Справа № 620/7347/25
Суддя: Олена ЛУКАШОВА
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/7347/25

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 - матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 , смерть якого настала під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації:

- оформлене протоколом від 11.10.2024 № 239/168 в частині призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 1/3 частини від 15 000 000,00 грн, в сумі 5 000 000,00 грн замість 15 000 000,00 грн;

- оформлене протоколом від 18.04.2025 № 80/168 в частині призначення одноразової грошової допомоги в розмірі в розмірі 1/6 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 2 500 000,00 грн замість 15 000 000,00 грн;

зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 - матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_2 , смерть якого настала під час участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, одноразову грошову допомогу з урахуванням прийняття рішення, яке оформлене протоколом від 11.10.2024 № 239/168, яким їй призначено одноразову грошову допомогу в розмірі частини 1/3 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 5 000 000,00 грн, та рішення, яке оформлене протоколом від 18.04.2025 № 80/168, яким їй призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/6 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 2 500 000,00 грн, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 та Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в розмірі 15 000 000,00 грн та здійснити виплату одноразової грошової допомоги, з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 як мати загиблого солдата ОСОБА_2 має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000, 00 грн, яка передбачена постановою № 168, у зв`язку із чим призначення і виплата їй половини цієї суми не ґрунтується на вимогах законодавства. Також вказано, що на час призову на військову службу з 07.03. 2023 та на час смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , остання не являлась його цивільною дружиною, а тому й з цієї підстави залишення нерозподіленою половини одноразової грошової допомоги за особою із непідтвердженим соціально-правим статусом - ОСОБА_3 , є протиправним.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Ухвалою суду від 31.07.2025 у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи за участю представника відповідача відмовлено.

Відповідач у відзиві на позовну заяву заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що станом на даний час не встановлено, що загиблий ОСОБА_2 з ОСОБА_3 не вели спільне сімейне господарство, не мали спільний бюджет, не турбувалися один про одного, не утримували житлове приміщення, а також не були взаємні права та обов`язки. Також ОСОБА_3 може звернутися з заявою на протязі трьох років за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги за ОСОБА_2 .

У відповіді на відзив представник позивача наполягає на задоволенні позову та вказує, що жодних доказів на підтвердження факту перебування ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 на час його призову на військову службу або на час його загибелі відповідач суду не надає, а керується лише припущенням, що ОСОБА_3 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 та може звернутися із заявою на протязі трьох років за призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги за ОСОБА_2 .

У запереченнях на відповідь на відзив відповідач просить відмовити у задоволенні позову з підстав аналогічних, викладеним у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок інших уточнених травм з залученням декількох ділянок тіла. Вибухова травма. Смерть пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

ОСОБА_1 звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000,00 грн, передбаченої постановою № 168.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим протоколом від 11.10.2024 № 239/168, матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 , шо підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.04.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 20.09.2024 № 321/КЦ/9890, призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/3 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 5 000 000,00 грн, що підтверджується листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 28.10.2024 №5/20356с.

В подальшому рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13.11.2024 у справі № 747/436/24 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - Срібнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задоволено. Виключено з актового запису № 29 від 06 серпня 2021 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), складеного Талалаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівськоїобласті Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) відомості про батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ). Зобов`язано Срібнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції внести зміни в актовий запис № 29 від 06 серпня 2021 року про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), зроблений Талалаївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), шляхом виключення запису про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , як батька дитини.

Після набрання законної сили рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області від 13.11.2024 у справі № 747/436/24 та виключення запису про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , як батька дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_1 повторно звернулась до ІНФОРМАЦІЯ_4 для отримання одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000, 00 грн, передбаченої постановою № 168.

Рішенням комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим витягом з протоколу від 18.04.2025 № 80/168, матері загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 у період дії воєнного стану солдата ОСОБА_2 , шо підтверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 29.04.2024 та листом Кадрового центру Збройних Сил України від 20.09.2024 № 321/КЦ/9890, призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/6 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 2 500 000,00 грн.

Листом від 13.06.2025 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив позивача, що рішеннями Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум їй призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/2 частини 15000000 грн. (протокол 239/168 (2024) від 11.10.2024,80/168 (2025) від 18.04.2025). Оскільки, на даний час право цивільної дружини загиблого на отримання одноразової грошової допомоги залишається невизначеним, відповідна частка допомоги (1/2) залишається нерозподіленою.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII).

Відповідно до частини першої статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби.

