Справа № 500/5129/25
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2025 рокуЛьвівСправа № 500/5129/25 пров. № А/857/36654/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Кузьмича С.М., Мікули О.І.,

з участю секретаря Березюка Д.О.,

представника відповідача Гукалюка Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року про залишення заяви без розгляду в справі № 500/5129/25 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екогрунт" про стягнення коштів за податковим боргом в порядку статті 283 КАС України,-

суддя в 1-й інстанції Бабюк П.М.,

час ухвалення рішення 29.08.2025 року,

місце ухвалення рішення м.Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення 29.08.2025 року,

в с т а н о в и в :

29.08.2025 о 12:42 год. Головне управління ДПС у Тернопільській області звернулося до Тернопільського окружного адміністративного суду із заявою в порядку статті 283 КАС України до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екогрунт" про стягнення з рахунків Товариства з обмеженою відповідальністю "Екогрунт" та за рахунок готівки, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Екогрунт" кошти у розмірі податкового боргу по платежу пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та штрафні санкції за порушення вимог валютного господарства в сумі 9 156 739,49 грн.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року заяву залишено без розгляду.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення, оскільки саме сплив тридцяти денного строку з моменту вручення (повернення оператором поштового зв`язку) податкової вимоги знаходить своє відображення у низці судових рішень, зокрема, але не виключно у постанові Верховного Суду від 20.04.2021 року по справі №320/6263/20, у постанові Верховного Суду від 03.02.2022 року по справі №300/2315/21, у постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 15.07.2025 року по справі №340/3048/25. Відтак, 30-ти календарний день з дня вручення платнику податкової вимоги припав на 28.08.2025. Відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 29.08.2025 по 00 годин 00 хвилин 30.08.2025.

Представник позивача в судовому засіданні свою апеляційну скаргу підтримав, просить ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року скасувати та прийняти постанову, якою матеріали справи направити суду першої інстанції для продовження розгляду.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлялися про час і місце апеляційного розгляду справи, і оскільки їхня явка в суді апеляційної інстанції не є обов`язковою, апеляційний розгляд справи проведено у їхній відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною четвертою статті 5 КАС України передбачено, що суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Відповідно до підпункту 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

За приписами підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно пункту 95.1 статті 95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Пунктом 95.2 статті 95 ПК України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Особливості провадження у справах за зверненням податкових та митних органів регламентовані статтею 283 КАС України.

Пунктом 5 частини першої статті 283 КАС України визначено, що провадження у справах за зверненням податкових та митних органів при здійсненні ними визначених законом повноважень здійснюється на підставі заяви таких органів щодо стягнення коштів за податковим боргом.

Відповідно до частини другої статті 283 КАС України заява подається до суду першої інстанції протягом 24 годин з моменту встановлення обставин, що зумовлюють звернення до суду, за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом, у письмовій формі.

За правилами пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обставиною, з якою стаття 283 КАС України пов`язує початок відліку 24-годинного строку для подання до суду заяви про стягнення коштів за податковим боргом, є дата надіслання (вручення) платнику податкової вимоги та сплив 30 календарних днів з дня такого надіслання.

Такі висновки відповідають постанові Верховного Суду від 09 квітня 2025 року у справі №280/111/25.

Як слідує із наданих до заяви доказів, податкова вимога №0-1900 від 14.07.2025 надіслана Товариству з обмеженою відповідальністю "Екогрунт" засобами поштового зв`язку 14.07.2025, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, 30-ти календарний день з дня надіслання платнику податкової вимоги припав на 13.08.2025.

Відповідно, контролюючий орган мав право звернення із заявою в порядку статті 283 КАС України з 00 годин 00 хвилин 14.08.2025 по 00 годин 00 хвилин 15.08.2025.

Натомість, заява Головного управління ДПС у Тернопільській області надійшла до суду 29 серпня 2025 року о 12 год. 42 хв.

Таким чином, заява про стягнення коштів за податковим боргом надійшла до суду з порушенням строку встановленого ч.2 ст.283 КАС України.

Згідно із частинами першою, другою та п`ятою статті 270 КАС України на обчислення строків, встановлених статтями 273-277, 280-283, 283-2 цього Кодексу, не поширюються правила частин другої - десятої статті 120 цього Кодексу.

Строки, встановлені у справах, визначених цією статтею, обчислюються календарними днями і годинами.

Днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг, встановлені у справах, визначених цією статтею, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду.

Суд зазначає, що у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 26 червня 2020 року у справі №280/2993/19 вказано, що КАС України визначено те, що при розгляді категорії термінових справ днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду. Строки подання позовних заяв і апеляційних скарг у справах, визначених статтею 283 КАС України, не може бути поновлено. Позовні заяви, апеляційні скарги, подані після закінчення цих строків, суд залишає без розгляду (частина п`ята статті 270 КАС України)

Колегія суддів увагу на те, що законодавством встановлені процесуальні строки служать для дисциплінування учасників адміністративного судочинства та забезпечення своєчасного виконання вимог, передбачених КАС України. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Таким чином, зважаючи на пропуск заявником присічного строку звернення із заявою та неможливість поновлення такого строку, суд доходить висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви про стягнення коштів за податковим боргом.

Решта доводів та заперечень учасників справи, висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні не спростовуються і підстав для його скасування немає.

Враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.308,315,316,321,322,325,328,329 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2025 року про залишення заяви без розгляду в справі № 500/5129/25 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду лише з підстав, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді С. М. Кузьмич
О. І. Мікула
Повне судове рішення складено 08 жовтня 2025 року.