Справа № 520/19715/24
Суддя: Ширант А.А.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року, м. Харків справа № 520/19715/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді ШирантА.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 21.06.2024 № 588 Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області, яким до інспектора СРПП відділу поліції № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 0157925) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Процесуальні дії у справі, заяви та клопотання

Ухвалою суду від 19.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву. Призначено справу до розгляду на 07.08.2024 о 11:00 год. у відкритому судовому засіданні.

Відповідач 06.08.2024 подав до суду відзив на позовну заяву.

Позивач 06.08.2024 подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Судове засідання призначене на 07.08.2024 о 11:00 год. відбулось за участі представника відповідача, позивач у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі. Оголошено перерву до 11:00 28.08.24.

Ухвалою суду від 07.08.2024 у задоволенні клопотання представника позивача про зупинення провадження - відмовлено.

Ухвалою суду від 12.08.2024 витребувано у Головного управління Національної поліції в Харківській області належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 .

Позивач 13.08.2024 подав до суду заяву про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.

Ухвалою суду від 14.08.2024 клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції - задоволено. Забезпечено участь представника позивача у судовому засіданні, призначеному на 28.08.2024 о 11:00 год. та в подальших судових засіданнях, в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду.

Відповідач 19.08.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів.

Представник позивача 28.08.2024 подав до суду клопотання про відкладення судового засідання призначеного на 28.08.2024 о 11:00 год.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 28.08.2024 об 11:00 перенесено на 11.09.2024 об 15:00.

Відповідач 11.09.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів.

Позивач 11.09.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів.

Судове засідання призначене на 11.09.2024 об 15:00 відбулось за участі представників позивача та відповідача. Оголошено перерву до 02.10.2024 о 11:00.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 02.10.2024 об 11:00, перенесено на 23.10.2024 об 11:00.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 23.10.2024 об 11:00, було перенесено на 07.11.2024 об 14:00.

Судове засідання призначене на 11.09.2024 об 15:00 відбулось за участі позивача та представників позивача та відповідача. У зв`язку з оголошенням у місті Харкові повітряної тривоги у судовому засіданні оголошено перерву до 17:00 19.11.2024.

Позивач 19.11.2024 подав до суду клопотання про долучення доказів.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 19.11.2024 об 17:00 було перенесено на 05.12 об 16:00.

У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному судове засідання, призначене на 05.12 об 16:00 було перенесено на 26.12.2024 о 16:00.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 26.12.2024 об 16:00, було перенесено на 15.01.2025 об 16:00.

Судове засідання призначене на 15.01.2025 об 16:00 відбулось за участі представників позивача та відповідача. Оголошено перерву до 12.02.2025. о 12:00.

У зв`язку із проходженням суддею Ширант А.А. підготовки для підтримання кваліфікації з 10 по 14 лютого 2025 року, судове засідання, призначене на 12.02.2025 о 12:00, було перенесено на 12:00 18.06.2025.

Позивач 21.02.2025 подав до суду клопотання про долучення доказів.

Судове засідання призначене на 12:00 18.06.2025 відбулось за участі представників позивача та відповідача. Оголошено перерву до 10.07.2025 о 14:00.

Відповідач 08.07.2025 подав до суду додаткові пояснення у справі.

Представник позивача 10.07.2025 подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Судове засідання призначене на 10.07.2025 о 14:00 відбулось за участі представника відповідача. Оголошено перерву до 15:00 13.08.2025.

Ухвалою суду від 10.07.2025 вирішено продовжити розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 . З метою надання позивачу можливості самостійно захищати свою правову позицію задля встановлення всіх обставин справи судом повторно визнано особисту явку позивача в судове засідання ОСОБА_1 обов`язковою.

У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території м. Харкова, судове засідання, призначене на 13.08.2025 о 15:00, було перенесено на 15:00 10.09.2025.

Ухвалою суду від 10.09.2025 вирішено продовжити розгляд справи без участі позивача ОСОБА_1 .

У судове засідання 08.10.2025 позивач, відповідач не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце, натомість подали заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

У п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

У ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що відносно позивача було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за здійснення руху з номерним знаком що не належить цьому транспортному засобу та за не пристебнутий пасок безпеки. На момент подання позовної заяви, дана постанова про накладення адміністративного стягнення оскаржується в судовому порядку.

Проте, відповідач, не дочекавшись результату судового оскарження даної постанови, а також не надавши позивачу можливість надати пояснення, притягнув останнього до дисциплінарної відповідальності, у вигляді суворої догани, за вчинення дисциплінарного проступку.

Таким чином, позивач вважає, що його протиправно притягнуто до адміністративної відповідальності, а також, що таким чином керівництво ГУНП в Харківській області застосовує до позивача приховану форму покарання.

Заперечення відповідача

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що, службовим розслідуванням встановлено, що відносно ОСОБА_1 , було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за фактом порушення ним ПДР України, а саме керування з не пристебнутим паском безпеки автомобілем з номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу.

На підставі отриманих, під час службового розслідування, даних дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в діях ст. лейтенанта ОСОБА_1 вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України. Таким чином, у діях старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 встановлено порушення службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, в частині неухильного дотримання Законів України, інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції; вимог п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, в частині знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; порушенні положень Закону України Про дорожній рух, порушенні вимог ПДР України в частині щодо зобов`язання знати і неухильно виконувати ПДР України, забороні експлуатації транспортних засобів, з номерним знаком, що не належить транспортному засобу та дотримання правил користування ременями безпеки.

У зв`язку з викладеним, наказом начальника ГУНП в Харківській області від 21.06.2024 № 588 Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області за вчинення дисциплінарного проступку, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Норми права, які застосовує суд: процесуальні положення

У КАС України визначені завдання та основні засади адміністративного судочинства, зокрема вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку (ст. 2 КАС України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (ч. 1 ст. 5 КАС України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.ч.1-2 ст. 77 КАС України).

Судом враховується, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Обставини, встановлені судом та зміст правовідносин

Судом встановлено, що позивач проходить службу в органах Національної поліції України, що не заперечується сторонами по справі.

У селиші Пісочин, вул. Інженерна, 23.05.2024 о 21:18:46 позивач, здійснював рух на транспортному засобі Toyota Land Cruiser Prado 150 без номерного, з номерним знаком НОМЕР_1 , що не належить цьому засобу, чим порушив вимоги п.п. 2.9 (в) ПДР України. Під час руху на транспортному засобу, обладнаному засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий паском безпеки, чим порушив також п.п. 2.3 (в) ПДР. На позивача накладено адміністративне стягнення у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.121-3 ч.1 КУпАП та штраф у розмірі 1190 грн., що підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2221053 (Т.1, а.с. 16).

Відповідно до службової записки від 24.05.2024 №960/119-15/02-2023, 23.05.2023 до УГІ ГУНП в Харківській області з ВП № 2 ХРУП № 1 надійшла інформація про те, що поліцейськими на блок-посту було зупинено автомобіль марки ТОYOTA PRADO, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача. Під час перевірки документів встановлено, що поизвач керував автомобілем з номерним знаком, який не належить вищезазначеному транспортному засобу, при цьому останній не був пристебнутий паском безпеки. У відношенні позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (Т.1, а.с.24-25)

Наказом відповідача від 27.05.2024 №1208, призначено у формі письмового провадження службове розслідування за обставинами, викладеними в доповідній записці т.в.о. начальника УГІ ГУ НП в Харківській області від 24.05.2024 №960/119/15/02-2024. (Т.1, а.с.26-27)

Наказом відповідача № 1306 від 10.06.2024 продовжено строк проведення службового розслідування, призначеного наказом від 27.05.2024 №1208 до 25.06.2024 (Т.1, а.с.30).

Відповідач листом від 12.06.2024 повідомив позивача, що йому необхідно прибути для надання пояснень 14.06.2024 до дисциплінарної комісії в рамках службового розслідування. Повідомлено, що в разі неможливості прибуття запропоновано завчасно повідомити про поважність причин неявки, з наданням підтверджуючих документів. За вказаним листом позивач особисто ознайомлений 12.06.2024, про що свідчить його особистий підпис (Т.1, а.с.36).

14.06.2024, позивач за допомогою месенджера повідомив, що у нього немає змоги з`явитись для надання пояснень, оскільки його адвокат знаходиться на західній Україні. (Т.1, а.с. 37).

