наголосив, що відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Так, суд:

-визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 13.03.1989 року по 10.01.1990 року, коли позивач працював слюсарем-ремонтником у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс, за Списком № 2 періоду роботи з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року, коли працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс;

-визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах;

-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 13.03.1989 року по 10.01.1990 року, коли позивач працював слюсарем-ремонтником у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс, до пільгового стажу за Списком № 2 період роботи з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року, коли працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс;

-зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до ч.2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, після досягнення віку 55 років з 01.05.2024 року.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, відповідач просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що за результатами проведеної перевірки складено акт від 19.08.2024 № 0400-011002- 1/17581 та проведено перерахунок пенсії позивача. Так, за результатами перевірки та згідно норм чинного законодавства, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи позивача по Списку № 2 періодів з 25.01.2000 по 12.03.2001 та з 13.03.2006 по 06.03.2007, оскільки атестація робочих місць на підприємстві не проводилась. Крім того, виключено пільговий стаж роботи з 14.12.1992, оскільки позивач працював на посаді «слюсар черговий та з ремонту устаткування», по якій не була проведена атестація в управлінні Мехремонт, тільки з 13.03.2001 за результатами атестації зазначена посада атестована та зазначена в переліку робочих місць Спеціалізованого управління ремонту та монтажу (СУРМ). В зв`язку з викладеним було проведено коригування пільгового стажу роботи позивача, що привело до його зменшення та встановлено відсутність права на перехід на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, оскільки відсутній пільговий стаж роботи 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Наполягає у скарзі, що дії Головного управління правомірні та відповідають чинному законодавству.

Позивач своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Колегія суддів, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи встановлено, що з 01.12.1993 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Пенсійному фонді України та отримує пенсію по інвалідності, III групи, призначену відповідно до Закону України від 09 липня 2003 №1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем було подано заяву на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

З 01 травня 2024 року позивачу призначили пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Після переходу на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 розмір його пенсії за травень, червень, липень, серпень 2024 року щомісяця складав близько 7000,00 грн.

Листом від 11.11.2024 року №60673-44846/Л-01/8-0400/24 відповідач повідомив, що позивачем подавалася заява на перехід з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Відповідно до наданих документів та даних системи персоніфікованого обліку до страхового стажу зараховано всі періоди його роботи. До пільгового стажу роботи зараховано всі періоди згідно пільгової довідки № 610 від 27.11.2023, виданої ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс по періодам: 13.03.1989 - 10.01.1990, 14.12.1992 - 10.03.1994, 11.03.1994 - 15.01.2003, 16.01.2003 - 30.09.2003, 01.10.2003 - 31.12.2008, з урахуванням виключених періодів, в т.ч. періоди, які необхідно було виключити в зв`язку з перервами між проведеною атестацією робочих місць. Довідка № 610 від 27.11.2023 службовою запискою була направлена на перевірку до відділу контрольно - перевірочної роботи. За результатами проведеної перевірки, складено акт від 19.08.2024 №0400-011002-1/17581 та проведено перерахунок пенсії за матеріалами перевірки. За результатами перевірки та згідно норм чинного законодавства, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу роботи по Списку № 2 періодів з 25.01.2000 по 12.03.2001 та з 13.03.2006 по 06.03.2007, оскільки атестація робочих місць на підприємстві не проводилась. Крім того, виключено пільговий стаж роботи з 14.12.1992, оскільки позивач працював на посаді слюсар черговий та з ремонту устаткування, по якій не була проведена атестація в управлінні Мехремонт, тільки з 13.03.2001 за результатами - атестації зазначена посада атестована та зазначена в переліку робочих місць Спеціалізованого управління ремонту та монтажу (СУРМ). В зв`язку з викладеним, було проведено коригування пільгового стажу роботи, що привело до його зменшення та встановлено відсутність права па перехід на пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, оскільки відсутній пільговий стаж роботи 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Вважаючи такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що особи, зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками №1, 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію їх робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.

При цьому, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування визначені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058) .

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частина 3 статті 4 Закону №1058 визначає, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058 страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом частини 2 статті 24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац 1 частини 4 статті 24 Закону №1058).

Відповідно до статті 56 Закону України від 05.11.1991 №1788 Про пенсійне забезпечення (далі - Закон №1788) до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

За приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Пунктом 3 зазначеного Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Таким чином, можливо дійти висновків, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №569/16691/16-а, від 19.06.2020 у справі №359/2076/17.

Статтею 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування врегульовані питання щодо пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Так, частиною 1 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Судом встановлено, що записами трудової книжки НОМЕР_1 позивача підтверджено, що у період з 13.03.1989 по 10.01.1990 роки позивач працював слюсарем ремонтником з ремонту устаткування у цеху №1 у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат, з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року - працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у кар`єрі рудника та гірничого виробництва філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат.

Згідно довідки №611 від 27.11.2023 року найменування підприємства "філія "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "Кримський ТИТАН" з 24.03.2015 р. змінено на "філію "Вільногірський гірничо-металургійний комбінат" ПрАТ "ЮКРЕЙНІАН КЕМІКАЛ ПРОДАКТС".

Згідно довідки про підтвердження наявного трудового стажу призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №610 від 27.11.2023 року в період з 13.03.1989 року по 10.01.1990 року позивач виконував роботу з ремонту устаткування цеху №1 за посадою слюсар-ремонтник, що передбачено списком №1, в період з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року позивач виконував роботу з ремонту устаткування у кар`єрі рудника управління Мехремонт за посадою слюсар черговий та ремонту устаткування, що передбачено списком №2.

Також у довідці містяться відомості про проведення атестації робочих місць.

В спірному випадку трудова книжка позивача містить усі необхідні записи для встановлення наявності пільгового стажу позивача, в тому числі і стосовно спірного періоду. Крім того, позивачем надавались уточнюючі довідки, в яких наведено інформацію щодо проведення атестації робочого місця позивача за Списком №2.

Пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абз. 1 цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України Про пенсійне забезпечення.

Згідно пунктів 3, 8 і 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, які були чинні на період роботи особи.

У спірні періоди роботи позивача діяли: Список № 1, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 12 лютого 1964 р. № 134-49р., Списки № 2 затверджені: Постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 р. № 10, Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 р. № 162, Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.

З аналізу вищенаведеного можливо зробити висновок, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 та/або Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком №442 та розробленими Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 01 вересня 1992 року №41 (далі Методичні рекомендації).

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом четвертим Порядку № 442 та п. 1.5 п.1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Пунктами 8, 9 Порядку №442 передбачено, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.

Аналіз зазначених приписів свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списків № 1, 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Отже, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списками №1, 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону № 1058-IV.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні/переведенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Така правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 лютого 2020 року по справі №520/15025/16-а.

Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового та пільгового стажу.

Колегія суддів погоджується з висновками суду, що у відповідача були відсутні законні підстави для відмови у зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 13.03.1989 року по 10.01.1990 року, коли позивач працював слюсарем-ремонтником у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс, за Списком № 2 період роботи з 14.12.1992 року по 31.12.2008 року, коли працював слюсарем черговим та з ремонту устаткування у філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат ПрАТ Юкрейніан Кемікал Продактс, та як наслідок, для відмови в переведенні позивача на пенсію за віком на пільгових умовах.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права позивача не є втручанням у дискреційні повноваження пенсійного органу, а є гарантією того, що спір між сторонами буде вирішено остаточно, а порушене право позивача відновлене.

Доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції не спростовують. Судом першої інстанції повно встановлено обставини справи, рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, і підстав для його скасування не вбачається. Апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст. 322,325,328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі № 160/32022/24 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак