Справа № 600/6107/24-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Чернівці Справа № 600/6107/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левицького В.К., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області щодо не здійснення проведення нарахування та виплати пенсії відповідно до вимог чинного законодавства;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області провести донарахування пенсії до розміру, передбаченого чинним пенсійним законодавством України на час нарахування за період з 01 червня 2019 року по грудень 2024 року;

стягнути з Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області на користь позивача недоплачену суму пенсійних виплат в розмірі, зазначеному Головним управлінням Пенсійного фонду України у Чернівецькій області у інформації, наданій суду;

зобов?язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області здійснити нарахування і виплату пенсії йому починаючи з 01 січня 2025 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач безпідставно не нараховує йому доплат за віком та не проводить щорічну індексацію пенсії. Більше того, пенсія у розмірі 1663,57 грн, яку з червня 2019 року виплачує йому пенсійний орган значно нижча за розмір мінімальних пенсій за віком. Позивач вважає, що пенсійний орган незаконно позбавив його права на отримання належної йому пенсії відповідно до чинного пенсійного законодавства України, починаючи з червня 2019 року.

За вказаною позовною заявою відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі відповідач) подало до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказувало, що на підставі відповідного повідомлення банку про виплату пенсії за довіреністю більш як один рік з поточного рахунку та у зв`язку із неподанням заяви на продовження виплати пенсії, починаючи з грудня 2018 року виплату пенсії позивача переведено через підприємство поштового зв`язку за місцем проживання.

Відповідно до звітності виплатного об`єкту поштового зв`язку, належні до виплати позивачу кошти за період з грудня 2018 року по травень 2019 року отримані не були.

Відтак, у зв`язку з тривалим неотриманням пенсії (шість місяців підряд) з 01.06.2019 виплату пенсії позивачу було призупинено до з`ясування обставин та встановлення підстав для її поновлення.

Для вирішення питання поновлення виплати пенсії та подальшого перерахування коштів на банківський рахунок позивач має право звернутись до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) із наступними документами: паспорт (або інший документ, що засвідчує цю особу, місце її проживання (реєстрації) та вік), документ що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, заява з банківської установи про виплату пенсії (в разі продовження виплати пенсії по дорученню довіреність та паспорт довіреної особи).

У відзиві відповідач також зазначав, що право на пенсійне забезпечення мають громадяни України, іноземні громадяни, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено законодавством України, а також міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

В той же час, угода між Україною та Сполученими Штатами Америки про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення, яка б регулювала питання пенсійного забезпечення громадян України, які працюють та проживають в Сполучених Штатах Америки, відсутня.

Враховуючи наведене, відповідач вважає, що у спірний правовідносинах він дів на підстав, в межах повноважень та спосіб передбачений Конституцією та законами України.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, який перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України та одержував пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У позові представник позивача зазначав та не заперечувалося відповідачем, що позивач періодично проживає в Сполучених Штатах Америки та знаходиться на лікуванні в різних медичних установах.

Із змісту рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 600/7272/21-а, яке набрало законної сили, видно, що пенсію позивач отримував на особистий розрахунковий рахунок, відкритий у АТ КБ Приватбанк. З грудня 2018 року перерахування сум пенсії на розрахунковий рахунок у банку було припинено та виплату пенсії переведено на відділення поштового зв`язку, а з 01.06.2019, у зв`язку з тривалим неотриманням позивачем пенсії протягом 6 місяців підряд, нарахування та виплату такої пенсії призупинено до з`ясування обставин та встановлення підстав для її поновлення.

Позивач звертався до відповідача із заявою, яку надіслав з Сполучених Штатів Америки, в якій просив виплатити нараховану йому пенсію за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 у розмірі 12091,59 грн та поновити нарахування і виплату пенсії з 01.06.2019 шляхом перерахування коштів на особистий рахунок у банку.

Листом від 05.05.2021 за вих. № 1441-1238/П-17/8-2400/21 відповідач відмовив позивачу у нарахуванні невиплаченої пенсії та поновленні виплати його пенсії.

В подальшому, представник позивача звернувся до відповідача із заявою про виплату нарахованої раніше пенсії позивачу та поновлення нарахування і виплати пенсії позивачу, за результатами розгляду якої відповідач листом від 04.10.2021 за вих. № 2400-1708-8/34837 відмовив у поновленні виплаті пенсії позивачу.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови у виплаті нарахованої пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі №600/7272/21-а, яке залишене без змін Сьомим апеляційним адміністративним судом від 10.11.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2018 по 31.05.2019 та щодо припинення нарахування і виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2019.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області здійснити виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 у розмірі 12091,59 грн.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Чернівецькій області здійснити нарахування і виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.06.2019.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення суду, відповідачем здійснено позивачу перерахунок пенсії з 01.06.2019, в наслідок чого розмір пенсії склав 1663,57 грн, що підтверджується рішенням № 82 від 28.12.2022.

24.05.2023 представник позивача звернувся до відповідач із заявою щодо нарахування та виплати пенсії з урахуванням рішення суді у справі № 600/7272/21-а.

За результатами розгляду заяви, 05.06.2023 відповідач направив на адресу представника позивача листа, в якому повідомив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 600/7272/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату нараховано пенсії позивачу за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 у розмірі 12091,59 грн та здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу з 01.06.2019.

На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивачу у відповідності до резолютивної частини рішення суду з 01.06.2019, розмір якої складає 1663,57 грн.

У листі також відповідач зауважував, що інші зобов`язання, зокрема щодо проведення подальших перерахунків пенсії позивачу, у рішенні суду відсутні. Відтак, починаючи з 01.06.2019 розмір пенсії залишається незмінним та наразі становить 1663,57 грн (розрахунковий розмір пенсії, що зазначений у зверненні 1955,45 грн визначений за умови проведення перерахунку пенсії).

Враховуючи зазначене, загальна сума, що підлягала виплаті згідно рішення суду складала 85288,67 грн. В грудні 2022 року позивачу виплачено 66814,70 грн, а залишок невиплаченої суми пенсії згідно рішення суду у сумі 18473,97 грн було виплачено позивачу в січні 2023 року.

22.06.2024 представник позивача (Перепелюк В.В. син позивача), який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, яка міститься в матеріалах справи, звернувся до відповідача із заявою, в якій, серед іншого, просив: провести позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.06.2019 по 01.07.2023 та виплатити її одноразово; проводити перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства щомісячно, починаючи з 01.07.2023.

За результатами розгляду заяви, 06.07.2023 відповідач направив на адресу представника позивача листа, в якому повідомив, що зобов`язання щодо проведення подальших перерахунків пенсії позивачу у рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі № 600/7272/21-а, відсутні. Відтак, починаючи з 01.06.2019 розмір пенсії залишається незмінним та становить 1663,57 грн.

У листі відповідачем також звернуто увагу, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснено виплату нарахованої пенсії позивачу у відповідності до резолютивних частин рішень суду. Підстав для виплати пенсії в іншому розмірі наразі немає.

16.05.2024 представник позивача (Перепелюк В.В. син позивача), який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, яка міститься в матеріалах справи, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій, серед іншого, просив: провести позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.12.2019 по 01.05.2024 та виплатити її різницю; проводити перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства щомісячно, починаючи з 01.05.2024.

За результатами розгляду заяви, 28.05.2024 відповідач направив на адресу представника позивача листа, в якому повідомив, що позивач особисто за поновленням виплати пенсії не звертався. Виконання рішення суду у справі № 600/7272/21-а забезпечено в повному обсязі в межах зобов`язань покладених судом на органи Пенсійного фонду України.

30.07.2024 представник позивача (Перепелюк В.В. син позивача), який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, яка міститься в матеріалах справи, звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, в якій, серед іншого, просив: провести позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.06.2019 по липень 2024 року включно та виплатити її різницю одноразово; проводити перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства щомісячно, починаючи з 01.07.2024.

За результатами розгляду заяви, 13.08.2024 відповідач направив на адресу представника позивача листа за вих. № 3686-3454/П-17/8-2400/24, в якому повідомив, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 600/7272/21-а зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату нараховано пенсії позивачу за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 у розмірі 12091,59 грн та здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу з 01.06.2019.

На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії позивачу у відповідності до резолютивної частини рішення суду з 01.06.2019, розмір якої складає 1663,57 грн.

У листі також відповідач зауважував, що інші зобов`язання, зокрема щодо проведення подальших перерахунків пенсії позивачу, у рішенні суду відсутні. Відтак, починаючи з 01.06.2019 розмір пенсії залишається незмінним та наразі становить 1663,57 грн.

Посилаючись на п. 1.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846 та ст. 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», відповідач у листі зазначав, що розгляд заяви про перерахунок пенсії від 30.07.2024 проведено в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки подання заяви про перерахунок пенсії за довіреністю не передбачено.

Крім того, в листі відповідач зазначив, що у позивача відсутнє право на проведення перерахунку пенсії з 01.04.2024 як особі, яка на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набула право на проведення перерахунку у зв`язку із набуттям стажу, на найбільш вигідних умовах, оскільки в системі персоніфікованого обліку відсутня інформація про набуття пенсіонером страхового стажу після 30.09.2014.

12.11.2024 представник позивача, який діє в інтересах позивача на підставі довіреності, яка міститься в матеріалах справи, звернувся до відповідача із заявою, в якій просив надати інформацію про нараховані та виплачені суми пенсії за період з 01.06.2019 по листопад 2024 року.

За результатами розгляду заяви, 26.11.2024 відповідач направив на адресу представника позивача листа, в якому повідомив, що заява від 30.07.2024 про перерахунок пенсії була розглянута згідно норм Закону України "Про звернення громадян", а не відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 за №1566/11846, та ст. 44 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки п. 1.1. Порядку, подання заяви про перерахунок пенсії за довіреністю, не передбачено.

В листі відповідач проінформував, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.04.2022 у справі № 600/7272/21-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.11.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити виплату нарахованої пенсії позивачу за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 у розмірі 12091,59 грн та здійснити нарахування і виплату пенсії позивачу з 01.06.2019.

На виконання рішення суду здійснено перерахунок пенсії по у відповідності позивачу до резолютивної частини рішення суду з 01.06.2019, розмір якої складає 1663,57 грн. Інші зобов`язання, зокрема щодо проведення подальших перерахунків пенсії позивачу, у рішенні суду відсутні. Відтак, починаючи з 01.06.2019 розмір пенсії залишається незмінним та наразі становить 1663,57 грн. Пенсія обчислена та виплачується у відповідності до норм чинного законодавства України, підстави для проведення перерахунку пенсії позивача наразі відсутні.

Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи видно, що звернення позивача до суду з цим позовом обумовлене його незгодою із діями відповідача щодо нездійснення перерахунку пенсії, яка на думку позивача, має здійснюватися з урахуванням доплат за віком та проведенням щорічної індексації пенсії, а також у розмірі не нижчому за розмір мінімальних пенсій за віком.

Такими діями (рішенням) про відмову у перерахунку пенсії, на думку позивача, серед іншого, є лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 13.08.2024 № 3686-3454/П-17/8-2400/24.

Між тим, вказана позиція позивача помилкова, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

пенсія за віком;

пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства);

пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії визначений ст. 44 Закону № 1058-IV, згідно положень якої призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду (ч. 3 ст. 45 Закону № 1058-IV).

Відповідно до ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії. Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії- додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Абзацом 7 п. 1.8 розділу І Порядку № 22-1 передбачено, що днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

За змістом п. 4.1 розділу IV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію.

Заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Пунктом 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку)пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування; з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат; повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі; повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, непізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За приписами абзаців 2-4, 6 п. 4.3 розділу IV Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але небільше ніж на 15 днів.

Право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження (п. 4.7 розділу IV Порядку № 22-1).

Підставою для повідомлення заявника про перерахунок/відмову перерахувати пенсію може бути виключно рішення, прийняте територіальним органом ПФУ з цього питання.

З аналізу наведених вище правових норм видно, що у разі звернення пенсіонера із заявою про призначення (перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший пенсії) та надання необхідних документів, уповноважений орган Пенсійного фонду України має за результатами розгляду такої заяви прийняти мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії. При цьому, рішення про відмову в призначенні (перерахунку, поновленні, переведенні з одного виду пенсії на інший) пенсії має містити зазначення причин відмови та порядку його оскарження.