14.06.2024 складено акт про відмову надати пояснення, відповідно до якого, позивачу запропоновано надати письмове або усне пояснення в рамках службового розслідування призначеного наказом відповідача від 27.05.2024 №1208 за фактом складення відносно нього 23.05.2024 постанови про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 121-3 КУпАП, в акті зазначено, що від надання письмових або усних пояснень позивач відмовився (Т.1, а.с.38-39).

Під час службового розслідування досліджені відеозаписи з портативних відеореєстраторів (Т.1, а.с.40-41), а також відібрані пояснення у працівників поліції (Т.1, а.с.43-56).

Судом досліджені матеріали дисциплінарного провадження (відеозаписи з портативних відеореєстраторів поліцейських відділення поліції № 1 та відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області; пояснення поліцейських відділення поліції № 2 ХРУП № 1 лейтенанта поліції ОСОБА_2 , старшого сержанта поліції ОСОБА_3 ; пояснення поліцейських відділення поліції № 1 ХРУП № 1 старшого сержанта поліції Сосонного Р.Г., сержанта поліції Карапетяна К.А. та капрала поліції Тимошенка С.М.; копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, винесеної відносно водія ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП) та встановлено таке.

23.05.2023 o 21:08 поліцейськими СРПП відділення поліції № 2 ХРУП № 1 на блокпосту № 40 (Олешки, селище Пісочин), розташованому за адресою: вул. Інженерна селище Пісочин Харківської області з метою перевірки документів було зупинено автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія позивача. При цьому позивач не був пристебнутий паском безпеки. З метою документування, а також встановлення обставин правопорушення поліцейськими відділення поліції № 2 ХРУП № 1 надано вказівку позивачу про здійснення зупинки.

Однак н.з. НОМЕР_1 , не належить автомобілю ТОУОТА LAND CRUISER PRADO 150, відповідно до свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу автомобілю належить н.з. НОМЕР_2 , власником являється ОСОБА_4 .

При цьому позивач повідомив поліцейським, що вищевказані номера є номерами прикриття та він є діючим поліцейським, проте службове посвідчення або дозвіл на номери не надав.

Інспектором СРПП відділення поліції № 2 ХРУП № 1 лейтенантом поліції КолеснікомР.А. у відношенні позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (серії ЕНА № 2221053) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1190 грн., позивач був ознайомлений зі змістом винесеної постанови, копію якої отримав, про що поставив у ній свій підпис.

Судом встановлено, що на підставі отриманих даних дисциплінарна комісія дійшла висновку, що в діях позивача вбачаються порушення службової дисципліни, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, а причиною порушення службової дисципліни позивача є особиста його недисциплінованість та безвідповідальне ставлення до вимог Законів України Про Національну поліцію, Про дорожній рух, Дисциплінарного статуту, наказів Національної поліції України, ГУНП в Харківській області та безпосередніх керівників, грубе ігнорування ПДР України.

Відповідачем у діях позивача встановлено порушення службової дисципліни, що виразилося у невиконанні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, в частині неухильного дотримання Законів України, інших нормативно правових актів, що регламентують діяльність поліції; вимог п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, в частині знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; порушенні положень абз. 1 ч. 5 ст. 14, абз. 9 ч. 2 ст. 16 та ч. 1 ст. 37, Закону України Про дорожній рух, порушенні вимог п. 2.3. (в) та п. 2.9. (в) ПДР України в частині щодо зобов`язання знати і неухильно виконувати ПДР України, забороні експлуатації транспортних засобів, з номерним знаком, щоо не належить транспортному засобу та дотримання правил користування ременями безпеки.

У ході проведення службового розслідування відповідачем обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 відповідно до положень ч. 4, 6 ст. 19 Дисциплінарного статуту, не встановлені.

Згідно з висновком службового розслідування позивач порушив вимоги п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, вимог п. 2.3 (в), п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, вимог абз. 1 ч. 5 ст. 14, абз. 9 ч. 2 ст. 16 та ч. 1 ст. 37, Закону України Про дорожній рух(Т.1, а.с. 57-64).

Відповідач за наслідками службового розслідування, наказом відповідача №588 від 21.06.2024, за вказані порушення, застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани (Т.1, а.с.14-15, 65-66).

Позивач 25.06.2024 звернувся до відповідача з рапортом, в якому просив долучити до матеріалів службового розслідування пояснення від 24.06.2024, відповідно до яких, складена відносно позивача постанова не відповідає фактичним обставинам справи та діючим нормам законодавства, а тому вона є незаконною, оскільки викладені в ній обставини не підтверджуються жодним належними і допустимими доказами. Також зазначив, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.06.2024р. у справі №639/3159/24 відкрито спрощене провадження, щодо оскарження вказаної постанови.

Позивач зазначив, що після ухвалення судового рішення, яке набуде законної сили, зобов`язується проінформувати дисциплінарну комісію за першою вимогою.

Також повідомив відповідача про те, що, на його думку, закінчення службового розслідування без наявності судового рішення, яке набуде законної сили, є неможливим оскільки особу не можна визнати винною доки її вина не буде доведена у встановленому законом порядку (Т.1, а.с.67-69).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2024 у справі №639/3159/24 у позові ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа- Інспектор відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області лейтенант поліції Колеснік Руслан Андрійович про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2221053 від 23.05.2024 - відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.10.2024 у справі №639/3159/24 апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.09.2024 у справі № 639/3159/24 - залишено без змін.

Спір виник у зв`язку із незгодою позивача з наказом відповідача про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани.

Норми права, які застосовує суд та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Частиною 1 ст.8 Закону №580-VIII визначено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За змістом ч. 1 ст. 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Частинами 1, 2 ст. 19 Закону № 580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут) визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія цього Статуту поширюється, зокрема, на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно з ч.1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Частинами 2, 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до ч.1 ст.11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За приписами ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

В контексті спірних правовідносин, суд вважає за доцільне наголосити, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.

Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Зазначена правова позиція знаходить своє відображення в постановах Верховного Суду від 05.05.2019 у справі №825/1902/16, від 17.07.2019 у справі №806/2555/17, від 07.03.2019 у справі № 819/736/18, від 24.06.2021 у справі №826/7830/17.

Судом встановлено, що дисциплінарний проступок, за який позивача притягнуто до відповідальності, виразився у порушенні вимог пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, абзацу 1 частини п`ятої статті 14 Закону України Про дорожній рух, абзацу дев`ятого частини другої статті 16, частини першої статті 37 Закону України Про дорожній рух, пункту 2.3 (в), п. 2.9 (в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Суд наголошує, що положення статей 8, 18 Закону України Про Національну поліцію, а також приписів Правил етичної поведінки поліцейських, покладають на поліцейського обов`язок бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника поліції, статутів, наказів, норм моралі, етичної поведінки поліцейських.

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, поліцейський, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати вчинків, що ганьблять звання працівника поліції або підривають авторитет поліції, інших відносин, які носять корисливий або протиправний характер.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Відповідно до пунктів 2, 6, 11 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень.

Відповідно до абз. 1 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09 листопада 2016 року (далі Правила №1179) під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

Законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Позивач вважає, що факт вчинення дисциплінарного проступку є недоведеним, проте такі доводи не ґрунтуються на доказах, наявних в справі з огляду на наступне.

Ключовим аргументом позивача є те, що службове розслідування не можна було закінчити без врахування результатів оскарження ним протоколу про адміністративну відповідальність в судовому порядку.

Натомість суд вважає, що дисциплінарна відповідальність поліцейського є окремим видом відповідальності і не завжди залежить від результатів притягнення або не притягнення поліцейського до відповідальності в порядку КУпАП.

Як встановлено судом 23.05.2023 o 21:08 поліцейськими СРПП відділення поліції № 2 ХРУП № 1 на блокпосту № 40 (Олешки, селище Пісочин), розташованому за адресою: вул. Інженерна селище Пісочин Харківської області з метою перевірки документів було зупинено автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, який не був пристебнутий паском безпеки, чим допустив порушення п. 2.3. (в) ПДР України.

Судом встановлено, що н.з. НОМЕР_1 , не належить автомобілю ТOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, відповідно до свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу автомобілю належить н.з. НОМЕР_3 , власником являється ОСОБА_4 .

Під час документування правопорушення позивач повідомив, що вищевказані номера є номерами прикриття та він є діючим поліцейським, проте службове посвідчення або дозвіл на номери не надав. Докази правдивості цих своїх тверджень позивач до суду також не надав. Отже позивач повідомив завідомо хибні відомості під час перевірки правомірності його дій, що на переконання суду не відповідає етичним вимогам, яким має відповідати поліцейський.

