Справа № 300/9362/24
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 300/9362/24 пров. № А/857/16880/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Шинкар Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року (головуючий суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ) у справі №300/9362/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними, -

В С Т А Н О В И В:

13.12.2024 позивач ( ОСОБА_1 ) звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (відповідач), в якому просив: визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 13.11.2023, захворювання пов`язаних з захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 за №18/в; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 як інваліду 3 групи з 13.11.2023 внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини одноразову грошову допомогу в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, на 1 січня 2024 року, відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975.

Позов обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 повторно з 17.05.2023 встановлено третю групу інвалідності згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №216739, причина інвалідності: травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини. ІНФОРМАЦІЯ_2 скеровано до відповідача документи для виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини. Відповідач, розглянувши документи позивача, на засіданні Комісії Міністерство оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (Комісія) відмовив у проведенні таких виплат. Вказана відмова оформлена протоколом №18/в від 30.08.2024, зокрема, в пункті 1 вказаного протоколу зазначено, що ОСОБА_1 , якого 27.09.2023 звільнено з військової служби та 28.05.2019 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААБ №401088 віл 28.05.2019), а 17.05.2023 під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААГ №216739 від 17.05.2023). Відповідачем зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 в 2023 році під час чергового переогляду групу інвалідності та її причинний зв`язок залишено без змін, позивач не має права на доплату одноразової грошової допомоги. Одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в 2019 році виплачено в сумі 480 250,00 гривень. Як зазначив позивач, отримавши травму пов`язану із захистом Батьківщини, ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 13.11.2023, а захворювання отримане 28.05.2019 жодним чином не відноситься до отриманої травми. Позивачу вперше діагностовано Гіпертонічну хворобу ІІ ст., ступінь І, ризик помірний, Вегето-судинну дистонію за змішаним типом зі стійким цефалгічним і астено-невротичним синдромами, Хронічний вірусний гепатит типу С, АВ-HCV (позитивний) і Хронічний холецестит. В другому випадку мала місце отримана 03.01.2023 ОСОБА_1 травма, а саме травми лівої гомілки у вигляді посттравматичної невропатії лівого малогомілкового нерва з І плегією/розгиначів лівої стопи і пальців, чутливими розладами та тимчасовим порушенням функції лівої нижньої кінцівки, зміцнілого шкірного рубця після операції 13.03.2023. За доводами ОСОБА_1 . Комісією не враховано обставини того, що заборона виплати одноразової грошової допомоги може мати місце лише у разі встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне і те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних, тобто у 2019 році мало місце захворювання, яке не є причинним наслідок отримання в 2023 році травми. Встановлення повторно ІІІ групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини є самостійною підставою для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня відповідного календарного року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасувано рішення Міністерства оборони України про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як військовослужбовцю з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, оформленого пунктом 1 протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 за №18/в. Зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як військовослужбовцю з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2023, у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що підпунктом 1 пункту 6 Порядку № 975 визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності IIІ групи. Причина встановлення інвалідності (внаслідок однакових чи різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв) в абзаці 2 пункту 3, абзаці 4 підпункту 1 пункту 6 Порядку № 975, в якості умови, яка б впливала на визначення дня виникнення права на отримання допомоги, не зазначена. Таке законодавче врегулювання обумовлено самим поняттям «одноразова грошова допомога», яка є одноразовою, а не багаторазовою і її виплата розпочинається від моменту первинної втрати працездатності, а далі відбувається доплата допомоги, у разі встановлення вищої групи інвалідності або зміни її причинний зв`язку, але виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб на день первинного встановлення інвалідності. Стверджує , що оскільки ОСОБА_1 у 2019 році первинно встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини та здійснена виплата в розмірі 250- кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2019 року(480250,00 грн.), а під час чергового переогляду у 2023 році група інвалідності не змінилась, але змінено причинний зв`язок при цьому розмір на призначення одноразової грошової допомоги залишився без змін (250-кратний прожитковий мінімум). Зазначає, що у такому випадку законодавством не передбачено іншого розміру, а ніж 250кратного прожиткового мінімуму, групу інвалідності не змінено на вищу та кратність залишено без змін, тому підстав для виплати одноразової грошової допомоги передбаченого чинним законодавством немає. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

23.06.2025 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. Зазначає, що Комісія Міністерства оборони не врахувала обставини, що заборона щодо виплати однієї грошової допомоги, може мати місце лише у разі встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне і те ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних, тобто в 2019 році захворювання, що жодним чином не є причинним наслідок отриманої травми в 2023 році та прийняла безпідставне та необґрунтоване рішення, оформлене протоколом від 30.10.2025 №18/в, про відмову позивачу в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги. Позивач наголошує, що встановлення повторно 3-ї групи інвалідності у зв`язку з травмою, пов`язаною з захистом Батьківщини є підставою для виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги саме в розмірі передбаченому частиною першою статті 16-2 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-12, а саме в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Просить апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі №300/9362/24 залишити без задоволення, а рішення без змін.

17.06.2025 третьою особою подано додаткові пояснення у справі. Зазначає, що спірним правовим питанням у даній справі, є правомірність відмови відповідача у доплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з із зміною причинного зв`язку отриманої ІІІ групи інвалідності (при переогляді). В силу вимог абзацу 1 пункту 4 статті 16-3 Закону «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). Водночас, згідно з пунктом 3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності. Отже, розмір одноразової грошової допомоги у разі встановлення вищої групи інвалідності безпосередньо пов`язаний з днем встановлення інвалідності вперше. Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України. У постанові від 08.05.2024 у справі №240/17749/20 Верховний Суд виснував, що: «… пункт 6 Порядку №975 визначає кратність розміру одноразової грошової допомоги в залежності від ступеня втрати працездатності та у сукупності із пунктом 3 цього Порядку передбачає, що розрахункова величина прожиткового мінімуму визначається відповідним законом для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність. Наголошує, що згідно з висновком МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок отриманого захворювання пов`язаним із захистом Батьківщини, перебуваючи у районі де велись бойові дії. Отже, позивачу вперше встановлена ІІІ група інвалідності у 2019 році. Повторно позивач отримав ІІІ групу інвалідності при переогляді у 2023, однак причинний зв`язок між захворюванням набутим у 2019 та травмою отриманою у 2023 не змінився, обидва пов`язані із захистом Батьківщини. Просить прийняти до уваги дані пояснення та скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2025 по справі №300/9362/24 в повному обсязі, відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України починаючи з 22.02.2015 у складі різних військових частин, що засвідчується відомостями військового квитка серії НОМЕР_1 від 19.02.2015.

Позивачу встановлено статус учасника бойових згідно посвідчення серії НОМЕР_2 від 11.08.2015.

В період з 17.04.2015 по теперішній час (26.08.2015) ОСОБА_1 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі (районах) проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, свідченням чого є довідка Військової частини НОМЕР_3 від 26.08.2015 за №2408.

Довідкою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 25.04.2019 за №5/339 підтверджується обставина проходження позивачем військової служби з 17.04.2015 по 08.04.2016, як військовослужбовця під час проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях.

Як слідує з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №3662 від 29.12.2018), захворювання рядового запасу ОСОБА_1 , а саме "Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 1, ризик помірний. Вегето-судинна дистонія за змішаним типом зі стійким цефалгічним і астено-невротичними синдромами. Хронічний вірусний гепатит "С", АВ-HCV (позитивний). Хронічний холецестит" підтверджені виписними епікризами за місцем стаціонарного лікування. Та зроблено висновок захворювання, Так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №401038 від 17.07.2019 позивачу встановлено вперше з 28.05.2019 третю групу інвалідності, причина інвалідності захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 26.07.2019 звертався із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, ІІІ група інвалідності, на підставі довідки МСЕК серії 12ААБ №401038 від 17.07.2019.

За результатами розгляду коментованої заяви, позивачу виплачено ІНФОРМАЦІЯ_4 на картковий рахунок одноразову грошову допомогу по інвалідності в розмірі 480 250,00 гривень згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк".

Вказана обставина не заперечується сторонами.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 за №69/2022, солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації для проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_4 , що засвідчується довідкою командира Військової частини НОМЕР_4 від 02.03.2022 за №89.

Військовою частиною НОМЕР_4 видано позивачу довідку від 28.09.2023 за №1477/1/1801, згідно якої ОСОБА_1 дійсно в період з 27.04.2022 по 14.12.2022, з 29.12.2022 по 03.01.2023 безпосередньо брав участь у заходах, необхідний для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Дніпропетровській області та в Гуляйпільській міській територіальній громаді Пологівського району Запорізької області. Підставою видачі такої довідки слугували бойові розпорядження командира Військової частини НОМЕР_5 .

