Справа № 132/2321/25
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 132/2321/25

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Карнаух Н.П.

Суддя-доповідач - Капустинський М.М.

07 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Шидловського В.Б. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕНА №5094059 від 29.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до Калинівського районного суду Вінницької області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції щодо скасування постанови серії ЕНА №5094059 від 29.06.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовано тим, що 29.06.2025 року о 01 год. 27 хв. у с. Лемешівка Хмільницького району Вінницької області поліцейським 1-го взводу 1-ої роти 1-го батальйону БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області капралом поліції Кучериною Валерією Вікторівною було винесено постанову серії ЕНА № 5094059 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

Згідно із зазначеною постановою, ОСОБА_1 , 29.06.2025 р. о 01:15 год, керував транспортним засобом марки «FORTE», без д.н.з, без посвідчення водія про керування ТЗ відповідної категорії, чим порушила п.2.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що докази керування транспортним засобом «FORTE» ОСОБА_1 відсутні. Коли до позивача підійшли працівники поліції, то він стояв недалеко від мотоцикла «FORTE» з вимкненим двигуном, однак, вказаним транспортним засобом він не керував.

Враховуючи це, позивач просить скасувати оскаржувану постанову, а провадження у справі закрити.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що відео з портативних відеореєстраторів поліцейських не можуть бути визнані належними та допустимими доказами керування саме ОСОБА_1 двоколісним транспортним засобом.

Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки відсутні докази того, що він керував транспортним засобом.

Диспозиція ч.2 ст.126 КУпАП вказує на такий склад правопорушення: «керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом».

Разом з тим, ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнає, оскільки він не керував транспортним засобом FORTE у вказаний в протоколі день та час (29.06.2025 р. о 01:15 год).

Коли до позивача підійшли працівники поліції, то він стояв недалеко від мотоцикла «FORTE» з вимкненим двигуном, однак вказаним транспортним засобом він не керував.

Звертає увагу суду, що жодних доказів, що підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «FORTE», не маючи права керування транспортними засобами, у тому числі жодних відеоматеріалів, які би фіксували момент руху та/або зупинки транспортного засобу, яким би керував ОСОБА_1 . У зв`язку з цим, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки дане правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли водій почав рухатись.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2025 року розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні.

Відповідно до ст.311 КАС України справа суджом апеляційної інстанції переглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши представників сторін, дослідивши та перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що поліцейською БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції, Кучериною Валерією Вікторівною 29.06.2025 винесено постанову серії ЕНА №5094059 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 3400 грн. (а.с.8-9).

Згідно із цією постановою 29.06.2025 о 01:15 год. в с. Лемешівка Хмільницького району Вінницької області, вул. Шкільна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки (моделі) «FORTE», без номерного знаку, не мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху - керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач довів суду належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за яке його 29.06.2025 поліцейською БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції, Кучериною В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Положеннями ч.2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями ч.ч.1, 2 ст.222 КУпАП встановлено, що адміністративні справи щодо порушень правил дорожнього руху, передбачені, зокрема, частиною першою, другою і четвертою статті 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.53 Закону України «Про дорожній рух» юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Згідно з підпунктом а) пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до положень п.п.1.3, 1.9 Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Положеннями п.п.1,3 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст.ст.31,40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб, забезпечення дотримання Правил дорожнього руху.

Згідно із п.п.4,5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 за №1026, під час здійснення повноважень поліцейськими портативний відеореєстратор закріплюється на його форменому одязі на грудях (ближче до плечового суглоба) так, щоб не створювати перешкод діям поліцейського. У випадках, пов`язаних з необхідністю якісної фіксації подій, поліцейські можуть тримати портативний відеореєстратор у руках. Дозволяється закріплення портативного відеореєстратора на екіпіруванні (шоломі) або зброї, якщо їх конструкцією передбачені відповідні кріплення.

Включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, відомостями та інформацією з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Як встановлено з матеріалів справи, поліцейською БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції, Кучериною В.В. 29.06.2025 винесено постанову серії ЕНА №5094059 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладення на нього штрафу в розмірі 3400 грн. Вказану постанову винесено у зв`язку з тим, що 29.06.2025 о 01:15 год. в с. Лемешівка Хмільницького району Вінницької області, вул. Шкільна, 1, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки (моделі) «FORTE», без номерного знаку, не мав посвідчення водія на право керування ТЗ відповідної категорії, чим порушив п.2.1.а Правил дорожнього руху керування ТЗ особою, яка не має права керування таким ТЗ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

У позовній заяві представник позивача - адвокат Чорний С.О. вказує на те, що відсутні докази керування ОСОБА_1 цим транспортним засобом.

Водночас долученими до відзиву на позов представника відповідача відеозаписами з відеореєстратора службового автомобіля поліцейських, які досліджено судом, зафіксовано, що 29.06.2025 після 1-ї год. ночі, екіпаж поліції рухається в населеному пункті. Коли у світло фар їх службового автомобіля потрапляє двоколісний транспортний засіб, поліцейські починають його переслідування із увімкненими проблисковими маячками. Цими відеозаписами також зафіксовано, що на двоколісному транспортному засобі, який рухається по ґрунтовій дорозі, перебувають водій та пасажир. У пасажира верхня частина одягу рожевого кольору. Після зупинки цього двоколісного транспортного засобу поліцейські також зупинилися, вийшли з автомобіля та попрямували до зупиненого ними транспортного засобу.

Із відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського Черниша Є.І. вбачається, що коли поліцейський підійшов до зупиненого ним двоколісного транспортного засобу на ньому, на місці водія перебував чоловік, у футболці темного кольору, який згодом під час розмови з поліцейськими назвався ОСОБА_1 . На місці пасажира перебувала дівчина у рожевій кофті.

Відеозаписами з нагрудних бодікамер поліцейських також зафіксовано, що під час розмови з ними ОСОБА_1 факт керування ним вказаним вище транспортним засобом не заперечував, посвідчення водія на право керування цим транспортним засобом не пред`явив.

Згідно із долученим до відзиву представника відповідача листом Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій, Черкаській та Кіровоградській областях №31/31/14-8329-2025 від 08.08.2025 ОСОБА_1 27.07.2023 ТСЦ 0541 видано посвідчення водія серії НОМЕР_1 на право керування транспортними засобами категорії «В».

Положеннями п.п.2.13 Правил дорожнього руху визначено, що право керування мопедами, моторолерами та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт , мотоциклами, у тому числі з боковим причепом, та іншими двоколісними транспортними засобами, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше підтверджується посвідченням водія категорій «А, А1» відповідно.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, у пункті 47 Постанови від 25.06.2020 (справа №520/2261/19, провадження №11-957заі19) Велика Палата Верховного Суду виснувала, що визначений цією правовою нормою обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною другою статті 126 КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта, суб`єктивну сторону.

Вивчивши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши письмові докази у справі, надані відповідачем відеозаписи, суд дійшов висновку, що відповідач довів суду належними та допустимими доказами, що ОСОБА_1 скоїв правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, за яке його 29.06.2025 поліцейською БПП з обслуговування Хмільницького району Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, капралом поліції, Кучериною В.В. притягнуто до адміністративної відповідальності, за обставин, наведених в оскаржуваній постанові, а тому, позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів бере до уваги те, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (пункти 29, 30 рішення ЄСПЛ від 09.12.1994 у справі «Руїз Торіха проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний, зокрема, має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 винесена посадовою особою в межах наданих їй законом повноважень, викладені в ній висновки відповідають фактичним обставинам, із дотриманням принципу пропорційності, а тому, вона є законною, скасуванню не підлягає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 15 серпня 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Шидловський В.Б. Сапальова Т.В.