За приписами статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час смерті військовослужбовця), зокрема, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

Згідно з частиною третьою статті 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частин першої, восьмої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у випадках, передбачених підпунктами 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується рівними частками всім особам, які мають право на її призначення та отримання, за їх особистою заявою чи заявою їх законних представників. У разі відмови якоїсь з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону, від призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або якщо одна із зазначених осіб у строк, встановлений пунктом 8 цієї статті, не реалізувала своє право на призначення та отримання такої допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги. Особам, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, її виплата здійснюється незалежно від реалізації права на призначення та отримання такої допомоги будь-якою з осіб, зазначених у статті 16-1 цього Закону. Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Вимогами частини дев`ятої ст. 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» закріплено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнято постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Пунктом 2 Постанови № 168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», крім громадян російської федерації або республіки білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (абзац 1 пункту 2 зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 27.09.2022 № 1066).

Абзацами 2-4 пункту 2 Постанови № 168 передбачено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

У разі відмови однієї або кількох осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, від її отримання або якщо зазначені особи протягом трьох років з дня виникнення у них такого права його не реалізували, їх частки розподіляються між іншими особами, які мають право на одноразову грошову допомогу. Особам, які мають право на одноразову грошову допомогу, виплата їх частки здійснюється незалежно від реалізації такого права іншими особами.

Якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, зазначеному в абзаці першому цього пункту, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

На виконання вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» наказом Міністерства внутрішніх справ України від 22.06.2022 № 383 затверджена Інструкція з призначення і виплати в Державній прикордонній службі України одноразової грошової допомоги (далі - Інструкція № 383).

У силу вимог пункту 2 Інструкції № 383 особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору, звертаються до Адміністрації Державної прикордонної служби України або регіонального управління, або загону морської охорони, або органу охорони державного кордону, або органу забезпечення, або навчального закладу, або науково-дослідної установи Державної прикордонної служби України, або підрозділу спеціального призначення за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого органу Державної прикордонної служби України, на який наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України покладено функції з призначення та виплати ОГД, із заявою, складеною в довільній формі.

За приписами пункту 3 Інструкції № 383, особа, яка звернулася до органу Держприкордонслужби щодо призначення та виплати ОГД, подає такі документи:

1) заяву (кожного члена сім`ї (повнолітнього), батьків та утриманців загиблого (померлого), у разі наявності малолітніх, неповнолітніх дітей - іншого з батьків, опікунів чи піклувальників).

У разі якщо особа, яка має право на отриманням ОГД та відмовляється від її отримання, надається нотаріально посвідчена в установленому законодавством України порядку заява про відмову від отримання ОГД;

2) копії: документа, що посвідчує особу, передбаченого частиною першою статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус»; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону); свідоцтва про смерть військовослужбовця; постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця; документа, що підтверджує сімейні (родинні) зв`язки із загиблим (померлим) військовослужбовцем: для дружини/чоловіка - свідоцтва про шлюб; для дитини - свідоцтва про народження дитини; для батьків - свідоцтва про народження військовослужбовця, який загинув (помер); для опікунів чи піклувальників над дітьми військовослужбовця, який загинув (помер), - рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування; документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

3) витяги: з наказу керівника органу Держприкордонслужби про виключення військовослужбовця із списків особового складу; з особової справи про склад сім`ї.

Пунктами 5-9 Інструкції № 383 передбачено, зокрема, що для вирішення питання щодо можливості призначення та виплати ОГД в органах Держприкордонслужби утворюється комісія з питань виплати ОГД. Склад комісії затверджується керівником органу Держприкордонслужби. Комісію очолює один із заступників керівника органу Держприкордонслужби. До складу комісії включаються представники штабу (за наявності в штаті органу), підрозділів фінансово-економічного, юридичного, кадрового, медичного, запобігання та виявлення корупції та з охорони праці.

Розгляд документів про призначення ОГД в органах Держприкордонслужби здійснюється комісією в 10-денний строк з дня реєстрації заяви разом із документами передбаченими пунктом 3 цієї Інструкції. У виняткових випадках (наприклад, відсутність доступу до державних реєстрів, ведення бойових дій в районах де дислокуються органи Держприкордонслужби) строк розгляду може бути продовжений, про що письмово у цей же строк повідомляється отримувач.

За результатами розгляду поданих заявником документів комісія приймає рішення у формі висновку про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, який затверджується керівником відповідного органу Держприкордонслужби.

За приписами частини першої статті 1 Сімейного кодексу України даний Кодекс визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів.

Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім`ї має одинока особа (частини перша-третя статті 3 Сімейного кодексу України).