У зв`язку із встановленими правопорушеннями інспектором СРПП відділення поліції № 2 ХРУП № 1 лейтенантом поліції Колесніком Р.А. у відношенні позивача було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (серії ЕНА № 2221053) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1190 грн.

Позивач був ознайомлений зі змістом винесеної постанови, копію якої отримав, про що поставив у ній свій підпис.

Зазначені обставини також підтверджуються відеозаписами (та актом їх дослідження) з портативних відеореєстраторів поліцейських ВП №2 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області від 12.06.2024 (Т.1, а.с.40-41), з якого вбачається, що 21:08:56 на блокпосту був зупинений автомобіль TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача, 21:09:00 - лейтенант поліції Колеснік Р.А. питає у позивача чи має останній свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу, 21:09:05 поизвач повідомив, що являється діючим поліцейським, проте службове посвідчення поліцейського не надав, мотивуюче це тим, що щойно поновився на службі в поліції, 21:09:30 -лейтенант поліції ОСОБА_2 повторно питає у позивача, чи має останній свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу на що останній повідомив з якою метою та запропонував припаркувати автомобіль на узбіччі, 21:12:28 - позивач показує поліцейським свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, 21:12:49 - поліцейські повідомляють позивачу, що номерні знаки встановлені на автомобілю не належать вказаному транспортному засобу, 21:12:55 позивач повідомляє, що вказані номери є оперативними та він є діючим поліцейським, 21:13:25 позивач повторно повідомляє, що придбав вказані номери та вони є оперативними; 22:57:40 - лейтенанта поліції Колеснік Р.А. ознайомлює позивача з винесеною відносно нього постановою про адміністративне правопорушення, 23:08:24 - позивач ознайомлюється з винесеною відносно нього постановою про адміністративне правопорушення про, що ставить відповідний підпис. Таким чином, вивченням відеозаписів було встановлено, що 27.05.2024 поизвач керував автомобілем з номерним знаком, який не належить даному ТЗ.

Вищевказані дані також підтверджуються:

- поясненнями від 06.06.2024 інспектора СРПП ВП № 2 ХРУП № 1 лейтенанта поліції Колеснік Р.А., який пояснив, що ним 23.05.2024 о 21:08 під час несення служби на блокпосту був зупинений транспортний засіб ТOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 , 1997 р.н. Поліцейськими було встановлено, що водій ОСОБА_1 не був пристебнутий паском безпеки, чим допустив порушення п.п. 2.3. (в) ПДР України. Водію ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність зупинитись на узбіччі та вимкнути двигун. Також водію ОСОБА_1 було повідомлено про необхідність надати для перевірки реєстраційні документи на автомобіль. У ході перевірки було встановлено, що номерний знак НОМЕР_1 не належить автомобілю TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, що є порушенням п.п. 2.9. в) ПДР України. Крім цього під час документування правопорушення ОСОБА_1 повідомив, що вищезазначені номера є номерами прикриття та він є діючим поліцейським оперативним співробітником, проте службове посвідчення поліцейського не надав. У зв`язку із вищевказаним у відношенні водія ОСОБА_1 було винесено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (серії ЕНА № 2221053) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1190 грн. Вказане правопорушення та процес винесення постанови про адміністративне правопорушення зафіксовано на службові портативні відеореєстратори поліцейських (Т.1, а.с.43-44);

- поясненнями від 06.06.2024 поліцейського СРПП ВП № 2 ХРУП № 1 старшого сержанта поліції Цибульник О.В., пояснення якого є аналогічними за змістом поясненням ОСОБА_2 (Т.1, а.с.45-46);

- поясненнями від 30.05.2024 поліцейського СРПП ВП № 1 ХРУП № 1 Тимошенка С.М., пояснення якого є аналогічними за змістом поясненням ОСОБА_2 (Т.1, а.с.47-48);

- поясненнями від 30.05.2024 поліцейського СРПП ВП № 1 ХРУП № 1 Сосонного Р.Г., пояснення якого є аналогічними за змістом поясненням ОСОБА_2 (Т.1, а.с.49-50);

- поясненнями від 30.05.2024 поліцейського СРПП ВП № 1 ХРУП № 1 Карапетяна К.А., пояснення якого є аналогічними за змістом поясненням ОСОБА_2 (Т.1, а.с.51-52);