Аналогічний за змістом правовий висновок викладено Верховним Судом в постанові від 21.12.2020 у справі № 229/4165/17.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку № 22-1 подану представником позивача 30.07.2024 заяву про перерахунок пенсії позивачу встановленої форми. Пенсійним органом мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії позивачу не приймалося, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення питання про перерахунок пенсії. Розгляд заяви про перерахунок пенсії від 30.07.2024 проведено відповідачем в порядку Закону України «Про звернення громадян», оскільки подання заяви про перерахунок пенсії за довіреністю не передбачено.

Такі дії пенсійного органу, на переконання суду, суперечать принципу "належного врядування" (good administration), що є невід`ємною складовою верховенства права. Цей принцип зобов`язує суб`єктів владних повноважень діяти добросовісно, прозоро, ефективно та бути максимально корисними для особи. Створюючи штучну перешкоду замість сприяння у реалізації права, відповідач діяв всупереч сутності належного врядування, що є неприпустимим у соціальній, правовій державі.

Крім того, відповідач своїми діями порушив принцип "правомірних очікувань" (legitimate expectations). Особа, яка має встановлене законом право на перерахунок пенсії, має обґрунтовані та законні очікування, що держава в особі її органів діятиме передбачувано та послідовно для забезпечення реалізації цього права. Відмова відповідача розглянути по суті чітко виражене прохання підриває ці правомірні очікування та руйнує довіру громадянина до держави.

У зв`язку із цим, суд вважає, що дії відповідача ґрунтуються на формальному тлумаченні порядку подання заяви, без належної оцінки змісту звернення, у якому чітко виражено волевиявлення особи на реалізацію права на перерахунок пенсії.

Отже, суб`єкт владних повноважень у спірних відносинах діяв не у спосіб, встановлений законодавством.

Водночас, лист Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за вих. № 3686-3454/П-17/8-2400/24 від 13.08.2024, після отримання якого позивач і вирішив подати цей позов до суду, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, адже не є актом правозастосування. Названий лист носить лише інформаційний характер, оскільки не породжує виникнення, зміну або припинення прав, обов`язків позивача. Цей лист, як вбачається з його змісту, містить, по суті, інформацію про зміст судового рішення у справі № 600/7272/21-а та вжиті відповідачем заходи щодо його виконання, розмір пенсії після проведення перерахунку на виконання вказаного судового рішення, роз`яснення щодо розгляду заяви про перерахунок пенсії в порядку Закону України «Про звернення громадян», а також про відсутність права у позивача на проведення перерахунку пенсії з 01.04.2024.

З огляду на викладене, суд вважає передчасними твердження позивача у позовній заяві про надання йому пенсійним органом саме відмови у здійснені перерахунку пенсії згідно заяви від 30.07.2024.

Враховуючи неналежний розгляд відповідачем заяви позивача від 30.07.2024 про перерахунок пенсії, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання протиправними дії відповідача щодо розгляду указаної заяви із зобов`язанням повторно її розглянути у відповідності до Порядку № 22-1.

Стосовно доводів відповідача про те, що заява представника позивача від 30.07.2024 про перерахунок позивачу пенсії була розглянута згідно норм Закону України "Про звернення громадян", а не відповідно до Порядку № 22-1 та ст. 44 Закону № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки подання заяви про перерахунок пенсії за довіреністю не передбачено, суд зазначає наступне.

Відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у дусі визначеної Конституцією України демократичної та правової держави та з метою забезпечення права і закону, а також зобов`язання держави забезпечувати і захищати права, свободи чи законні інтереси людини і громадянина регулює Закон України "Про адміністративну процедуру" від 17.02.2022 № 2073-IX (далі - Закон № 2073-IX, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Стаття 36 Закону № 2073-IX передбачає, що адміністративне провадження відповідно до цього Закону розпочинається, зокрема, за заявою особи щодо забезпечення реалізації її права, свободи чи законного інтересу або виконання нею визначеного законом обов`язку, у тому числі щодо отримання адміністративної послуги.

Згідно ч. 1 ст. 40 цього Закону заява повинна містити:

найменування адміністративного органу, до якого вона подається;

відомості, достатні для встановлення особи заявника, його контактні дані (прізвище, власне ім`я, по батькові (за наявності) або найменування особи, адреса місця проживання/перебування, місцезнаходження, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, інші контактні дані). У разі подання заяви представником заявника в ній додатково зазначаються такі самі відомості стосовно представника;

зміст вимоги заявника;

дату складення заяви.