Аналіз вищевикладених правових норм дає підстави для висновку, що сім`ям загиблих військовослужбовців Збройних Сил, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15000000,00 грн., яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів.

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть. При цьому, держава має забезпечити рівні та справедливі соціально-правові гарантії для усіх членів сімей військовослужбовців, що загинули (померли) через виконання ними обов`язків військової служби, оскільки виплата одноразової грошової допомоги має компенсаторний характер, яка спрямована матеріально підтримати, наскільки це можливо, членів сім`ї (батьків, дітей, дружину) та утриманців загиблого військовослужбовця після втрати близької людини (годувальника).

Листом від 13.06.2025 Департамент соціального забезпечення Міністерства оборони України повідомив позивача, що рішеннями Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум їй призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 1/2 частини 15000000 грн. (протокол 239/168 (2024) від 11.10.2024,80/168 (2025) від 18.04.2025). Оскільки, на даний час право цивільної дружини загиблого на отримання одноразової грошової допомоги залишається невизначеним, відповідна частка допомоги (1/2) залишається нерозподіленою.

Тобто, позиція Міністерство оборони України грунтується на тому, що зменшення позивачу розміру одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, зумовлене наявністю окрім матері загиблого та сина, ще цивільної дружини померлого, що є підставою для резервування половини одноразової грошової допомоги.

Як вже зазначалось, згідно зі статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один з подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого).

У силу вимог частин першої та другої статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Тобто, законодавець наділив правом на отримання одноразової грошової допомоги лише другого з подружжя, який не одружився вдруге.

У подальшому, законодавець Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги» від 09.12.2023 №3515-IX виклав статтю 16-1 Закону №2011-XII у редакції, в якій відповідно до пункту 4 цієї статті передбачив, що до членів сімей загиблих (померлих) осіб, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Таким чином, рішення суду про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу може бути належною підставою визначати особу щодо якої встановлено цю обставину, як «один із подружжя, який не одружився вдруге».

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів про реєстрацію шлюбу між загиблим ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також не має підтвердження про встановлення факту спільного проживання чоловіка та дружини без реєстрації у судовому порядку.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 08.10.2024 у справа №280/9248/23 наголосив на тому, що чинним законодавством не передбачено механізму резервування половини (частини) одноразової грошової допомоги за особою із непідтвердженим соціально-правим статусом необхідним для можливості реалізації права у сфері соціального забезпечення (права на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у рівних частках на всіх отримувачів), натомість передбачено, що якщо після призначення та виплати одноразової грошової допомоги у повному розмірі, за її отриманням звертаються інші особи, які мають на неї право, питання щодо перерозподілу суми такої допомоги між особами, які мають на неї право, вирішується за взаємною згодою осіб або в судовому порядку.

Таким чином, позивач, як мати загиблого ОСОБА_2 , має право на отримання одноразової грошової допомоги у розмірі 15 000 000 грн, яка передбачена постановою № 168, у зв`язку із чим призначення і виплата їй 1/3 та 1/6 цієї суми не ґрунтується на вимогах законодавства.

Таким чином, рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлені протоколами від 11.10.2024 № 239/168 та від 18.04.2025 № 80/168 щодо призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 1/3 частини від 15 000 000,00 грн, в сумі 5 000 000 та в розмірі 1/6 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 2 500 000,00 є протиправними та підлягають скасуванню.

Щодо належного способу захисту, то суд зазначає таке.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаної правової норми слідує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

За наведених обставин, суд, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушених прав, вважає, що зобов`язання Міністерства оборони України призначити позивачу, матері загиблого солдата ОСОБА_2 недоплачену частину одноразової грошової допомоги 15 000 000 грн, у сумі 7 500 000 грн не є втручанням у дискреційні повноваження Міністерства оборони України, оскільки судовим розглядом справи встановлені обставини беззаперечного права позивача на отримання 1/2 частини одноразової грошової допомоги у розмірі 15000000,00грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 968,96 грн

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформлені протоколами від 11.10.2024 № 239/168 та від 18.04.2025 № 80/168 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в розмірі 1/3 частини від 15 000 000,00 грн, в сумі 5 000 000 та в розмірі 1/6 частини 15 000 000,00 грн, в сумі 2 500 000,00.

Зобов`язати Міністерство оборони України призначити ОСОБА_1 , матері загиблого солдата ОСОБА_2 , недоплачену частину одноразової грошової допомоги 15 000 000 грн, у сумі 7 500 000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 сплачений при поданні позовної заяви судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ).

Відповідач: Міністерство оборони України ( просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, ).

Повне судове рішення складено 09.10.2025.

Суддя Олена ЛУКАШОВА