Справа № 360/864/25
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року справа №360/864/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі № 360/864/25 (головуючий І інстанції Ірметова О.В.) за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Національної поліція України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернувся до суду з позовом до Національної поліція України в особі Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України про визнання протиправними дії Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 27.02.2025 протокол № 2 щодо надання ОСОБА_2 статусу учасника війни замість статусу учасника бойових дій; зобов`язання Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України надати ОСОБА_2 статус учасника бойових дій.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України щодо не розгляду заяви ОСОБА_2 про надання статусу учасника бойових дій.

Зобов`язано Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України розглянути заяву ОСОБА_2 про надання статусу учасника бойових дій від 22.01.2025 з усіма поданими документами.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач вважає оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог не обґрунтованим, ухваленим при помилкових правових висновків за наявних обставин справи та невірним застосування норм матеріального права, помилкового не взяття до уваги заперечень відповідача, що в сукупності є підставою для скасування оскаржуваного рішення першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Судом першої інстанції не враховано, що заяву позивачки на предмет наявності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій було розглянуто на засіданні Комісії, за наслідками розгляду якої протоколом № 2 відповідно до пункту 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабінету Міністрів України від 26.04.1996 № 458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»», від 23.09.2015 № 739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам» та пункту 3 розділу III Положення, винесено рішення надати позивачці статус учасника війни. Під час розгляду заяви Комісією було встановлено, що позивачка перебувала на посадах вільного найму, які передбачено штатним розкладом ГУНП, а саме: на посадах друкаря тиснильника та фахівця ІІ категорії відділення комунально-експлуатаційного забезпечення Центру обслуговування підрозділів ГУНП. Проте, серед завдань вільного найму Центру відсутні завдання по виконанню завдань АТО, що визначені у Законі України «Про боротьбу з тероризмом». За відсутності підстав та документів, що містять докази виконання під час АТО безпосередньо завдань АТО, що зазначені у Законі України «Про боротьбу з тероризмом» підстави для надання особі статуту УБД відсутні. В розумінні статті 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» позивачка не здійснювала функцій та не виконувала бойових завдань з організації боротьби з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною, метою, розслідування яких віднесене законодавством до компетенції Національної поліції. Отже, виконання обов`язків (завдань) за посадою вільного найму у Центрі обслуговування підрозділів ГУНП на території проведення АТО для забезпечення її проведення не є тотожними з такими законодавчо визначеними поняттями як безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, що виключає наявність підстав для надання статусу учасника бойових дій.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка з 07.11.2015 призначена на посаду друкаря тиснильника Центру обслуговування ГУНП в Луганській області, 06.01.2017 призначена на посаду фахівця ІІ категорії відділення комунально-експлуатаційного забезпечення Центру обслуговування підрозділів (у зв`язку реорганізацією штатів), з 01.01.2019 призначена на посаду фахівця ІІ категорії відділення, що підтверджується трудовою книжкою позивача НОМЕР_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Луганській області від 22.09.2022 №349 о/с позивачку звільнено зі служби в поліції за п. 1 ст. 36 (за угодою сторін) КЗпП України, з 30.09.2022.

Згідно з копіями витягів із наказів першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей) (по стройовій частині) від 19.12.2015 № 353 та від 30.04.2018 № 120дск ОСОБА_2 у період з 07.11.2015 по 30.04.2018 перебувала у складі сил та засобів, які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, забезпеченні її проведення, з метою виконання службових (бойових) завдань.

22 січня 2025 року позивачка звернулася до Центральної комісії МВС з розгляду питань, пов`язаних з встановленням статусу УБД з заявою про надання статусу учасника бойових дій.

Разом з заявою додала наступні документи: копія паспорта ОСОБА_2 , копія РНОКПП ОСОБА_2 , копія сторінок трудової книжки ОСОБА_2 , копія довідки від 16.10.2018 №А-14321, копія архівної довідки Галузевого державного архіву МОУ, згода ОСОБА_2 , фотокартки 2 шт.

Листом від 28.02.2025 року № 31641-2025 Департамент кадрового забезпечення Національної поліції України повідомив позивачку про те, що 27.02.2025 на розгляд Комісії подано заяву та надані Головним управлінням Національної поліції в Луганській області запитуванні підтверджуючи документи щодо безпосередньої участі ОСОБА_2 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Згідно протоколу №2 засідання комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 27.02.2025, розглянуто звернення ОСОБА_2 , фахівця II категорії відділення комунально-експлуатаційного забезпечення центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Луганській області, цивільний, в період з 07.11.2015 по 30.04.2018 брала безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Луганської області та ухвалено: відповідно до пункту 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабінету Міністрів України від 26.04.1996 № 458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» та від 23.09.2015 № 739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам», пункту 3 розділу 111 Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 №405, надано статус учасника війни.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII (далі - Закон № 3551-XII) визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно з приписами статті 5 Закону № 3551-ХІІ учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 статті 6 Закону № 3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій, зокрема, визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 19 частини 1 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413, якою затверджений Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (далі - Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається, зокрема: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним, добровольцям Сил територіальної оборони) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, співробітникам Служби судової охорони, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

Підстави надання статусу учасника бойових дій, перелік документів які подаються для надання такого статусу визначено у пунктах 4, 5 Порядку №413.

Згідно пункту 19 Порядку №413 рішення про надання (відмову у наданні) статусу учасника бойових дій приймається: комісіями - стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 19 і 20 частини першої статті 6 Закону; міжвідомчою комісією - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання, та стосовно заявників з числа осіб, зазначених у пунктах 21 і 25 частини першої статті 6 Закону.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджуються відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в підпункті 3 пункту 2 цього Порядку.

Основні функції, завдання, повноваження та склад комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (далі - Комісія), а також організацію її роботи визначено Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.05.2016 № 405 (далі - Положення № 405).

Пунктом 24 Порядку №413 визначено, що Комісія або міжвідомча комісія відмовляє заявнику в наданні статусу учасника бойових дій у разі:

1) відсутності правових підстав для надання статусу учасника бойових дій;

2) відсутності необхідних документів, визначених пунктом 4 цього Порядку;

3) подання недостовірної інформації;

4) наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення заявником умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину під час участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, під час безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України.

У разі усунення виявлених підстав для відмови в наданні статусу учасника бойових дій заявник або уповноважена особа може повторно ініціювати винесення питання про надання зазначеного статусу (за процедурою, визначеною цим Порядком) на розгляд комісії шляхом подання заяви до керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, в якому утворено комісію.

Рішення комісії або міжвідомчої комісії може бути оскаржене відповідно до Закону України Про адміністративну процедуру та/або в судовому порядку.

Аналогічні підстави для відмови в наданні статусу учасника бойових дій, визначені у пункті 4 Положення № 405.

За приписами пункту 3 Положення № 405 Комісія приймає рішення щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, учасника війни в місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачка зверталася із заявою від 22.01.2025року про прийняття рішення щодо надання їй статусу учасника бойових дій.

Проте, згідно протоколу №2 засідання комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України від 27.02.2025, за наслідками розгляду заяви ухвалено рішення про надання позивачці статусу учасника війни у відповідності до пункту 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», постанов Кабінету Міністрів України від 26.04.1996 № 458 «Про комісії для розгляду питань, пов`язаних із встановленням статусу учасника війни, відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»» та від 23.09.2015 №739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам», пункту 3 розділу 111 Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 №405.

При цьому, рішення про надання або відмову в наданні позивачці статусу учасника бойових дій у відповідності до вимог пункту 19 статті 6 Закону №3551-ХІІ та Порядку №413, відповідачем не приймалось.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про те, що оскільки відповідачем не розглянута заява про надання статусу учасника бойових дій, то відповідачем вчинено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви позивачки про встановлення статусу учасника бойових дій від 22.01.2025р.

Відтак, судом першої інстанції правомірно зобов`язано Комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України розглянути заяву ОСОБА_2 про надання статусу учасника бойових дій від 22.01.2025 з усіма поданими документами.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки судом не вирішувалось питання щодо наявності у позивачки правових підстав для надання статусу учасника бойових дій.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі № 360/864/25 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 23 червня 2025 р. у справі №360/864/25 - залишити без змін.

Повне судове рішення 09 жовтня 2025 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко