Справа № 380/12421/25
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач ), в якій позивач просив:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягала у не розгляді письмових заяв позивача від 21.02.2025 та від 10.04.2025;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відповідь про результат розгляду звернень позивача від 21.02.2025 та від 10.04.2025 та у відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу виключити позивача з військового обліку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 , з військового обліку, на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу.

Ухвалою від 23.06.2025 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 30.06.2025 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі свідоцтва про хворобу №1373/873 з висновком щодо ступеня придатності до військової служби є «непридатний до військової служби». Зазначає, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №1235-ОС звільнений з військової служби у відставку за підпунктом «б» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Після звільнення з військової служби, позивач 21.02.2025 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням виключити такого з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу». Однак, зазначає, що відповіді не отримав. Надалі, 10.04.2025 позивач повторно звернувся до відповідача із заявою від 10.04.2025 щодо виключення його з військового обліку. Зазначає, що відповідачем відповіді не надано. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною.

Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався, належним чином повідомлений про розгляд справи.

Частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.

Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

21.02.2025 та 10.04.2025 позивач скерував засобами поштового зв`язку ІНФОРМАЦІЯ_1 заяву з проханням виключити такого з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяв від 21.02.2025 та від 10.04.2025 про виключення позивача з військового обліку на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», позивач звернувся з цим позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.

На підставі частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який у подальшому був продовжений та діє станом на час розгляду справи.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно сттатті 33 Закону №2232-XII військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно положень статті 37 Закону №2232-XII взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служб безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, зокрема, на військовий облік військовозобов`язаних.

Частиною шостою статті 37 Закону №2232-XII визначено, що виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими;

2) припинили громадянство України;

3) визнані непридатними до військової служби;

4) досягли граничного віку перебування в запасі.

У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Отже, виключення громадянина України з військового обліку як такого, що визнаний непридатним до військової служби має здійснюватись на підставі Закону №2232-ХІІ.

Згідно абзаців 5 та 9 пункту 11 Постанови Кабінету Міністрів України №154 від 23.02.2022 «Про затвердження положення про територіальні центри комплектування» - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Аналіз наведеного свідчить про те, що до повноважень районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки належить оформлення військовозобов`язаним звільнення їх від призову на строкову військову службу під час мобілізації та в особливий період, у тому числі в період дії воєнного стану, які надаються в установленому порядку.

Суд встановив, що з метою реалізації права щодо виключена з військового обліку, 21.02.2025 та 10.04.2025 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про внесення відомостей як про особу, щодо виключена з військового обліку на підставі п. 6.3 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Відтак, позивачем було направлено особисто підписану заяву про внесення щодо нього відомостей до Єдиного державного реєстру призовників із завіреними належним чином копіями підтверджуючих документів, що підтверджують виключення з військового обліку.

22.02.2025, заява з додатками від 21.02.2025 була доставлена Укрпоштою на адресу відповідача та вручена уповноважному представнику, що підтверджується трекінгом відправлення з повідомленням про вручення (номер трекінгу 794).

Також, заява від 10.04.2025 надіслана на адресу відповідача, що підтверджується трекінгом відправлення з повідомленням про вручення (номер трекінгу 335).

Суд зазначає, що відповідач на заяви позивача про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, стосовно ОСОБА_1 як особи, що виключена з військового обліку на підставі п.3 ч.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та доданих документів відповіді не надав. Доказів протилежного матеріали справи не містять.

Вказане свідчить про допущення відповідачем протиправної бездіяльності щодо не розгляду заяв позивача від 21.02.2025 та 10.04.2025 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів і необхідність покладення на відповідача обов`язку розглянути заяву позивача від 21.02.2025 та 10.04.2025 про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів стосовно ОСОБА_1 , як особи, що виключена з військового обліку на підставі п.3 ч.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та прийняти відповідне рішення щодо внесення відомостей або відмову у внесенні відомостей.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що компетенція ІНФОРМАЦІЯ_1 полягає у тому, що згідно покладених завдань і функцій останній є спеціалізованим суб`єктом владних повноважень у сфері щодо прийняття рішення про внесення відомостей або відмову у внесенні відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів про виключення з військового обліку на підставі п.3 ч.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Суд повинен уникати безпідставних втручань у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень.

А тому належним захистом порушених прав позивача буде визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягала у не розгляді письмових заяв позивача від 21.02.2025 та від 10.04.2025.

Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 , з військового обліку, на підставі пункту 3 частини 6 статті 37 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, то така задоволенню не підлягає з огляду на передчасність, оскільки відповідачем ще не прийнято рішення щодо розгляду заяв позивача.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) щодо не розгляду письмових заяв ОСОБА_1 від 21.02.2025 та від 10.04.2025.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) надати відповідь про результат розгляду звернень ОСОБА_1 від 21.02.2025 та від 10.04.2025 та у відповідності до п. 3 ч. 6 ст. 37 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу виключити позивача з військового обліку.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.