Справа № 420/31149/24
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/31149/24

Категорія 106000000Головуючий у суді І інстанції: Бойко О.Я. час і місце ухвалення: спрощене провадження, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Семенюка Г.В.,

суддів Федусика А.Г., Шляхтицького О.І.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 р. у справі № 420/31149/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просив суд:

(1). Визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 28.08.2022 року, передбаченого окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 #25488/С;

(2). Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 28.08.2022 року, передбачене окремим дорученням Головнокомандувача ЗС України від 20.04.2023 #25488/С.

(3). Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненадання ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 28.08.2022 року, передбаченої Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402;

(4). Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 за результатом службового розслідування надати ОСОБА_1 довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 28.08.2022 року, передбаченої Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, мотивуючи його тим, що відповідачем не було надано жодної офіційної відповіді по суті адвокатських запитів та заяв, поданих в інтересах позивача; відповідач жодним чином не відреагував на клопотання позивача провести службове розслідування за фактом отримання останнім 28.08.2022 року травми, та не надав жодної інформації щодо того, чи було проведене таке службове розслідування; відповідачем не було надано позивачу довідку про обставини травми. Позивач вважає, що сукупності, вищезазначене свідчить про бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо вжиття заходів з метою встановлення обставин травмування, яке мало місце 28.08.2022 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року позов задоволено частково. Визнано противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 28.08.2022 року. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 , отриманої 28.08.2022 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 14 березня 2025 року, - останнім внесено виправлення в резолютивну частину рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31.01.2025 по справі № 420/31149/24, вірно зазначивши код ЄДРПОУ Військової частини НОМЕР_1 , а саме: 26630939.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він не був належним чином та своєчасно повідомлений судом першої інстанції про розгляд справи № 420/31149/24 та дана справа (під час і після її розгляду) відсутня у Електронному кабінеті військової частини НОМЕР_1 у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що вбачається із додатків 5, 6 до апеляційної скарги. Відповідач не отримував від Одеського окружного адміністративного суду жодних рішень у справі № 420/31149/24. Про ухвалення Одеським окружним адміністративним судом рішення у справі № 420/31149/24 Відповідач дізнався лише із листа головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Людмили ПЕЦЯК № 10113 від 15.04.2025 (вх. № 4255 від 30.04.2024).

02.06.2025 року та 13.06.2025 року до суду апеляційної інстанції надійшли відзиви на апеляційну скаргу у яких, позивач зазначив, що на його думку відповідач знав про початок та закінчення судового процесу у справі № 420/31149/24 починаючи з 08.10.2024 року. При виконанні свого конституційного обов`язку по захисту Батьківщини, 28.08.2022 під час бойового зіткнення з противником, командир роти, старший лейтенант ОСОБА_1 отримав травми обох колінних суглобів. Через це згодом став особою з інвалідністю 2 групи та має право на отримання від Держави встановлену нею грошову виплату. Відповідач не заперечує вказаних обставин та не надає позивачу або суду жодних доказів на їх спростування. Посадові особи в/ч НОМЕР_1 після 28.08.2022 не виконали та до цього часу продовжують не виконувати свої службові обов`язки внаслідок чого порушені законні права та інтереси ОСОБА_1 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне:

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на військовій службі в Збройних Силах України.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_1 від 16.02.2024 року № 167 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України позивач дійсно в період з 14.08.2022 по 23.09.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в Очеретинській селишній територіальній громаді, у Покровському районі, Донецької області в Україні.

28.08.2022 року позивач, під час виконання службових обов`язків пов`язаних із захистом Батьківщини, отримав бойове поранення.

Згідно з довідкою військово-лікарської комісії Військової частини НОМЕР_2 від 11.10.2022 № 569 11 жовтня 2022 року проведено медичний огляд позивача. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): Стан після операції (04.10.2022) артроскопічної резекції пошкодженої частини внутрішнього меніска правового колінного суглоба з приводу розриву заднього року (28.08.2022) з тимчасовим функціональним розладом. За наказом МОЗ України від 04.07.2007 № 370 травма легка. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми на момент медичного огляду відсутня).

14.05.2023 року позивачем подано рапорт до командира Військової частини НОМЕР_1 з проханням призначити службове розслідування з метою внесення змін до журналу бойових дій за фактом отриманого бойового травмування.

07.02.2024 року представником позивача подано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з проханням:

1. Надати обґрунтовану відповідь про підстави і причини ненарахування та невиплати щомісячної доплати у вигляді додаткової винагороди, передбаченою Постановою КМУ від 28.02.2022 №168, позивачу, у зв`язку з пораненням та лікуванням за період з 02.09.2022 по 30.03.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн., передбачені Постановою КМУ від 28.02.2022 № 168.

1.1) У разі непроведення виплат вищевказаної підвищеної додаткової грошової винагороди у зв`язку з притягненням до дисциплінарної або адміністративної (кримінальної) відповідальності військовослужбовця позивача, надати копії документів, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення, а саме: матеріали службового розслідування з додатками до нього, витяг із наказу командира військової частини про завершення службового розслідування), витяги із наказу командира військової частини про притягнення до відповідальності та витяг із наказу командира військової частини про позбавлення додаткової грошової винагороди.

2. Надати довідку про виплачене та нараховане грошове забезпечення (додаткові виплати, компенсації) позивача у період з 01.08.2022 по 01.05.2023.

3. Надати довідку командира військової частини про безпосередню участь військовослужбовця позивача в бойових діях бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

3.1) Якщо довідки немає, то надати документи, які підтверджують безпосередню участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії.

4. Надати інформацію чи було проведено службове розслідування за фактом отримання позивачем 28.08.2022 травми.

4.1) Якщо так, надати копію матеріалу службового розслідування та довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

5. Надати витяги із наказу командира військової частини щодо проходження військової служби та місця перебування вищевказаного військовослужбовця в період з 01.08.2022 по 01.05.2023, а саме: про вибуття (прибуття із) у відрядження для виконання службових обов`язків в зону проведення бойових дій, про вибуття (прибуття із) на лікування, про вибуття (прибуття із) відпусток передбачених законодавством в період дії воєнного стану, витяги із журналів бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) тощо.

08.04.2024 року представником позивача подано адвокатський запит до Військової частини НОМЕР_1 з проханням:

1. Надати копії документів щодо нарахованих та виплачених позивачу сум грошового забезпечення та додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022 р. за весь період перебування на службі в частині.

2. Надати копії довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої позивачем 28.08.2022 р. та матеріалів службового розслідування обставин зазначеної травми.

08.05.2024 року представник позивача звернувся із заявою про проведення службового розслідування до Військової частини НОМЕР_1 за фактом отримання позивачем 30.08.2022 року травми.

05.08.2024 року представник позивача звернувся із заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якій просив, зокрема надати довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 28.08.2022 року позивачем, яка затверджена Наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року.

09.08.2024 року представник позивача звернувся із скаргою до Міністерства оборони України на бездіяльність командира військової частини НОМЕР_1 .

Не погоджуючись з бездіяльністю Військової частини щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми, отриманої 28.08.2022 року, та щодо ненадання довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), отриманої 28.08.2022 року, передбаченої Додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, позивач звернувся до суду з вищенаведеними позовними вимогами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо непризначення та непроведення службового розслідування причин отримання травми позивачем та саме до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців.

П`ятий апеляційний адміністративний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне:

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII).

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно ч.ч. 2-4 ст. 2 Закону 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" (затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено та діє до теперішнього часу.