Законодавством можуть бути встановлені додаткові вимоги до змісту заяви.

Отже, адміністративне провадження відповідно до цього Закону може бути розпочатим, в т.ч. за заявою представника заявника щодо забезпечення реалізації права, свободи чи законного інтересу заявника.

Відповідно положень ст. ст. 42 та 43 Закону № 2073-IX заява реєструється адміністративним органом в день її надходження.

Відмова в реєстрації заяви не допускається.

Адміністративний орган у день надходження заяви на вимогу заявника або його представника видає (надсилає) йому письмове підтвердження реєстрації його заяви із зазначенням дати та номера реєстрації, крім випадків, якщо справа вирішується в момент подання заяви. Реєстрація заяви, поданої в електронній формі, підтверджується автоматично надісланим електронним повідомленням.

У разі якщо заяву подано з порушенням встановлених законодавством вимог, посадова особа адміністративного органу, яка розглядає справу, приймає рішення про залишення заяви без руху. Адміністративний орган надсилає заявнику письмове повідомлення про залишення заяви без руху протягом трьох робочих днів з дня отримання заяви, а в разі особистого звернення із заявою негайно (за можливості) вручає під розписку таке повідомлення особі, яка подала заяву, безпосередньо в адміністративному органі.

У повідомленні про залишення заяви без руху зазначаються виявлені недоліки з посиланням на порушені вимоги законодавства, спосіб та строк усунення недоліків, а також способи, порядок та строки оскарження рішення про залишення заяви без руху.

Адміністративний орган встановлює строк, достатній для усунення заявником виявлених недоліків. За клопотанням заявника адміністративний орган може продовжити строк усунення виявлених недоліків.

Необґрунтоване залишення заяви без руху не допускається.

У разі усунення виявлених недоліків у строк, встановлений адміністративним органом, заява вважається поданою в день її первинного подання. При цьому строк розгляду справи продовжується на строк залишення заяви без руху.

Не допускається повторне залишення без руху заяви, в якій усунуто виявлені недоліки, зазначені в повідомленні про залишення заяви без руху.

Таким чином, аналізуючи положення Закону № 2073-IX суд доходить висновку, що відмова суб`єкта владних повноважень у вчиненні дій щодо розгляду звернення особи виключно з формальних підстав, без дотримання процедури залишення заяви без руху у разі наявності відповідних підстав, є прямим порушенням цього Закону. Така бездіяльність адміністративного органу суперечить як меті, так і змісту адміністративного провадження, що має забезпечувати ефективну, доступну та справедливу реалізацію прав особи у публічно-правових відносинах.

У контексті спірних правовідносин суд звертає увагу, що згідно п. 4.2 розділу IV Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб ідентифікує заявника (його представника).

Додатком 1 до Порядку № 22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії.

Згідно Додатку 7 до Порядку № 22-1 «Пам`ятка пенсіонеру» пенсіонери мають право звертатися до територіального органу Пенсійного фонду України особисто або через законного представника, представника, повноваження якого оформлено у встановленому законом порядку (у випадках, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

З урахуванням змісту вищезазначених положень та контексту спірних правовідносин суд доходить висновку про те, що особа, яка претендує на перерахунок пенсії, наділена правом звернення до органу пенсійного фонду із відповідною заявою разом з доданими до неї документами, скориставшись бланком такої заяви та одним із способів її подання, що визначені Порядком № 22-1. Результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії, згідно положень цього Порядку, має бути оформлений розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію, про призначення або відмову в призначенні із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження, яке за загальним правилом має бути прийнято не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Судом встановлено та не заперечується учасниками справи, що у поданій представником позивача заяві про перерахунок пенсії від 30.07.2024, останній, серед іншого, просив провести позивачу перерахунок пенсії починаючи з 01.06.2019 по липень 2024 року включно та виплатити її різницю одноразово; проводити перерахунок пенсії відповідно до діючого законодавства щомісячно, починаючи з 01.07.2024.

