Справа № 140/7502/25
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2025-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року ЛуцькСправа № 140/7502/25

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (3 категорія) та проживав в населеному пункті на території Камінь-Каширського району Волинської області, яке відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» від 23.07.1991 № 106 (далі Постанова № 106) входить до переліку населених пунктів, віднесених до зони гарантованого добровільного відселення внаслідок радіоактивного забруднення, та має право на пенсійне забезпечення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі Закон № 796-ХІІ).

11.06.2025 позивач звернувся до відділу обслуговування громадян № 4 (сервісного центру) ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перерахунок пенсії (перехід на інший вид) зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Проте, ГУ ПФУ в Полтавській області відмовило у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, оскільки період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить менше трьох років (зокрема не враховано період з 01.09.1984 по 24.06.1985 та з 01.09.1987 по 29.12.1990, оскільки позивач навчався у Житомирському сільськогосподарському інституті, а в період з 24.06.1985 по 20.05.1987 проходив строкову військову службу).

Позивач не погоджується з відмовою у призначенні пенсії зі зменшенням пенсійного віку з підстави не підтвердження постійного проживання або роботи у зоні гарантованого добровільного відселення упродовж 3 років станом на 01.01.1993, оскільки має статус особи, потерпілої від аварії на ЧАЕС 3-ї категорії, що підтверджується відповідним посвідченням. Наявність посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Крім того, відповідач не врахував періоду проживання під час канікул та практики в інституті.

Позивач просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та зобов`язати ГУ ПФУ у Волинській області зарахувати період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення та призначити (провести перехід з виду на вид) і виплачувати пенсію зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з дня виникнення права на пенсію зі зниженням на 2 роки у віці 58 років (з 11.06.2025).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 14.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а. с. 59).

В поданих до суду відзивах на позовну заяву (а. с. 61-67, 72-78) відповідачі позов не визнали та просять відмовити у його задоволенні, оскільки позивач не має права на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з огляду на те, що період проживання позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 становить менше трьох років (02 роки 11 місяців 29 днів).

Інших заяв по суті справи чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), про що видано посвідчення серії НОМЕР_1 (а. с. 13).

11.06.2025 позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про «перерахунок перехід на пенсію ЧАЕС» (а. с. 85), яку було скеровано до ГУ ПФУ в Полтавській області.

ГУ ПФУ в Полтавській області, за результатами розгляду заяви позивача ОСОБА_1 від 11.06.2025 щодо здійснення перерахунку пенсії перехід на інший вид пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, прийняло рішення від 18.06.2025 № 264 (а. с. 55), яким відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки заявник станом на 01.01.1993 постійно не проживав (працював) в зоні гарантованого добровільного відселення не менше 3-х років, що не дає права на зменшення пенсійного віку. Крім того, в рішенні зазначено, що до заяви про перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 надав довідку виконавчого комітету Прилісненської сільської ради від 04.02.2021 № 94, згідно якої був зареєстрований і постійно проживав з 10.06.1967 по 23.08.1984 та з 02.01.1990 по 31.12.1994.

Листом від 19.06.2025 № 0300-0210-8/40456 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило позивача про прийняття зазначеного рішення та надіслало його копію (а. с. 54).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Частинами першою, другою статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу. Потерпілі від Чорнобильської катастрофи: особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років - 3 роки та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років; початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що умовою для виникнення в особи права на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII є факт проживання та (або) праці такої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом трьох років до 01.01.1993. Початкова величина зменшення пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період. Додатково такі особи мають право на зменшення пенсійного віку на 1 рік за 2 роки проживання, роботи на відповідній місцевості. При цьому максимальна межа зниження пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-XII становить 6 років, незалежно від того застосовувалась початкова величина зменшення пенсійного віку до таких осіб чи ні (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду від 07.05.2024 у справі № 460/38580/22, від 24.05.2024 у справі № 460/17257/23).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом № 796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні гарантованого добровільного відселення протягом 3 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993 (подібні висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22).

Підпунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), з урахуванням змін, внесених постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2023 № 55-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.01.2024 за № 1/41346), які набрали чинності 15.02.2024, передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку потерпілим від Чорнобильської катастрофи: потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

для осіб, які постійно працювали (працюють) на територіях радіоактивного забруднення, додаються документи, видані підприємствами, установами, організаціями, органами місцевого самоврядування, що підтверджують період(и) постійної роботи в населених пунктах, віднесених до відповідних територій радіоактивного забруднення;

для осіб, які постійно проживали (проживають) на територіях радіоактивного забруднення, додаються відомості про місце проживання, зазначені у пункті 2.22 цього розділу, та/або документи про проживання, видані органами місцевого самоврядування.

У постановах від 19.09.2019 у справі № 556/1172/17, від 11.03.2024 у справі № 500/2422/23, від 19.09.2024 у справі № 460/23707/22, від 02.10.2024 у справі № 500/551/23, від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23 Верховний Суд зазначив про те, що виникнення права на зниження пенсійного віку законодавець пов`язує із фактом фізичного перебування особи у зоні радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням, або у зв`язку з роботою в такій місцевості. При цьому зниження пенсійного віку залежить від рівня радіологічного забруднення місцевості та тривалості проживання в ній особи.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що наявність посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи підтверджує факт проживання у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років та надає безумовне право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, оскільки наявність такого посвідчення не є безумовною і єдиною підставою для призначення пенсії на підставі положень статті 55 Закону № 796-XII, та вагомим у цьому випадку є встановлений факт фізичного перебування особи на території радіоактивного забруднення у зв`язку з постійним проживанням або роботою на цій території (вказані висновки щодо застосування норм права викладені у постанові Верховного Суду від 11.11.2024 у справі № 460/19947/23).