ОСОБА_1 03.01.2023 одержав бойове ураження закрита черепно-мозкова травма, СГМ, акубаротравма, розрив барабанної перетинки з праворуч за обставин безпосередньої участі військовослужбовця під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 на околиця населеного пункту АДРЕСА_1 під час обстрілу РСЗВ ВОП 3 взводу 2 стрілецької роти зі сторони населеного пункту Пологи, який відбувся 03.01.2023 з 11 год. 23 хв. Поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, про що позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.01.2023 за №326.

Як слідує з відомостей свідоцтва про хворобу №476 ОСОБА_1 , мінно-вибухова травма отримана 03.01.2023 є травмою тяжкого ступеня. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Позивача наказом командира Військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) №73-РС від 04.09.2023 звільнено з військової служби у запас на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби та з 27.09.2023 виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_4 , що підтверджується витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 27.09.2023 за №270.

Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи Івано-Франківської обласної МСЕК 13.11.2023 повторно встановлено з 17.05.2023 ОСОБА_1 третю групу інвалідності, причина інвалідності травма, так пов`язана із захистом Батьківщини, вказане засвідчується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №216739 від 13.11.2023. Встановлено ступінь втрати професійної працездатності тридцять відсотків (30%).

Також, довідкою військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 №10/20/498 (згідно штампу від 14.02.2024 за №08/324) підтверджено обставину обмеженої придатності до військової служби солдата запасу ОСОБА_1 , особа з інвалідністю ІІІ групи пов`язана із захистом Батьківщини.

Позивач 02.02.2024 скерував на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 заяву, в якій просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку із травмою, пов`язаною із захистом Батьківщини, як особі ІІІ групи інвалідності.

До означеної заяви ОСОБА_1 долучено копії: витягу з наказу про виключення зі списків особового складу військової частини; паспорта громадянина України та облікової картки платника податків; довідки про безпосередню участь в бойових діях; довідки про обставини травми; свідоцтва про хворобу, копії довідок МСЕК.

Сторонами не заперечується обставина звернення позивача з коментованою заявою та отримання від заявника перелічених вище документів, докази на засвідчення означених аспектів долучено Міністерством до клопотання від 02.01.2025.

Розглянувши подані ОСОБА_1 документи, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (Комісія) дійшла висновку про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги солдату в запасі ОСОБА_1 , якого 27.09.2023 звільнено з військової служби та 28.05.2019 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААБ №401088 від 28.05.2019), а 17.05.2023 під час повторного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми, пов`язаної із захистом Батьківщини (довідка МСЕК серії 12ААГ №216739 від 17.05.2023). Зважаючи, що ОСОБА_1 в 2023 під час чергового переогляду групу інвалідності та її причинний зв`язок залишено без змін, він не має права на доплату одноразової грошової допомоги. Одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини в 2019 році виплачено в сумі 480 250,00 гривень.

Вказане рішення відносно позивача оформлене пунктом 1 протоколу засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 за №18/в (спірне рішення, оскаржуване рішення, протокол комісії від 30.08.2024 за №18/в, Протокол).

Протокол комісії від 30.08.2024 за №18/в доведено до відома позивача листом ІНФОРМАЦІЯ_7 від 11.09.2024 за №10/1/6223 та листом Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України від 10.10.2024 за №220/13/ВихЗВГ/8438.

Вважаючи протиправним та таким, що підлягає скасуванню пункт 1 рішення Міністерства оборони України про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду 3 групи з 13.11.2023, захворювання пов`язаних з захистом Батьківщини, оформленого протоколом засідання комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 30.08.2024 за №18/в, заявник звернувся до суду першої інстанції з позовом з метою захисту свого порушеного права на виплату одноразової грошової допомоги, як особі з інвалідністю ІІІ групи.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (Закон №2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі відповідно до Конституції України визначає Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII (Закон №2011-XII).

Згідно з статтею 1 Закону №2011-XII соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 12 Закону №2011-XII військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Частиною 1 статті 16 Закону №2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до підпунктів 4-9 пункту 2 статті 16 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: 4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті 5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби; 6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві; 7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва) у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності; 9) отримання військовозобов`язаним або резервістом, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, поранення (контузії, травми або каліцтва) при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності.

Відповідно до статті 162 Закону №2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону; 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону; б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (підпункт 4 пункту 2 статті 16 цього Закону).

Одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно з частинами 2-3 статті 163 Закону №2011-XII у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам. Встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 4 статті 163 Закону №2011-ХІІ (в редакції на момент прийняття оскаржуваного рішення) якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум). У разі якщо під час первинного огляду було встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках, а під час наступного огляду (переогляду) встановлено інвалідність, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (у тому числі внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Призначення і виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців здійснюється відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975 (Порядок №975).

Згідно з пунктом 3 Порядку №975 (у редакції, чинній станом на момент прийняття спірного рішення) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть; у разі встановлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності; у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 1 пункту 17 Порядку №975 передбачено, що у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі: 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності I групи; 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи; 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності III групи.

Абзацами 1-3 пункту 19 Порядку №975 визначено, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв). У разі встановлення більшого ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках чи зміни його причинного зв`язку, що дає право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (крім випадків поранення, травми, контузії, каліцтва, отриманих у різний період часу, за якими виплата допомоги здійснюється окремо, без урахування раніше виплачених сум). У разі коли під час первинного огляду встановлено ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності у відсотках, а під час наступного огляду (переогляду) встановлено інвалідність, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол №3662 від 29.12.2018), захворювання рядового запасу ОСОБА_1 , а саме "Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 1, ризик помірний. Вегето-судинна дистонія за змішаним типом зі стійким цефалгічним і астено-невротичними синдромами. Хронічний вірусний гепатит "С", АВ-HCV (позитивний). Хронічний холецестит" підтверджені виписними епікризами за місцем стаціонарного лікування. Та зроблено висновок захворювання, Так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААБ №401038 від 17.07.2019 позивачу встановлено вперше з 28.05.2019 третю групу інвалідності, причина інвалідності захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини.

ОСОБА_1 26.07.2019 звертався із заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням пов`язаним із захистом Батьківщини, ІІІ група інвалідності, на підставі довідки МСЕК серії 12ААБ №401038 від 17.07.2019. За результатами розгляду коментованої заяви, позивачу виплачено ІНФОРМАЦІЯ_4 на картковий рахунок одноразову грошову допомогу по інвалідності в розмірі 480 250,00 гривень згідно виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк".

Згодом, позивач 03.01.2023 одержав бойове ураження закрита черепно-мозкова травма, СГМ, акубаротравма, розрив барабанної перетинки з праворуч за обставин безпосередньої участі військовослужбовця під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти Військової частини НОМЕР_4 на околиця населеного пункту АДРЕСА_1 під час обстрілу РСЗВ ВОП 3 взводу 2 стрілецької роти зі сторони населеного пункту Пологи, який відбувся 03.01.2023 з 11 год. 23 хв. Поранення пов`язане з виконанням обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, про що позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 23.01.2023 за №326.

Як слідує з відомостей свідоцтва про хворобу №476 ОСОБА_1 , мінно-вибухова травма отримана 03.01.2023 є травмою тяжкого ступеня. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва: Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Івано-Франківським обласним бюро медико-соціальної експертизи Івано-Франківської обласної МСЕК 13.11.2023 повторно встановлено з 17.05.2023 ОСОБА_1 третю групу інвалідності, причина інвалідності травма, так пов`язана із захистом Батьківщини, вказане засвідчується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №216739 від 13.11.2023. Встановлено ступінь втрати професійної працездатності тридцять відсотків (30%).

Відтак, встановлення позивачу ІІІ групи інвалідності, причина: "захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини" з 28.05.2019 [згідно довідки МСЕК серії 12ААБ №401038 від 17.07.2019], та ІІІ групи інвалідності з 17.05.2023, причина: "травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини" [згідно довідки МСЕК серії ААГ №216739 від 13.11.2023], відбулося з різних підстав та внаслідок різних ушкоджень здоров`я.

Тобто, в першому випадку мала місце обставина набуття ОСОБА_1 захворювань пов`язаних із захистом Батьківщини, позаяк в другому випадку йдеться про одержання останнім мінно-вибухової травми пов`язаної із захистом Батьківщини.

Таким чином, 03.01.2023 позивач отримав нову травму, внаслідок якої і було встановлено ІІІ групу інвалідності. В спірному випадку ІІІ група була встановлена не внаслідок переогляду та погіршення його стану після встановлення ІІІ групи внаслідок захворювань пов`язаних із захистом Батьківщини, а саме внаслідок отримання абсолютно нової травми.

Міністерством оборони України первинно призначено позивачу одноразову грошову допомогу, виходячи з дати, коли ОСОБА_1 встановлено інвалідність ІІІ групи вперше, а саме 2019 рік, у зв`язку із захворюванням, так, пов`язаним із захистом Батьківщини. В той же час відповідачем проігноровано той факт, що саме інвалідність ІІІ групи в 2023 році була встановлена позивачу внаслідок травми, так, пов`язаної з захистом Батьківщини, з зовсім інших підстав ніж в 2019 році захворюванням, так, пов`язаним з захистом Батьківщини.

Суд апеляційної інстанції констатує, що коментовані ушкодження здоров`я є незалежними один від одного, і дослідження питання травми та виплати одноразової грошової допомоги має здійснюватися, в спірному випадку, також незалежно (окремо) для кожного епізоду.

Висновуючи те, що встановлення ІІІ групи інвалідності відбулось вперше, з інших причин, не пов`язаних із попереднім оглядом МСЕК, що підтверджується матеріалами справи, слід врахувати зміст довідки до акта МСЕК серії ААГ №216739 від 13.11.2023, у графі 8 якої зазначено огляд інваліда - повторний.

Поряд із цим, варто зважати на те, що пунктом 19 Порядку №975 визначено, якщо військовослужбовцю, військовозобов`язаному, резервісту або особі, звільненій з військової служби, після первинного встановлення інвалідності під час наступного огляду (переогляду) буде встановлено вищу групу інвалідності або змінено її причинний зв`язок, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата здійснюється з урахуванням раніше виплачених сум (зокрема внаслідок різних, не пов`язаних між собою, захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв).

Колегія суддів зазначає, що отримана 03.01.2023 позивачем травма як за часом, так і за обставинами її отримання відбулась з інших підстав та внаслідок інших ушкоджень здоров`я. Тобто, отримання другого поранення є самостійною підставою для виплати позивачу одноразової грошової допомоги в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на відповідний календарний рік, у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року за №975.

Водночас, є безпідставними доводи відповідача про те, що вперше інвалідність позивачу встановлена в 2019 році, то й обчислення одноразової грошової допомоги має відбуватися з урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01.01.2019, позаяк ІІІ група інвалідності встановлена ОСОБА_1 не внаслідок повторного медичного огляду за фактом отримання ним першого ушкодження здоров`я [захворювання, так, пов`язане із захистом Батьківщини], а у зв`язку із отриманням нового поранення [травма, так, пов`язана із захистом Батьківщини], за яким проведено медичний огляд та за наслідками якого встановлено ІІІ групу інвалідності.

Щодо посилань апелянта та третьої особи на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 18.06.2024 у справі №240/20065/20, від 08.05.2024 у справі №240/17749/20, суд апеляційної інстанції зазначає. що оскільки правовідносини у них не є подібними, ухвалені за інших фактичних обставин справи. Так, у справі №240/17749/20 позивачу при первинному огляді встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок травми, а згодом, під час повторного огляду йому встановлено ІІ групу інвалідності, у зв`язку з чим Верховний Суд дійшов висновку, що визначення вищої групи інвалідності при повторному (черговому) огляді не змінює розрахункову величину прожиткового мінімуму.

Водночас, у спірних правовідносинах позивач 03.01.2023 отримав нове поранення, внаслідок, якого йому з 17.05.2023 встановлено IІI групу інвалідності, тобто медико-соціальна експертна комісія у 2023 році не проводила повторного огляду ОСОБА_1 на предмет зміни йому групи інвалідності, внаслідок отримання ним захворювання у 2019 році, а здійснювала огляд останнього, внаслідок одержання нового (відмінного від попереднього) поранення у 2023 році під час захисту Батьківщини.

Колегія суддів апеляційної інстанції вкотре звертає увагу на те, що нарахування та виплата одноразової грошової допомоги у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності, після первинного встановлення інвалідності, може мати місце лише у разі встановлення інвалідності чи втрати працездатності через одне й те ж ушкодження здоров`я, а не внаслідок різних.

Подібні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2022 у справі №240/8578/20 і від 26 квітня 2023 року у справі №520/12925/2020.

Щодо покликання Міністерства на постанову Верховного Суду від 14.11.2024 у справі №560/419/24, колегія суддів наголошує, що в межах даної постанови Верховний Суд не надавав оцінку тому, що травми/захворювання у 2014 та 2023 році отриманні за різних обставин, підстав, а врахував, що вони є залежними одна від одної, оскільки мав місце повторний переогляд особи.

Таким чином, проаналізувавши зазначені вище нормативно-правові акти, колегія суддів апеляційної інстанції вважає вірним висновок суду першої інстанції про зобов`язання Міністерства оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 , як військовослужбовцю з інвалідністю ІІІ групи внаслідок травми пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразову грошову допомогу у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 01.01.2023, у відповідності до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 за №2011-XII та Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 за №975.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21 березня 2025 року у справі № 300/9362/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
Т. І. Шинкар