Справа № 203/3859/25
Суддя: Потоцька С. С.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3859/25
Провадження № 2-а/932/171/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Дніпро

Шевченківський районний суд міста Дніпра в складі головуючого - судді Потоцької С.С.,., розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Центрального районного суду міста Дніпра з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови від 31.05.2025 серія ЕНА № 4856552 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 31.05.2025 відносно неї винесена постанова серія ЕНА № 4856552 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Вказує, що у постанові від 31.05.2025 зазначено, що вона проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3 г ПДР, та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП.

Позивач заперечує вчинення адміністративного правопорушення та зазначає, що 31.05.2025 близько 10:40 вона, керуючи автомобілем MAZDA CХ5, д/н НОМЕР_1 , рухалась по пр. О.Поля, у бік вул. Тітова. Під час руху автомобіля біля будинку № 98 по пр. О.Поля вона перетнула пішохідний перехід на зелений миготливий сигнал світлофору, після чого біля будинку 106 по пр. О. Поля її зупинила поліція, яка їхала позаду світлофору. Позивач пояснює, що поліцейський не врахував той факт, що на миготливий зелений вона вже перетнула стоп лінію та знаходилась на пішохідному переході та не мала можливості загальмувати , тому що екстрене гальмування призвело б до ДТП. У ПДР зазначене, що водій має завершити маневр. Також позивач зазначає, що завершувала рух на перехресті. У момент миготіння зеленого сигналу світлофору знаходилася на пішохідному переході. Вважає, що відсутні докази на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення та наявності складу адміністративного правопорушення, а сама постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зазначена неправильна адреса, свідки не залучалися, права не роз`яснювали.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 10.06.2025 позовна заява передана за підсудністю до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Дніпра від 10.07.2025 позов залишений без руху, позивачу наданий строк на усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунула недоліки у встановлений судом строк і ухвалою від 01.08.2025 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку письмового провадження.

Відповідач- Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції надав відзив на позов, в якому зазначив, що постанова винесена з дотриманням норм чинного законодавства, а позивач вчинила адміністративне правопорушення, яке передбачене частиною другою ст. 122 КУпАП, оскільки позивач порушила п. 8.7.3 (г) ПДР України та проїхала на заборонений (жовтий) сигнал світлофора. Позивач мав достатню дистанцію до стоп-лінії та не перебував в ситуації, що виключала можливість безпечної зупинки. Маневр почався після увімкнення жовтого сигналу, а не до цього, як стверджує позивач. Невірне зазначення місця вчинення правопорушення, оскільки є місце вчинення правопорушення та місце складання постанови. Наголошує, що саме на ділянці дороги в районі будинку № 98 мало місце порушення проїзд на заборонений сигнал світлофора. Зупинка транспортного засобу, фіксація особи водія, складання постанови відбулися вже біля будинку № 104а, що не впливає на правомірність фіксації правопорушення.

Також відповідач зазначає, що поліцейський розглянув справу з дотриманням вимог чинного законодавства, після виявлення факту правопорушення, постанова відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивач надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що при розгляді справи та винесення постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містили доказів порушення ПДР. Запис, який був долучений до матеріалів справи під час подачі відзиву, не може бути допустимим доказом, оскільки не був предметом дослідження при складанні протоколу, всупереч вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП. Відповідачем також не надано підтвердження того, що вказаний відео запис досліджувався при складанні постанови, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності з ним була ознайомлена.

Суд, дослідивши матеріали адміністративної справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що 31.05.2025 сержантом поліції 2 взводу 2 роти 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Івановим Я.А. винесена постанова серії ЕНА № 4856552 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 (а.с.6).

У постанові від 31.05.2025 зазначено, що 31.05.2025 о 09:47 у м. Дніпро, на пр. О. Поля 104А водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MAZDA CХ5, д/н НОМЕР_1 , проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушила п. 8.7.3 г ПДР.

Постановою від 31.05.2025 позивача притягнено до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі статтею 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені частиною першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Крім того, відповідно до положень пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, частинами першою, другою і третьою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу III Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Суд вважає безпідставними доводи позивача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення виключно за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу про адміністративне правопорушення, з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Як зазначено у висновках, які викладені у Рішенні Конституційного суду України від 26.05. 2015 № 5-рп/2015, словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з тим, що сержантом поліції 2 взводу 2 роти 1 Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Іванов Я.А є працівником УПП в Дніпропетровській області, юрисдикція якого поширюється на територію Дніпропетровської області, він уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення на всій території Дніпропетровської області і, а, не виключно, за адресою реєстрації місцезнаходження УПП в Дніпропетровської області.

Відповідно до ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповшоється відповідно до вимог пункту 10 розділу XV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Судом встановлено, що постанова від 31.05.2025 у вигляді стрічки відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Суд відхиляє посилання позивача стосовно неправильного зазначення місця вчинення правопорушення у постанові, оскільки, на переконання суду, у цьому випадку це є очевидною технічною помилкою (опискою), допущеною при складанні постанови, що з огляду на вимоги ст. 280, 283 КУпАП суттєво не впливає на встановлення фактичних обставин вчинення правопорушення та не спростовує факт вчинення (невчинення) позивачем правопорушення.

Згідно зі ст. 245 КУАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 8.7.3.е Правил дорожнього руху передбачено, що жовтий сигнал світлофору забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Диспозицією частини другої ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду на заборонний сигнал світлофора.

Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху (пункт 8.11 ПДР).

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач подав письмовий відзив на позовну заяву та відеозапис з відеореєстратора патрульної машини.

При дослідженні відеозапису з відеореєстратора автомобіля, на якому зафіксовано транспортний засіб, яким керував позивач в момент вчинення адміністративного правопорушення та безпосередньо факт вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою ст. 122 КУпАП, а саме керуючи транспортним засобом марки MAZDA CХ5, д/н НОМЕР_1 , проїхала регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофору

За відеозаписом встановлено, що позивач мала достатню дистанцію до стоп-лінії, коли увімкнувся жовтий сигнал світлофору. Не зважаючи на це, керуючи своїм автомобілем, позивач не вжила заходів для зупинки відповідно до п. 8.10 ПДР України, хоча мала можливість завчасно це зробити.

Оглянутий відеозапис не свідчить про велику щільність загального транспортного руху (поруч не знаходилося жодного транспортного засобу), а жовтий сигнал світлофору увімкнувся з достатньої відстані до стоп-лінії, а з огляду на попереджувальний зелений миготливий сигнал світлофору, швидкість автомобіля і відстань до світлофору, підстав вважати, що позивач, як водій, намагалась уникнути аварійної ситуації, проїжджаючи на жовтий заборонений сингал світлофору, не вдаючись до екстреного гальмування, не має.

Відеозапис свідчить про те, що транспортний засіб міг зупинитися на заборонений жовтий сигнал світлофора, не вдаючись до екстреного гальмування.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Досліджені судом докази свідчать про те, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції частини другої статті 122 КУпАП, постанова від 31.05.2025 серія ЕАТ № 4856552 винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду вказаної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову.

У випадку відмови у задоволенні позову витрати, понесені позивачем, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 77, 90, 242, 268, 286 КАС України, ст.122, 251, 283-284 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департамент патрульної поліції про скасування постанови від 31.05.2025 серія ЕАТ № 4856552 про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною другою ст. 122 КУпАП-- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.С.Потоцька