В той же час, до пенсійного органу позивач надав довідку виконавчого комітету Прилісненської сільської ради від 04.02.2021 № 94 (а. с. 14), з якої видно, що ОСОБА_1 дійсно був зареєстрований та проживав з 10.06.1967 по 23.08.1984 та з 02.01.1990 по 31.12.1994 в АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Отже, з вказаної довідки видно, що період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення з 02.01.1990 по 01.01.1993 становить три роки, що дає право позивачу на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону № 796-ХІІ.

Крім того, згідно з архівною довідкою Поліського національного університету від 02.07.2025 №295/01-16 (а. с. 17) позивач ОСОБА_1 був зарахований студентом першого курсу агрономічного факультету денної форми навчання Житомирського сільськогосподарського інституту з 01.09.1984 (що стало причиною для зняття з місця реєстрації позивача 23.08.1984). З 24.06.1985 ОСОБА_1 була надана академічна відпустка у зв`язку із призовом до лав Радянської Армії (наказ № 133-ст від 14.06.1985), що також підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_2 (а. с. 29). 20.08.1987 ОСОБА_1 був допущений до виконання навчального плану студентів першого курсу агрономічного факультету денної форми навчання Житомирського сільськогосподарського інституту (наказ № 428-ст від 29.12.1990). 29.12.1990 ОСОБА_1 закінчив навчання на агрономічному факультеті денної форми навчання Житомирського сільськогосподарського інституту.

З вказаної довідки від 02.07.2025 №295/01-16 також видно, що проживання студентів в гуртожитках інституту в період канікул та проходження практик в Житомирському сільськогосподарському інституті було суворо заборонено, про що також зазначено і в архівній довідці від 03.06.2021 № 139/01-16 (а. с. 19).

На думку суду, навчання позивача у Житомирському сільськогосподарському інституті не заперечує факту його проживання на території радіоактивного забруднення, зокрема, в період канікул та практики, позаяк у такий період позивач не міг проживати в гуртожитку.

Отже, відмова відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області у призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ є безпідставною та не ґрунтується на нормах закону. Враховуючи довідку виконавчого комітету Прилісненської сільської ради від 04.02.2021 № 94 (а. с. 14), яка підтверджує факт реєстрації та проживання (роботи) позивача на території гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше трьох років, та підтвердження наявними у справі матеріалами неможливості проживання позивача у гуртожитку під час навчання в період канікул та практики, а також наявний у позивача необхідний страховий стаж та вік (58 років), суд дійшов висновку, що позивач має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ.

З цих підстав, суд дійшов висновку про те, що рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.06.2025 № 264 позивачу протиправно відмовлено у перерахунку переході на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ з тих мотивів, що період проживання (роботи) позивача на території, яка відноситься до зони гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993, становить менше трьох років.

Відтак, позовні вимоги про визнання протиправними дій належить задовольнити у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.06.2025 № 264. При цьому, суд зазначає, що відмова органу Пенсійного фонду в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ була оформлена саме рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.06.2025 № 264, якому суд надав правову оцінку, та яке є рішенням (тобто, є актом індивідуальної дії у розумінні пункту 19 частини першої статті 4 КАС України) про відмову в призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, а визнання протиправним та скасування рішення органу Пенсійного фонду не потребує в подальшому визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно із пунктом 4.10 розділу IV Порядку № 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, за місцезнаходженням установи виконання покарань, де відбуває покарання засуджений до позбавлення (обмеження) волі, для здійснення виплати пенсії.

Тобто, позивачу було відмовлено у призначенні пенсії рішенням від 18.06.2025 № 264, яке було прийняте ГУ ПФУ в Полтавській області відповідно до пункту 4.2 розділу IV Порядку № 22-1, за принципом екстериторіальності, а тому зазначений територіальний орган ПФУ є належним відповідачем за поданим позовом.

Згідно із частиною другою статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Тож, дії зобов`язального характеру щодо призначення пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, яким у цьому випадку є ГУ ПФУ в Полтавській області, у зв`язку із чим позов підлягає частковому задоволенню з виходом за межі позовних вимог, з метою ефективного захисту прав позивача (вказаний висновок суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23).

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що оскільки рішенням ГУ ПФУ в Полтавській області від 18.06.2025 № 264 позивачу безпідставно відмовлено у перерахунку переході на пенсію за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, тому на підставі наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позовні вимоги необхідно задовольнити частково у спосіб прийняття судом рішення про визнання протиправним та скасування вказаного рішення, та зобов`язання ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити призначення (перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії) з 11.06.2025 пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, та після призначення пенсії електронну пенсійну справу передати до ГУ ПФУ у Волинській області для здійснення виплати пенсії позивачу, та про відмову у задоволенні решти позовних вимог до ГУ ПФУ у Волинській області (з огляду на те, що діями або рішенням цього відповідача права позивача порушені не були).

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Отже, у зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ПФУ в Полтавській області судовий збір в сумі 605,60 грн, що був сплачений квитанцією від 07.07.2025 в розмірі 1211,20 грн (а. с. 9).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18 червня 2025 року № 264.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36600, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) здійснити призначення (перерахунок пенсії перехід на інший вид пенсії) з 11 червня 2025 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ, та після призначення пенсії електронну пенсійну справу передати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для здійснення виплати пенсії ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36600, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Гоголя, 34, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі 605 гривень 60 копійок (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх