Справа № 240/26237/23
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

08 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/26237/23

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Майстренко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 року позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії задоволено частково та:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток у сумі 82402,96 грн. за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 25.02.2023 по 25.08.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

24.06.2025 року на виконання судового рішення видано виконавчий лист № 24459 2025 р.

23.09.2025 року до суду надійшла заява головного державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зміну способу виконання рішення у цій справі із зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнього заробітку у сумі 82402,96 грн. за затримку повного розрахунку при звільненні за період з 25.02.2023 по 25.08.2023 року на стягнення з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 нарахованих коштів в сумі 82402,96 грн.

Як зазначає заявник, Військова частина НОМЕР_1 на виконання рішення суду здійснила нарахування ОСОБА_1 середнього заробітку у сумі 82402,96 грн., однак, в частині виплати цих коштів рішення боржником не виконується по причині відсутності бюджетного фінансування, яке здійснюється через ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заявок на замовлення нарахованої суми коштів та асигнувань через установи Держказначейської служби.

За твердженням державного виконавця, військова частина повідомляла про надсилання заявок на замовлення коштів для здійснення виплат за судовими рішеннями, однак, кошти досі не виплачено. Невиконання рішення протягом двох місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 11.07.2025 року відповідно до частини 2 статті 7 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" зобов`язує державного виконавця звернутись із заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення.

Також заявник просила проводити розгляд заяви без участі державного виконавця.

Розгляд заяви про зміну способу виконання рішення суду призначено на 08.10.2025 року о 10 год. 00 хв.

В судове засідання представник органу виконавчої служби, інші учасники справи або їх представники не з`явилися, про дату, час і місце її розгляду повідомлялися належним чином. Неприбуття у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд заяви здійснюється судом в письмовому провадженні.

Дослідивши доводи поданої заяви, суд зазначає таке.

Відповідно до частини 1 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Згідно з абзацом 1 частини 3 статті 378 КАС України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат (абзац 2 частини 3 статті 378 КАС України).

Суд зазначає, що наведені норми не містять конкретного переліку обставин для встановлення способу і порядку виконання судового рішення, а лише встановлюють критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Підставою для застосування правил цієї норми є обставини, що перешкоджають належному виконанню судового рішення в адміністративній справі: ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Разом з тим, під обґрунтованими підставами слід розуміти наявність виключних обставин, які є об`єктивно непереборними, тобто такими, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення суду боржником, зазначення настання обставин, що дозволяють виконати рішення суду протягом визначеного терміну. Наявність таких обставин має бути підтверджено належними та допустимими доказами.

При цьому, порядок виконання рішення - це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем, а також права і обов`язки суб`єктів виконавчого провадження під час їх вчинення.

Підставою для зміни способу чи порядку виконання рішення суду є неможливість виконання судового рішення внаслідок відсутності, пошкодження або знищення об`єкта стягнення або з інших причин.

Таким чином, підставою для зміни способу виконання судового рішення є наявність обставин, які роблять його виконання неможливим.

За змістом статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні заяв про зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (відсутність коштів на рахунку, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо). Підставою для зміни чи встановлення способу і порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, наведена норма пов`язує можливість зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення у виняткових випадках за умови доведення заявником існування конкретних обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у певний строк.

Як вказувалось вище, на виконання вищезазначеного рішення суду Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано ОСОБА_1 середній заробіток за період з 25.02.2023 по 25.08.2023 року у сумі 82402,96 грн.

Виконання рішення суду в повному обсязі, зокрема, в частині виплати нарахованих коштів, на даний час неможливе через відсутність бюджетного фінансування військової частини. Виплата цих коштів буде здійснена за наявності відповідного бюджетного фінансування через ІНФОРМАЦІЯ_1 за відповідного погодження Міноборони України.

При цьому, суд зазначає, що грошові кошти у вигляді заборгованості по середньому заробітку, які належать стягувачу, не є власністю військової частини, не знаходяться на її рахунках. Фактичне, тобто у повному обсязі, виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України. Водночас, стягнення з суб`єкта владних повноважень (Військової частини) коштів, які знаходяться на її рахунках, але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанесення шкоди необмеженій кількості осіб.

Суд також зауважує, що зміна способу виконання рішення із зобов`язання здійснити виплату на стягнення коштів з боржника безпосередньо не супроводжуватиметься автоматично відповідним пропорційним збільшенням обсягу цільових призначень, передбачених на такі виплати.

Таким чином, оскільки повне виконання рішення суду у цій справі залежить від бюджетного фінансування, то його виконання не залежить від визначеного судом способу виконання. У зазначеному випадку зміна способу і порядку виконання судового рішення не захищає право позивача на отримання нарахованої суми середнього заробітку, яка фактично може бути виплачена лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань, а також не може призвести до фактичного виконання рішення, позаяк така процесуальна дія не може вплинути на автоматичне збільшення фінансування державою витрат по виплаті заборгованості позивачу.

Окрім цього, слід зауважити, що процесуальна можливість встановити чи змінити спосіб або порядок виконання судового рішення не передбачає зміну судового рішення по суті, обрання нового способу захисту порушеного права, а полягає лише у вирішенні питання про вжиття нових заходів для належного виконання рішення та захисту порушеного права у визначений раніше спосіб.

У постанові від 27.02.2023 року у справі №340/6875/21 Верховний Суд зробив висновок, що зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.

Така правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду (зокрема, у постановах від 30.01.2018 року у справі №281/1820/14-а, від 10.07.2018 року у справі №755/7078/16-a), який неодноразово зазначав, що зміна способу виконання рішення із зобов`язання здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною, оскільки це є зміною рішення по суті.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зміни способу чи порядку виконання судового рішення, відтак, заява головного державного виконавця не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви головного державного виконавця Звягельського відділу державної виконавчої служби у Звягельському районі Житомирської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м.Київ) про зміну способу і порядку виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 29.07.24 в адміністративній справі № 240/26237/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.М. Майстренко