У поданій заяві про перерахунок пенсії чітко сформульовано прохання про перерахунок пенсії з урахуванням щорічної індексації та доплат за віком, вбачається очевидне та недвозначне бажання позивача реалізувати своє право на перерахунок пенсії відповідно до Закону № 1058-IV.

Тому, з огляду на те, що зазначена заява про перерахунок пенсії містить всі істотні елементи, необхідні для розгляду питання про перерахунок пенсії, формальне посилання відповідача на невідповідність такої заяви вимогам форми, передбаченої Порядком № 22-1, без надання оцінки її суті, суперечить засадам справедливості, розумності та пропорційності. Такий підхід ставить формальність вище змісту та суті права, що є несумісним із принципом пріоритетності прав і свобод людини у сфері соціального забезпечення над формою відповідного волевиявлення.

Таким чином, суд доходить висновку, що навіть за умови подання представником заявника заяви про перерахунок пенсії в інтересах заявника, якщо з її змісту вбачається чітке волевиявлення на здійснення перерахунку пенсії, таке звернення має розглядатися як належне звернення за змістом, а не формою. Відмова у задоволенні такого звернення лише з формальних підстав без належної оцінки його змісту та встановлення дійсного волевиявлення особи, є проявом надмірного формалізму з боку органу державної влади, призводить до фактичного обмеження гарантованого Конституцією України права особи на соціальне забезпечення і суперечить принципам пропорційності, добросовісності та верховенства права у сфері публічно-правових відносин.

Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносинах застосований Верховним Судом у постанові від 22.07.2025 у справі № 580/710/24.

Аргументи відповідача щодо відсутності угоди між Україною та Сполученими Штатами Америки про співробітництво в галузі пенсійного забезпечення, яка б регулювала питання пенсійного забезпечення громадян України, які працюють та проживають в Сполучених Штатах Америки, та, як наслідок, відсутність у позивача права на пенсійне забезпечення, суд також не бере до уваги, позаяк це суперечить рішенню Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним) п. 2 ч. 1 ст. 49, друге речення ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном.

Більше того, рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.02.2022 у справі № 600/7272/21-а, яке набрало законної сили, констатовано, що позивач як громадянин України, у незалежності від місця свого тимчасового проживання, має такі ж самі конституційні права, як й інші громадяни України, оскільки Конституція України та пенсійне законодавство України не допускають обмеження права на соціальний захист.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язати відповідача провести донарахування пенсії до розміру, передбаченого чинним пенсійним законодавством України на час нарахування за період з 01.06.2019 по грудень 2024 року, стягнути з відповідача на його користь недоплачену суму пенсійних виплат та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 01.01.2025, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За приписами вказаних норм у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення або вчинив бездіяльність за наслідками звернення особи, але таке рішення чи вчинена бездіяльність визнані судом протиправними з огляду на невідповідність чинному законодавству, то суд, як виняток, за відсутності сумнівів у тому, що суб`єктом звернення (позивачем у справі) дотримано усіх визначених законом умов для отримання позитивного результату за наслідками розгляду його звернення та за умови відсутності у суб`єкта, що уповноважений прийняти відповідне рішення за наслідками звернення позивача, дискреції (можливості на власний розсуд визначити зміст рішення та обрати на підставі поданих позивачем документів один з варіантів дій), вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення.

У разі якщо межі заявлених позовних вимог не дозволяють суду під час розгляду справи здійснити перевірку того, чи забезпечив позивач на момент його звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень виконання всіх без винятку вимог закону для отримання позитивного рішення та (або) якщо суб`єкт до якого звертається позивач має право діяти при прийнятті відповідного рішення на власний розсуд (тобто має альтернативні варіанти поведінки за наслідками розгляду звернення позивача), то суд, у межах свого розсуду, з метою уникнення перебирання на себе повноважень щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу, повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти рішення з урахуванням оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, зобов`язання судовим рішенням суб`єкта владних повноважень до вчинення конкретних дій (прийняття конкретних рішень) можливе, за загальним правилом, лише за умови почергового встановлення судом двох обставин: позивач на момент звернення до відповідного суб`єкта владних повноважень забезпечив виконання всіх без винятку вимог закону для отримання конкретного рішення; зобов`язання суб`єкта владних повноважень розглянути повторно звернення позивача з урахуванням висновків суду є недоцільним (об`єктивно встановлено безальтернативність рішення суб`єкта владних повноважень, яке може бути прийняте за встановлених судом обставин у конкретній справі).

