Справа № 240/2097/25
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/2097/25

категорія 112030500

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо невиплати йому в повному розмірі як особі з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, разової грошової допомоги до Дня Незалежності України, у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведеної виплати в серпні 2024 року, сума становить 18 900,00 грн;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на його користь як особи з інвалідністю 2 групи внаслідок війни, разову грошову допомогу до Дня Незалежності України, у розмірі вісім мінімальних пенсій за віком з урахуванням проведеної виплати в серпні 2024 року сума становить 18 900,00 грн.

Заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, Пенсійний фонд, Управління) вимоги позивач обґрунтовує наявністю права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни, як особи з інвалідністю. Пояснює, що отримав щорічну грошову допомогу до 24 серпня, як учасник бойових дій, однак не погоджується із сумою отриманої виплати, вважає, що разова грошова допомога повинна бути виплачена у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ухвали суду від 17.03.2025 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору відмовлено.

04.03.2025 від представника Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов до суду відзив на позов. Наголосив, що позивач не позбавлений права на отримання щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності та отримав її у розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на їх безпідставність.

Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач є особою з інвалідністю 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_1 від 22.05.2017.

У 2024 році до 24 серпня Дня Незалежності України позивач отримав виплату щорічної разової грошової допомоги в розмірі визначеному постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення розмірів разової грошової виплати до Дня Незалежності України, передбаченої Законами України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", у 2024 році".

Не погоджуючись із розміром отриманої виплати, позивач звернувся до Управління із заявою про здійснення донарахування такої виплати у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

За результатами розгляду заяви позивача Управління листом повідомило, що виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік здійснена у розмірі встановленому Постановою № 369.

Позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною та такою, що порушує його право на належне соціальне забезпечення, а тому звернувся до суду із вказаним позовом за відновленням порушеного права.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який визначає правовий статус ветеранів війни та створення належних умов для їх життєзабезпечення, є Закон України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" № 3551-XII від 22.10.1993.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону № 3551-XII (у редакції, чинній з 15.04.2023 з урахуванням змін, внесених Законом України від 20.03.2023 № 2983-IX) щороку до Дня Незалежності України учасникам бойових дій виплачується разова грошова виплата у порядку та розмірах, визначених Кабінетом Міністрів України в межах відповідних бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України.

З метою здійснення разової грошової виплати до Дня Незалежності України ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Законів України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" і "Про жертви нацистських переслідувань", Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 369 від 02.04.2024 (далі - Постанова № 369).

Цією постановою Уряд установив, що разова грошова виплата до Дня Незалежності України виплачується до 24 серпня 2024 р. у таких розмірах:

особам з інвалідністю внаслідок війни та колишнім малолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 14 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, визнаних особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин:

- I групи - 3100 гривень;

- II групи - 2900 гривень;

- III групи - 2700 гривень;

учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності та колишнім неповнолітнім (яким на момент ув`язнення не виповнилося 18 років) в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, а також дітям, які народилися в зазначених місцях примусового тримання їх батьків, - 1000 гривень;

особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, - 3100 гривень;

членам сімей загиблих (померлих) ветеранів війни, статус яким установлено згідно з пунктом 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, членам сімей загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України, дружинам (чоловікам) померлих осіб з інвалідністю внаслідок війни, які не одружилися вдруге, дружинам (чоловікам) померлих учасників бойових дій, учасників війни та жертв нацистських переслідувань, визнаних за життя особами з інвалідністю від загального захворювання, трудового каліцтва та з інших причин, які не одружилися вдруге, - 650 гривень;

учасникам війни та колишнім в`язням концентраційних таборів, гетто, інших місць примусового тримання, особам, яких було насильно вивезено на примусові роботи, дітям партизанів, підпільників, інших учасників боротьби з націонал-соціалістським режимом у тилу ворога - 450 гривень.

Судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи, а тому має право на отримання разової щорічної грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік.

Як свідчать матеріали справи позивачу виплачено разову грошову допомогу до Дня Незалежності України в розмірі, передбаченому згадуваною вище постановою Уряду, а тому норми положень Закону № 3551-XII та Постанови № 369 відповідачем дотримані.

У ході судового розгляду справи встановлено, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14.05.2025 у зразковій справі № 440/14216/23 дійшла висновку, що передбачена ч.5 ст. 13 Закону № 3551-ХІІ щорічна разова грошова виплата особам з інвалідністю внаслідок війни є видом державної допомоги в загальній системі соціального захисту населення. Така виплата має допоміжний та стимулюючий характер і надається з метою забезпечення створення належних умов для життєзабезпечення ветеранів війни, захисту їхніх інтересів відповідно до соціальної політики держави в цій сфері.

Зміна дати виплати з 5 травня на День Незалежності України, так само як і надання Кабінету Міністрів України повноважень встановлювати конкретні розміри цієї допомоги у межах наявних бюджетних коштів, не змінює її правової природи та не суперечить Конституції України.

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду також наголосила, що суди не вправі підміняти законодавця або органи виконавчої влади, що наділені відповідними повноваженнями, визначаючи розмір чи порядок виплати щорічної разової грошової допомоги.

Конституційні гарантії щодо неприпустимості звуження змісту та обсягу основних прав і свобод не поширюються на такі додаткові соціальні виплати, оскільки вони прямо залежать від наявності фінансового ресурсу та щорічного бюджетного планування.

Аналіз встановлених обставин справи та досліджених матеріалів, дає підстави для висновку, що у 2024 році розмір щорічної разової грошової допомоги визначався Кабінетом Міністрів України у межах бюджетних призначень, а тому виплата щорічної разової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік правомірно обчислена позивачу враховуючи Постанову № 369.

Враховуючи викладене, суд вважає помилковими твердження позивача про те, що він має право на отримання щорічної одноразової грошової допомоги до Дня Незалежності України за 2024 рік в більшому розмірі, ніж встановлено Постановою № 369.

Подібні правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30.09.2025 у справі № 420/2773/25.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 КАС України при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що за наведених у позовній заяві мотивів і підстав позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення учасниками справи інших витрат суду не надано, тому й відсутні підстави для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись ст. 2, 6, 9, 73-78, 90, 139, 242, 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 08 жовтня 2025 р.

08.10.25