Справа № 640/28319/21
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №640/28319/21

адміністративне провадження №К/990/38245/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Чиркіна С.М.,

суддів: Кравчука В.М., Шарапи В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сітібанк» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі за позовом Акціонерного товариства «Сітібанк» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сітібанк (далі - позивач; скаржник; АТ «Сітібанк») 05.10.2021 звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - відповідач; Комісія), в якому просило:

визнати протиправним та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №138-ДП-ДУ від 13.05.2021 року про накладення санкції за правопорушення на ринках капіталу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 адміністративний позов скаржника до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови задоволено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем було подано апеляційну скаргу, в якій останній просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 апеляційну скаргу Комісії на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 року задоволено, рішення першої інстанції скасовано та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Сітібанк" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправною та скасування постанови - відмовлено.

17.09.2025 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга АТ «Сітібанк», в якій позивач просить скасувати постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі № 640/28319/21, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2025 залишити в силі.

Заявник вважає, що підставами для відкриття касаційного провадження є неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, відповідно до підпункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування у взаємозв`язку пункту 16 глави 1 розділу ІІ Ліцензійних умов провадження професійної діяльності на фондовому ринку (ринку цінних паперів) - депозитарної діяльності та клірингової діяльності, затверджених рішенням Комісії від 21.05.2013 №862 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 06.06.2013 за № 897/23429, пункту 18 розділу ІІІ Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Комісії від 23.04.2013 № 735 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.06.2013 за № 1084/23616, статей 35, 47 Закону України «Про акціонерні товариства» у подібних до цієї справи правовідносинах.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною четвертою статті 328 КАС України встановлено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Отже, зміст наведених положень процесуального закону свідчить про те, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, в касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.

У силу приписів частини третьої статті 334 КАС України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Також згідно з положеннями статті 341 цього ж Кодексу суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд в ухвалі від 07.02.2025 про відкриття провадження вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Зміст касаційної скарги не містить передбачені підпунктами «а-г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України виключні випадки для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

У взаємозв`язку з цим слід зазначати, що суд касаційної інстанції позбавлений можливості самостійно визначати підстави касаційного оскарження. Цей обов`язок у відповідності до вимог частини третьої статті 334 КАС України покладено на особу, яка оскаржує судові рішення, оскільки в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Отже, скаржнику необхідно навести виключні випадки, відповідно до яких подається касаційна скарга, з зазначенням підстав для оскарження судових рішень в касаційному порядку, передбачених підпунктами «а-г» частини п`ятої статті 328 КАС України.

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини другої статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, Суд вважає, що касаційну скаргу слід залишити без руху з наданням скаржнику десятиденного строку з дня вручення цієї ухвали про залишення касаційної скарги без руху для подання уточненої касаційної скарги із наведеними у ній обґрунтованими підставами, на яких подається касаційна скарга передбаченими статтею 328 КАС України.

Керуючись статтями 169, 330, 332 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Сітібанк» на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2025 у справі за позовом Акціонерного товариства «Сітібанк» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, про визнання протиправною та скасування постанови, залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: С.М. Чиркін

Судді: В.М. Кравчук

В.М. Шарапа