Справа № 486/1912/25
Суддя: Далматова Г. А.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 486/1912/25
Провадження № 2-а/486/25/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.,

при секретарі Маляновій А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, громадянина російської федерації ОСОБА_1 ,

учасники справи: представник позивача Покрова Ю.А., відповідач ОСОБА_1 в режимі відеоконференції, представник відповідача Коробкова О.О.,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшов адміністративний позов Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 , з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення строком на 6 місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 06 жовтня 2025 року співробітниками відділу в м. Південноукраїнську СБ України в Миколаївській області був доставлений до приміщення Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Грозний, Чеченської республіки, російської федерації.

Також, того ж дня до Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області надійшло обґрунтоване звернення відділу в м. Південноукраїнську СБ України в Миколаївській області № 64.21.1/64.21-2324 про те, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 порушує норми міграційного законодавства України та про необхідність вжиття відповідних заходів, що визначені законодавством України.

Під часдоставлення у громадянина російської федерації ОСОБА_1 , був наявний паспорт громадянина росії для виїзду за кордон НОМЕР_1 від 15 червня 2001 року, терміном дії до 15 червня 2006 року.

За результатами проведеної перевірки, Южноукраїнським відділом УДМС України у Миколаївській області встановлено, що іноземець порушив правила перебування в Україні іноземців та ОБГ, а саме, проживає без документів на право проживання в Україні та які б надали право на виїзд.

Також, за результатами перевірок за обліками територіальних органів ДМС України було встановлено, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 посвідками на постійне або тимчасове проживання не документований, дозвіл на імміграцію в Україну не отримував. Із заявою про продовження терміну перебування на території України, чи із заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні не звертався, інформація щодо визнання вищезазначеного іноземця біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відсутня.

На час виявлення Відповідача було проведено перевірку та встановлено, що перевіркою інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформації з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон «Аркан» відомостей про перетин державного кордону не встановлено, тривалий час проживає без документів, що дають право легально знаходитись на території України, у встановлений законодавством строк не покинув територію України.

З особистих пояснень громадянина російської федерації ОСОБА_1 стало відомо, що він приїхав в Україну ще в 2003 році та проживав на території АДРЕСА_1 у найманому житлі. Під час перебування в Україні ніколи не звертався до міграційної служби України з приводу продовження терміну перебування в Україні чи інших питань, щодо легалізації свого законного статусу, як іноземного громадянина, з причини того, що немав на те законних підстав, хоча було відомо, що термін перебування на законних підставах давно сплинув. Посвідкою на тимчасове або постійне проживання на території України не документувався. Близьких родичів, дітей, дружини, батьків, діда або баби, повнокровних братів чи сестер на території України не має, так само як і власного житла та постійного місця роботи. Проживав за рахунок випадкових підробітків. Вчасно не виїхав за межі території України у зв`язку з небажанням залишати територію України. Свою провину визнає.

Перевіркою за базами Державної міграційної служби та Інформаційного порталу Національної поліції України центрального рівня «Армор» інформації щодо Відповідача не було встановлено.

Зважаючи на сукупність усіх вищевказаних обставин, позивач дійшов висновку, що громадянин російської федерації ОСОБА_1 , тривалий час грубо порушує правила перебування на території України.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

Відповідач позов не визнав, пояснив, що виїхав з російської федерації у 2000 році, оскільки на його матір здійснювався тиск. Він приїхав до Варшави подав документи для легалізації в Польщі. Проживав деякий час у Польщі, а потім його депортували до України, як до нейтральної країни. В Польщі їх неодноразово обкрадали, тому з документів у нього лишились лише паспорти. Трудову книжку, свідоцтво про народження, атестат, військовий квиток у нього було викрадено. Після приїзду до України у 2003 році він звертався до посольства, документально просив надати інформацію, але ніякої інформації він не отримав. Він не бажав іти до консульства російської федеаріції щоб в Росії ніхто не дізнався де він перебуває. Він важає себе біженцем, чому і звертався до міграційної служби, яка радила звертатись до СБУ. У 2003 році він звертався до СБУ, але документально СБУ не відреагувало на його звернення. Колись він бажав виїхати з території України, а потім в`їхати до неї, але побоювався, що його не впустять. Бажає відмовитись від громадянства російської федерації, не в його інтересах знаходитись на території України нелегально.

Представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін та відповідача, дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06 жовтня 2025 року до Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області надійшло обґрунтоване звернення відділу в м. Південноукраїнську СБ України в Миколаївській області № 64.21.1/64.21-2324 про те, що в ході проведення фільтраційних заходів, під час перетину блок-посту, на околицях міста Південноукраїнська, було виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який на теперішній час знаходиться в Україні з порушенням чинного законодавства, а саме закінчення строку дії паспортних документів.

До позовної заяви долучено копію паспорта громадянина російської федерації ОСОБА_1 , строк дії якого закінчився 15 червня 2006 року.

Як вбачається з довідки від 06 жовтня 2025 року, у доставленого до приміщення Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області співробітниками відділу УСБУ в м. Південноукраїнськ громадянина російської федерації ОСОБА_1 , документ, що посвідчує особу відсутній. Інформація про особу за обліками ДМС відсутня.

Відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 06 жовтня 2025 року було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 203 КУпАП, а саме, за те, що останній порушив правила перебування в Україні, зокрема, проживає без документів на право проживання в Україні, паспорт для виїзду за кордон із закінченням строку дії, та ухилився від виїзду після закінчення відповідного терміну перебування.

Того ж дня, у зв`язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, встановлення особи порушника, для забезпечення примусового видворення за межі території України, головним спеціалістом Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області складено протокол № ММК 000081 про адміністративне затримання громадянина російської федерації ОСОБА_1 06 жовтня 2025 року о 16:39 год. та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн, яку вручено ОСОБА_1 під розписку.

06 жовтня 2025 року Южноукраїнським відділом УДМС України у Миколаївській області було прийнято рішення про примусове видворення з України іноземця, громадянина російської федерації ОСОБА_1 . Останній з даним рішенням був ознайомлений, про що свідчить його особистий підпис.

Рішенням Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області від 06 жовтня 2025 року вирішено помістити ОСОБА_1 до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».

Відповідно до повідомлення від 07 жовтня 2025 року, громадянина російської федерації ОСОБА_1 було поміщено до ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України».

Доказів того, що відповідач ОСОБА_1 звертався до Міграційної служби України із відповідним зверненням стосовно легалізації його перебування на території України (отримання посвідки на право тимчасового, постійного проживання, тощо) учасниками справи до суду не надано.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначаються Законом України «Про громадянство України».

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України, визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі Закон).

Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 1 Закону, іноземцем є особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав, а особою без громадянства за приписами п. 15 ч. 1 ст. 1 цього ж Закону розуміється особа, яка не розглядається як громадянин будь-якою державою в силу дії її закону.

Пунктом 14 ч. 1ст. 1 Закону визначено, що нелегальним мігрантом є іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 23 Закону закріплено, що нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (ч.5 ст.26 Закону).

Частиною 1ст. 30 Закону визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 4 ст. 30 Закону).

Пунктом 27 ч. 1 ст. 1 Закону передбачено, що пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, - державна установа, призначена для тимчасового тримання іноземців та осіб без громадянства, зокрема стосовно яких судом прийнято рішення про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, у тому числі прийнятих відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію.

За правилами ч. 1ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із зазначених у цій статті заходів, зокрема, затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців (ч. 11 ст. 289 КАС України).

За результатами розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 починаючи з 2003 року без законних підстав перебував на території України.

З урахуванням вищенаведеного, беручи до уваги рішення Южноукраїнського відділу УДМС України у Миколаївській області, тривалий строк перебування відповідача на території України без реєстрації у встановленому порядку, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та про необхідність їх задоволення.

Відповідно до приписів пункту третього частини першої статті 371 КАС України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 289 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити адміністративний позов Южноукраїнського відділу Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України, з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, строком на шість місяців, громадянина російської федерації ОСОБА_1 .

Затримати громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення примусового видворення строком на 6 (шість) місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Рішення суду в частині затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування позивача: Южноукраїнський відділ Управління Державної міграційної служби України в Миколаївській області, місцезнаходження: вул. Спортивна, 3, м. Південноукраїнськ, Вознесенського району, Миколаївської області, .

Повне ім`я відповідача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце тимчасового перебування: АДРЕСА_2 , ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, ДМС України», реєстраційний номер облікової картки платника податків відсутній.

Суддя Г.А. Далматова