- поясненнями від 14.06.2024 старшого інспектора з КЗ ВП №1 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Шабельник І.Ю., яка пояснила, що з 22.02.2024 ОСОБА_1 постійно перебуває на лікарняному, проте в якому лікувальному закладі та з яким діагнозом останній не повідомляє та листки тимчасової непрацездатності не надає.08.06.2024 ОСОБА_1 прибув до розташування ВП №1 Чугуївського РУП для несення служби, при цьому листок тимчасової непрацездтаності щодо його відсутності на службі пред`являти відмовився. Ст. лейтенант поліції ОСОБА_1 користується автомобілем ТOYOTA LAND CRUISER PRADO 150, н.з. НОМЕР_2 , білого кольору на якому особисто приїжджає до розташування підрозділу (Т.1, а.с.53-54);

- поясненнями від 14.06.2024 начальника сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Чугуївського РУП ГУ НП в Харківській області Харківського О.С., пояснення якого є аналогічними за змістом поясненням ОСОБА_5 (Т.1, а.с.55-56).

Суд також зауважує, що судом була забезпечена позивачу можливість захищати свою позицію як особисто, так і через свого представника. Натомість сторона позивача від самостійного захисту своєї правової позиції усунулась, незважаючи не визнання судом особистої явки позивача в судове засідання обов`язковою.

Отже суд вважає, що оскаржуване рішення відповідача про те, що позивач порушив службову дисципліну, що виразилося в особистій недисциплінованості, умисному невиконанні норм чинного законодавства України, є обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 2 КАС України.

Суд зазначає, що позивач як працівник поліції та особа, яка приймала Присягу на вірність Законам України, у випадку необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час встановлення обставин правопорушення, перевірки документів, повинен був погодитись на вимогу патрульних надати такі документи та сприяти встановленню дійсних обставин щодо правопорушення.

Проте, оскільки позивач всіляко перешкоджав встановленню дійсних обставин, зазначаючи про те, що він є оперативним співробітником поліції, номерні знаки є номерами прикриття, суд дійшов висновку, що цими діями позивач засвідчив свою недисциплінованість та проявив нещирість під час спілкування з поліцейськими, що стало однією з підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 28.05.2020 у справі № 815/2657/17 у подібних правовідносинах.

Суд зазначає, що враховуючи те, що позивача притягнуто саме до дисциплінарної відповідальності, адміністративний суд під час розгляду справи повинен самостійно кваліфікувати поведінку особи на предмет наявності в ній ознак дисциплінарного проступку і дійти власних висновків щодо правомірності такої поведінки з відповідним застосуванням необхідних матеріально-правових норм.

Аналогічна правова позиція відображена в постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 815/2705/16, від 24.06.2021 у справі №826/7830/17, від 13.12.2023 у справі №826/1765/17.

Суд зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни не пов`язана із складанням матеріалів про адміністративне правопорушення. Наявність адміністративного провадження, відкритого стосовно особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених Дисциплінарним статутом у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни.

Дисциплінарна та адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Поняття службова дисципліна містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 30.08.2022 у справі 120/8381/20-а, від 08.12.2022 у справі № 460/2583/19.

Щодо доводів позивача про наявність пом`якшуючих обставин, а саме наявності грамоти за 2022 рік, які не були враховані під час службового розслідування, суд зазначає таке.

Так, при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації, тощо.

Суд також вважає за необхідне зауважити, що вчинення навіть одного проступку, який ганьбить звання офіцера поліції, нівелює всі попередні заслуги поліцейського, оскільки дискредитує не лише особу поліцейського, а й поліцію в цілому, як орган, що служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Саме такий правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від від 23.06.2023 у справі № 420/8984/20, від 14.07.2022 у справі № 520/1795/19,

Отже, застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани є правомірним і пропорційним.

За наслідком системного аналізу матеріалів службового розслідування, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Відповідачем у справі, як суб`єктом владних повноважень доведено правомірність його рішень, які є предметом оскарження у даній справі.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваного наказу відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлений законом, добросовісно та розсудливо, з урахуванням всіх обставин справи, а тому відсутні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Отже, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м.Харків, 61002, ) про визнання протиправним та скасування наказу - відмовити.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України (протягом 30 днів з дати складання повного судового рішення) та набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України.

Cуддя А.А. Ширант