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Верховний Суд, зокрема у постановах від 11.02.2020 у справі № 0940/2394/18, від 14.09.2021 у справі № 320/5007/20 та від 23.12.2021 у справі № 480/4737/19 дійшов подібного висновку та вказав, що адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення з урахуванням обставин конкретної справи. Перебирання непритаманних суду повноважень державного органу не відбувається за відсутності обставин для застосування дискреції.

Суд звертає увагу, що поняття дискреційних повноважень наведене у п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону № 2073-IX дискреційне повноваження - повноваження, надане адміністративному органу законом, обирати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону № 2073-IX здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

дискреційне повноваження передбачено законом;

дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Як зазначалося вище, відповідачем не було розглянуто у відповідності до вимог Порядку № 22-1 подану представником позивача 30.07.2024 заяву про перерахунок позивачу пенсії встановленої форми. Пенсійним органом мотивоване рішення про призначення або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії позивачу не приймалося, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення питання про перерахунок пенсії.

У позові позивач просить задовольнити позов в повному обсязі. Водночас, враховуючи положення ст. 245 КАС України, суд зазначає, що задоволення позовних вимог у частині зобов`язання відповідача провести донарахування пенсії до розміру, передбаченого чинним пенсійним законодавством України на час нарахування за період з 01.06.2019 по грудень 2024 року, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми пенсійних виплат та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 01.01.2025, може мати місце лише у випадку, якщо судом перевірено та встановлено наявність усіх передбаченим Законом № 1058-IV підстав для здійснення такого перерахунку.

У той же час суд наголошує, що суд, за загальним правилом, не уповноважений здійснювати перевірку наявності чи відсутності усіх передбачених підстав для відповідного перерахунку у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки вказане не входить до предмету судової перевірки, виходить за межі заявлених позовних вимог та є дискреційним повноваженням відповідача.

Таким чином, зазначене дає підстави для висновку, що прийняття судом рішення про зобов`язання відповідача провести донарахування пенсії до розміру, передбаченого чинним пенсійним законодавством України на час нарахування за період з 01.06.2019 по грудень 2024 року, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми пенсійних виплат та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 01.01.2025, без попередньої перевірки усіх законодавчо визначених умов і підстав для такого перерахунку може призвести до прийняття необґрунтованого рішення, яке, у свою чергу, спричинить нарахування та виплату пенсії на підставі показників, що не підлягають застосуванню, або ж на користь особи, яка не має законного права на такий перерахунок.

З урахуванням вищевикладеного, а також враховуючи позицію Верховного Суду України, висловлену у постановах від 18.03.2014 у справі № 21-11а14 та від 22.04.2014 у справі № 21-84а13, про те, що належним способом захисту порушених прав позивача є покладення на уповноважений орган обов`язку повторно розглянути заяву особи та прийняти рішення згідно вимог законодавства, суд вважає, що позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести донарахування пенсії до розміру, передбаченого чинним пенсійним законодавством України на час нарахування за період з 01.06.2019 по грудень 2024 року, стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої суми пенсійних виплат та зобов`язання відповідача здійснити нарахування і виплату пенсії починаючи з 01.01.2025, є передчасними та задоволенню не підлягають, натомість належним способом захисту прав позивача у цій справі є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву представника позивача від 30.07.2024 про перерахунок пенсії позивача відповідно до Порядку № 22-1, та з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

Аналогічний підхід до вирішення подібних правовідносинах застосований Верховним Судом у постанові від 22.07.2025 у справі № 580/710/24.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що наявні підстави для часткового задоволення заявлених вимог.

При цьому доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, викладені у відзиві, є безпідставними та такими, що не свідчать про законність його дій у спірних відносинах.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору (ч. 8 ст. 139 КАС України).

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Зважаючи на наведене, суд стягує на користь позивача судовий збір в сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо розгляду заяви представника позивача від 30.07.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області повторно розглянути заяву представника позивача від 30.07.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, та з урахуванням висновків, викладених у цій постанові.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, ).

Суддя В.К. Левицький