Оцінюючи доводи позивача про протиправність бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо непризначення та непроведення службового розслідування за фактом отримання позивачем 28.08.2022 травми під час виконання обов`язків військової служби, суд зазначає таке.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» № 551-XIV від 24.03.1999 року затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Приписами статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, зокрема:

- службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу (ч. 1 ст. 85);

- заборонено проводити службове розслідування особам, які є підлеглими військовослужбовця, чиє правопорушення підлягає розслідуванню, а також особам - співучасникам правопорушення або зацікавленим у наслідках розслідування. Розслідування проводиться за участю безпосереднього начальника військовослужбовця, який вчинив дисциплінарне правопорушення (ч. 2 ст. 85);

- якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини письмово повідомляє про це орган досудового розслідування (ч. 4 ст. 85);

- якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, чи одержано інформацію про вчинення такого правопорушення військовослужбовцем, командир військової частини зобов`язаний у межах своїх повноважень вжити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення відповідному прокуророві та спеціально уповноваженому суб`єктові у сфері протидії корупції (ч. 5 ст. 85);

- Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (ч. 7 ст. 85).

Аналізуючи вищенаведені норми, суд дійшов висновку, що службове розслідування стосовно військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів, на підставі ст. 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України проводиться у випадках не виконання (неналежного виконання) ними своїх службових обов`язків або вчинення правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дій (бездіяльності) які призвели до завдання шкоди державі, та призначається таке розслідування письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності.

Наказом Міністерства оборони України від 27.10.2021 № 332 «Про затвердження Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України», зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 грудня 2021 р. за № 1667/37289, затверджено Інструкцію про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, що додається (далі Інструкція № 332).

Згідно із п. 1 розділу І Інструкції № 332 ця Інструкція визначає процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі - військові частини).

Відповідно до п. 3 розділу І Інструкція № 332 ця Інструкція поширюється на військові частини та військовослужбовців, крім військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців внаслідок бойових уражень або дій з боку противника є бойовими людськими втратами і обліку як нещасні випадки не підлягають.

Випадки гострого професійного захворювання (отруєння), поранення, контузії, травми, каліцтва, зникнення, смерті або загибелі військовослужбовців, що сталися в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил, але не пов`язані з бойовими ураженнями або діями з боку противника, розслідуються згідно з вимогами цієї Інструкції.

Пунктом 1 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що проводиться у разі виникнення нещасного випадку, а саме обмеженої в часі події або раптового впливу на військовослужбовця небезпечного фактора чи середовища за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання ним обов`язків військової служби, унаслідок чого зафіксовано шкоду здоров`ю, зокрема, від одержання ним поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострого професійного захворювання і гострого професійного отруєння, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, отримання інших ушкоджень унаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрус, зсув, повінь, ураган тощо), контакту з представниками тваринного і рослинного світу, комахами, іншими представниками флори і фауни (далі - нещасні випадки), які призвели до звільнення від виконання обов`язків військової служби військовослужбовця на один день і більше, а також у випадку смерті військовослужбовців під час виконання ними обов`язків військової служби.

Отже, Інструкцією чітко визначено, що відноситься до травм одержаних від нещасного випадку, а "дії з боку противника" в даному переліку відсутні як такі.

При цьому, ворожого обстрілу мінометним вогнем один із видів вогневого враження під час воєнних конфліктів, тобто є діями з боку противника в районі ведення бойових дій, а травми отримані внаслідок таких обліку, як нещасні випадки, не підлягають.

Пунктом 18 розділу II Інструкції № 332 передбачено, що за результатами розслідування командир військової частини протягом двох робочих днів після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3 видає наказ, в якому зазначаються:

дата, місце та обставини, за яких стався нещасний випадок;

військове звання, прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) та дата народження потерпілого військовослужбовця;

вид, характер і локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я;

коли стався нещасний випадок (під час виконання обов`язків військової служби чи ні);

перебував чи ні потерпілий військовослужбовець в стані алкогольного сп`яніння або під впливом наркотичних чи токсичних або отруйних речовин;

порушення нормативно-правових актів, що спричинили нещасний випадок або були супутніми факторами його настання, посадові особи, які допустили ці порушення;

заходи з попередження подібних нещасних випадків у майбутньому.

Варто зазначити, що відповідно до пункту 1 розділу І Методики визначення військових втрат, завданих Україні внаслідок збройної агресії РФ, затвердженої наказом Міністерства оборони України 14.09.2022 № 277, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 25.11.2022 № 1471/38807 (далі Методика визначення військових втрат), ця Методика встановлює механізм визначення військових втрат, що включають людські та матеріальні військові втрати і витрати, пов`язані з бойовими діями (терористичними актами, диверсіями, ракетно-бомбовими ударами), спричинені військовою агресією Російської Федерації.

Відтак, порівняльний аналіз приписів Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків № 332 та Методики визначення військових втрат, дає суду підстави дійти висновку про необхідність розмежування нещасного випадку та бойових людських втрат (військових втрат).

Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків № 332 не передбачає проведення розслідування лише у тому випадку, якщо військовослужбовець отримав травму внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення антитерористичної операції, і такі випадки є бойовими людськими втратами і обліку, як нещасні випадки, не підлягають.

Як встановлено з матеріалів справи, обставини, при яких позивач отримав травму, пов`язані з діями з боку противника, про, що й зазначає сам позивач у позовній заяві.

Обстріл мінометним вогнем це вид вогневого враження під час воєнних конфліктів, тобто є діями з боку противника, тому травми отримані внаслідок таких обліку, як нещасні випадки не підлягають.

Відповідно, такі обставини отримання позивачем травми не підпадають під сферу регулювання Інструкції № 332, в якій чітко зазначено, що ця Інструкція не поширюється на військовослужбовців, які отримали гостре професійне захворювання (отруєння), поранення, контузію, травму, каліцтво, зникли, померли або загинули внаслідок бойових уражень або дій з боку противника в районі ведення бойових дій або проведення операції Об`єднаних сил.

Відтак, підстави для проведення службового розслідування згідно з Інструкцією про розслідування та облік нещасних випадків № 332 відсутні, тому відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльність військової частини щодо не проведення службового розслідування за фактом отримання позивачем поранення.

З метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення № 402, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із пунктом 1.1 Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Відповідно до п. 1.3. Положення № 402 одним із основних завдань військово-лікарської експертизи є визначення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтва) у військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, які призвані на збори, у осіб, звільнених із військової служби, а також причинного зв`язку захворювань, поранень, які заподіяли військовослужбовцям смерть.

Згідно із п 2.1. Положення № 402 для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Приписами пунктів 21.1, 21.2, 21.5 Положення № 402 передбачено, що у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини» - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

б) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане (крім випадків протиправного діяння), у разі фактичного виконання службових обов`язків під час проходження військової служби в частинах, які не входили до складу діючої армії.

При ураженнях, зумовлених дією ДІВ, КРП, джерел ЕМП, ЛВ, мікроорганізмів I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами, а також токсичних речовин, які виникають у зв`язку з виконанням обов`язків військової служби, приймається постанова - "Травма (зазначити фактор), ТАК, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби".

Військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, у випадках, передбачених частиною 3 статті 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

в) "Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно одержане за обставин, не пов`язаних з виконанням обов`язків, або одержане внаслідок правопорушення.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

У такому самому формулюванні приймаються постанови при медичному огляді військовослужбовців за результатами поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних ними в період проходження військової служби, коли документи про обставини їх одержання на момент медичного огляду відсутні.

Пунктом 21.7 Положення № 402 передбачено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного у довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

Відповідно до абц. 3 п. 21.8 Положення № 402 Прийняття ВЛК постанов про встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) без наявності документів, передбачених пунктом 21.7 та абзацом першим пункту 21.8 цієї глави, забороняється.

Згідно з п. 21.24 Положення № 402 довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва).

Водночас пунктом 21.25 Положення № 402 встановлено, що при вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що у воєнний час основи організації військово-лікарської експертизи мають певні особливості та їх правове регулювання дещо відрізняється від правового регулювання у мирний час.

Так, у мирний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі довідки про обставини травми або на підставі Акта про нещасний випадок. Водночас, законодавець у пункті 21.25 прямо передбачив окремий випадок, в який довідка про обставини травми та акт про нещасний випадок не є обов`язковими документами на підставі яких приймається постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення, а саме під час дії воєнного стану вказані постанови ВЛК приймаються на підставі картки передового району та додаткових документів (не обов`язково всіх) зазначених у пункті 21.25.

Відповідно до п. 21.29 Положення № 402 постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (поранення) поряд з іншими постановами записується в історію хвороби, Книгу протоколів засідань військово-лікарської комісії, свідоцтво про хворобу або довідку, медичну книжку військовослужбовця з обов`язковим посиланням на документ, який підтверджує обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Згідно з п. 22.3 Положення № 402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, - постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.

Пунктом 22.5 Положення № 402, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, - передбачено, що свідоцтво про хворобу у воєнний час складається: на всіх військовослужбовців, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, непридатними до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців; на офіцерів запасу, визнаних непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку. У всіх інших випадках у особливий період постанова ВЛК оформляється довідкою ВЛК. У воєнний час довідка на контроль у штатну ВЛК не направляється.

Сукупний аналіз наведених норм дає підстави стверджувати, що постанови ВЛК про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) оформлюються довідками військово-лікарської комісії, які у воєнний час у штатну ВЛК на контроль не направляються.

Наказом Міністра оборони України від 26.05.2014 № 333 затверджена Інструкція з організації обліку особового складу Збройних Сил України, яка була чинна на дату спірних правовідносин, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 червня 2014 за № 611/25388.

Відповідно до п. 1.10 Розділу ІІІ «Організація та ведення обліку особового складу в особливий період» Інструкції № 333, у підрозділах, військових частинах, на кораблях 1-3 рангів, у з`єднаннях і органах військового управління, які беруть участь у бойових діях, облік особового складу ведеться з урахуванням таких особливостей, зокрема:

- у всіх військових частинах (крім закладів охорони здоров`я) і в неокремих батальйонах (дивізіонах) розділ добової відомості (додаток 55) «IV. У наявності» замінюється розділом «IV. Втрати за минулу добу: а) загинуло або померло; б) зникло безвісти; в) потрапило в полон; г) захоплено в заручники; ґ) інтерновано; д) евакуйовано з пораненнями; е) евакуйовано внаслідок хвороби; є) інші втрати (абц. 7).

Згідно з абц. 2 п. 1.14 глави 1 розділу III Інструкції № 333, персональний облік особового складу, який вибув зі строю через загибель (смерть), поранення, хворобу та з інших причин, у підрозділах військових частин ведеться в такому порядку у відділенні та взводі - про всіх військовослужбовців, що вибули зі строю, командири відділень і взводів доповідають своєму безпосередньому командиру (начальнику) щодня в ході бою і після перевірки наявності особового складу після бою.

Відповідно до абц. 1 п. 1.20 глави 1 розділу III Інструкції № 333 на сержантів і солдатів, які підлягають евакуації з медичного підрозділу військової частини до військових лікувальних закладів внаслідок поранення, контузії, каліцтва, через хворобу та з інших причин, штабом військової частини через медичний підрозділ військової частини передаються до військових лікувальних закладів їхні обліково-послужні картки. У разі якщо сержанти і солдати евакуйовуються до військових лікувальних закладів без відома медичного підрозділу військової частини, обліково-послужні картки на них із послужної картотеки вилучаються та зберігаються в штабі військової частини окремо протягом одного року.

Отже, з аналізу наведених вище положень слід дійти висновку, що наявність довідки про обставини травми (встановленого зразка, за формою, передбаченою додатком 5 до Положення № 402) не є обов`язковою умовою для встановлення у воєнний час причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв. А обліково-послужні картки є тими документами за якими ВЛК приймає постанови про причинний зв`язок поранення, що передбачено п. 21.25 Положення № 402.

Зі змісту пунктів 6.1 та 6.2 глави 6 розділу II Положення № 402 слідує, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться, зокрема, прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, та на таких військовослужбовців подається відповідний перелік документів, в тому числі в разі, якщо особи, які направляються на огляд з приводу поранень, травм, контузій, каліцтв, одержаних у період проходження ними військової служби, - оригінал довідки про обставини одержання травми (поранення, контузії, каліцтва).

Додатком 5 до Положення № 402 визначено форму довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) та зі змісту якої слідує, що саме на підставі наказу командира (начальника) військової частини та за його підписом така довідка видається.

При вирішенні даного спору суд враховує, що звернення позивача та його представника позивача до відповідача зводяться виключно щодо необхідності отримання інформації стосовно обставин отримання поранення та розладів здоров`я, підтвердження факту взяття безпосередньої участі у бойових діях та документального підтвердження часу перебування в зоні бойових дій з метою отримання додаткової винагороди.

У спірних випадках для встановлення остаточного діагнозу і причинного зв`язку профзахворювання з впливом умов служби Центральна ВЛК вирішує питання подальшого обстеження та медичного огляду військовослужбовців згідно з законодавством України.

Командир військової частини, отримавши повідомлення за формою ПЗВ-2, призначає розслідування причин кожного випадку профзахворювання, яке проводиться протягом десяти робочих днів.

За приписами пункту 6 Розділу VІ Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України № 332 від 27 жовтня 2021 року, - командир військової частини, отримавши повідомлення за формою ПЗВ-2, призначає розслідування причин кожного випадку профзахворювання, яке проводиться протягом десяти робочих днів. Розслідування профзахворювання проводиться комісією з розслідування причин профзахворювання у складі голови комісії - представника регіонального санітарно-епідеміологічного управління (за згодою) та її членів - представників командування військової частини, відповідних служб військової частини (за потреби), військово-медичної служби.

Також суд звертає увагу, що комісія з розслідування причин профзахворювання проводить оцінку відповідності умов служби хворого військовослужбовця вимогам санітарних норм за матеріалами раніше проведених обстежень і досліджень робочих (службових) місць, вивчає приписи регіональних санітарно-епідеміологічних управлінь, отримує письмові пояснення командирів і військовослужбовців з питань, що пов`язані з розслідуванням причин виникнення профзахворювання.

У випадку втрати військовослужбовцем працездатності внаслідок хронічного профзахворювання командир військової частини направляє хворого військовослужбовця для проходження ВЛК щодо розгляду питання про його придатність до подальшого проходження військової служби (пункт 10 Розділу VІ Інструкції).

У справі відсутні докази того, що ВЛК або відповідач під час оформлення висновку, проводили дослідження того, чи захворювання, яке виявили у позивача, виникло до проходження ним військової служби та чи у період такої служби воно не прогресувало і не розвивалось, відтак не досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 року у справі № 806/526/16 щодо аналогічних правовідносин зазначив, що у межах адміністративного процесу суд не повинен надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів - членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду, дослідженні медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

У той же час, з огляду на наявність у відповідача визначених законом повноважень щодо всебічного дослідження відповідних спірних питань, з урахуванням прохання військовослужбовця, суд приходить до висновку про те, що суб`єкт влади не вжив можливих і достатніх заходів з метою об`єктивного вирішення питання.

Враховуючи те, що до повноважень відповідача належить проведення службового розслідування за фактом захворювання, травм або каліцтва у військовослужбовців, відповідач вчинив протиправну бездіяльність щодо непризначення та непроведення службового розслідування причин отримання травми.

Вказані обставини відповідачем в апеляційній скарзі не заперечуються.

Щодо вимоги видати довідку за формою визначеною додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, зареєстрованого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, то вони не підлягають задоволенню, так як відповідно до матеріалів справи, відповідач ніяких дій щодо виготовлення довідки на підставі акту службового розслідування не вчиняв, а тому і відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині порушені.

Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити.

При цьому суд звертає увагу, що обов`язок відповідача видати позивачу довідку певної форми залежить від встановлених службовим розслідуванням обставин отримання травми.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, а судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Разом з тим, як зазначає відповідач в своїй апеляційній скарзі, - 30.04.2025 на адресу Відповідача надійшов лист головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Полтавській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Людмили ПЕЦЯК № 10113 від 15.04.2025 (вх. № 4255 від 30.04.2024). Із зазначеного листа військова частина НОМЕР_1 дізналася про відкриття виконавчого провадження ВП № 77807427 від 15.04.2025 з примусового виконання Виконавчого листа № 420/31149/24, виданого 17.03.2025 Одеським окружним адміністративним судом. Також лише із даного листа про відкриття виконавчого провадження Відповідач вперше дізнався, що Одеський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 420/31149/24, що стосується його прав, інтересів та обов`язків.

На підтвердження вищевказаних обставин Відповідач надав суду апеляційної інстанції витяги від 15.05.2025 (додатки 5, 6) із Електронного кабінету військової частини НОМЕР_1 у підсистемі Електронний суд ЄСІТС. Із даних витягів вбачається, що за такими критеріями пошуку, як номер справи: « 420/31149/24», та прізвище « ОСОБА_2 » інформація відсутня, тобто через Електронний кабінет у підсистемі Електронний суд ЄСІТС така справа до військової частини НОМЕР_1 не надходила.

Також із довідки військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2025 № 1848/11/11608 (додаток 7) вбачається, що станом на 07.05.2025 від Одеського окружного адміністративного суду не надходило та не зареєстровано в стройовій частині штабу військової частини НОМЕР_1 жодних судових рішень, листів та повісток по адміністративній справі № 420/31149/24 за позовом ОСОБА_3 до військової частини НОМЕР_1 .

Військова частина створена директивою Головнокомандувача Збройних Сил України 12.03.2022, тобто безпосередньо під час повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну. У зв`язку із цим військова частина НОМЕР_1 не має постійного місця дислокації, постійної поштової адреси та з моменту створення постійно приймає активну участь у бойових діях, що ускладнює отримання судових та інших документів. У зв`язку із цим, згідно з вимогами норм чинного законодавства України, юридичні особи були зобов`язані зареєструвати Електронні кабінети у підсистемі Електронний суд ЄСІТС, що і було зроблено військовою частиною НОМЕР_1 (додаток 9). Проте суд першої інстанції з невідомих причин не під`єднав Відповідача до електронної справи № 420/31149/24 та позбавив цим Відповідача можливості бути повідомленим про відкриття провадження та розгляд адміністративної справи № 420/31149/24 та брати участь в розгляді даної справи, надавати суду свої докази та заперечення.

Положеннями частини 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною 1 статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Порядок надіслання копій процесуальних документів визначений приписами статті 251 КАС України.

Частиною 5 статті 251 КАС України визначено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із частиною 11 статті 251 КАС України, - якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

Разом з тим, матеріали справи не містять відомостей про направлення судом першої інстанції процесуальних документів відповідачу відповідно до приписів статті 251 КАС України.

Так, згідно:

- Довідки про доставку електронного листа «Ухвала про відкриття спрощеного позовного провадження» надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_3 в його електронний кабінет (а.с. 94);

- Довідки про доставку електронного листа "Рішення (задоволено / частково задоволено)" від 31.01.25 по справі № 420/31149/24 (суддя Бойко О.Я.) було надіслано одержувачу Військова частина НОМЕР_3 в його електронний кабінет (а.с. 134), тобто процесуальні документи направлялись Військовій частині НОМЕР_3 , а не Військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 317 КАС України, - порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а відтак, відповідно до ст.ст. 315, ст. 317 КАС України, - оскаржуване рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 , - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2025 року по справі № 420/31149/24, - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 , - задовольнити частково.

Визнати противоправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо непризначення та непроведення службового розслідування, з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), отриманої 28.08.2022 року;

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) провести службове розслідування з метою встановлення обставин травми ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ), отриманої 28.08.2022 року.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Г.В. Семенюк
Судді А.Г. Федусик О.І. Шляхтицький