Справа № 640/9774/19
Суддя: Лук'яненко М.О.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

08 жовтня 2025 р. справа № 640/9774/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (в порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна», звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з даним позовом до Головного управління ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 07.03.2019 року та № від 07.03.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що наказ відповідача від 18.01.2019 №650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» є протиправним та він суперечить нормам податкового законодавства, а відповідач не набув права призначати документальну позапланову виїзну перевірку згідно п.п. 78.1.4. п.78.1. ст.78 Податкового кодексу України. Також позивач вказав на порушення відповідачем вимог абз. 2 п 78.2 ст. 78 ПК України, за змістом якого контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх камеральних перевірок платника податків. Враховуючи, що фактично представника ГУ ДФС не було допущено до проведення перевірки, тому складення відповідачем акту з висновками є неправомірними, а ототожнювання факту вручення Наказу (разом з пред`явленням направлення на перевірку) з фактом проведення самої перевірки є помилковим.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що діяв у межах наданих йому Законом повноважень та зазначив, що оскаржувані рішення винесені на підставі акту від 04.02.2019 №129/26-15-14-04-03/31302071 Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Вибір року "Україна" з метою дотримання податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ "Еллала Актив" за лютий 2017 року, якою встановлені порушення: п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3 ст.198, п.200.1 ст.200 ПК України, в результаті чого занижено податок на додану вартість за лютий 2017 року на суму 137020 гривень; п.44.1, п.44.6 ст.44 ПК України, не надано документи до перевірки. При цьому в порушення п.85.2, п.85.4 ст.85 Кодексу, посадовими особами ТОВ "Вибір року Україна" первинних документів по взаємовідносинах із ТОВ "Еллада Актив" до перевірки не надано.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 11.06.2019 року по справі №640/9774/19 відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.08.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №640/9774/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 640/1660/19, яка перебуває в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва.

На виконання Закону України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16.09.2024 №399 до Харківського окружного адміністративного суду, згідно супровідного листа № 01-19/1430/25 від 31.01.2025 року передаємо 742 (сімсот сорок дві) судові справи згідно з актом приймання-передачі від 31.01.2025, зокрема адміністративну справу № 640/9774/19.

Відповідно до статті 31 КАС України здійснено повторний розподіл автоматизованою системою документообігу суду адміністративної справи.

Вказана адміністративна справа надійшла до провадження судді Харківського окружного адміністративного суду Марини Лук`яненко.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.02.2025 прийнято до провадження матеріали адміністративної справи та продовжено зупинення провадження в адміністративній справі №640/9774/19 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/1660/19.

Згідно ч.1 ст. 237 КАС України провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в провадженні Черкаського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 18.01.2019 № 650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у справі №640/1660/19 у задоволенні позову про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 18.01.2019 № 650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» відмовлено повністю.

Вказане рішення суду набрало законної сили 06.05.2025.

За таких обставин та відповідно ч.1 ст. 237 КАС України, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.07.2025 поновлено провадження у даній справі з підстав набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/1660/19.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.08.2025 замінено відповідача у справі №640/9774/19 Головне управління ДФС у м. Києві () на його правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (04116, м. Київ, вул. Шолуденка 33/19, код ЄДРПОУ ВП 44116011).

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами, які є достатніми та належними.

Розглянувши надані сторонами документи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Харківський окружний адміністративний суд встановив наступне.

ТОВ "Вибір року Україна" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації суб`єктів господарювання, набув правового статусу юридичної особи приватного права-резидента України, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань під ідентифікаційним кодом - 31302071, у якості платника податків (у тому числі і ПДВ) перебуває на обліку в установі відповідача.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у м. Києві (правонаступником якого є Головне управління Державної податкової служби у м. Києві, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України), у зв`язку з необхідністю дослідження реальності документального оформлення операцій позивача по взаємовідносинах з ТОВ «Еллада Актив» (), направлено позивачу запит від 22.12.2017 №43195/10/26-15-14-04-03-12 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)».

У відповідь на вищезазначений запит ТОВ «Вибір року Україна» надіслано відповідачу лист від 29.01.2018 №323 про відмову від надання запитуваної інформації та документів, так як на його думку запит не відповідає принципу законності і не містить чіткого переліку підстав для його направлення суб`єкту господарювання.

Враховуючи відмову позивача у наданні витребуваних документів та інформації, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ від 18.01.2019 №650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна».

За відомостями Єдиного державного реєстру судових рішень судом встановлено, що в Черкаському окружному адміністративному суді на розгляді перебувала адміністративна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 18.01.2019 № 650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у справі №640/1660/19 у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вибір року Україна» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу Головного управління ДФС у м. Києві від 18.01.2019 № 650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» відмовлено повністю, рішення суду набрало законної сили 06.05.2025.

Так, Черкаський окружний адміністративний суд дослідивши та проаналізувавши зміст письмового запиту відповідача від 22.12.2017 №43195/10/26-15-14-04-03-12 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», дійшов висновку, що такий складено відповідно до вимог вищенаведених норм податкового законодавства, зокрема, він містить підстави його направлення позивачу, а також обставини, які свідчать про наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій позивача із його контрагентом, відповідно, достовірності внесених позивачем до податкової звітності відомостей.

За таких обставин, враховуючи, що запит Головного управління ДФС у м. Києві відповідав вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України, суд дійшов висновку, що у платника податку виник обов`язок щодо надання інформації та її документального підтвердження.

Однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки, згідно підпунктів 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, є ненадання (надання не в повному обсязі) платником податків обґрунтованого пояснення та відповідних документів на обов`язковий запит контролюючого органу.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що при винесенні спірного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством, тому наказ від 18.01.2019 №650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» є правомірним та скасуванню не підлягає.

Перевіркою встановлено порушення: п.185.1 ст.185, п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість за лютий 2017 року на суму 137 020 гривень; п. 44.1, п.44.6 ст.44 Податкового кодексу України, не надано документи до перевірки.

Посадовими особами ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» первинних документів по взаємовідносинам із ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» до перевірки не надано, що підтверджується актами про ненадання документів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 22.01.2019 № 155/26-15-14-04-03, від 24.01.2019 № 176/26-15-14-04-03, від 25.01.2019 №181/26-15-14-04-03, від 28.01.2019 № 186/26-15-14-04-03 та не заперечується Позивачем у справі.

Слід зазначити, що перевірка з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» в частині взаємовідносин з ТОВ " ЕЛЛАДА АКТИВ» за лютий 2017 року не проводилась, оскільки відповідно до п.п. 49.18.3 п. 49.18 ст. 49 Кодексу, податкові декларації з податку на прибуток підприємств подаються за базовий період, що дорівнює календарному року.

Згідно даних податкового органу за лютий 2017 року ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 373 903 гривень.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за лютий 2017 року встановено його завищення всього у сумі 137 020 гривень.

У ході проведення перевірки ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА», встановлено, що на формування суми податкового кредиту з податку на додану вартість за перевіряємий період мали вплив взаємовідносини з ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ», а саме: Позивачем сформовано податковий кредит по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» за лютий 2017 року на суму 137 020 грн.

У ході перевірки не підтверджено факт надання послуг ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» в адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА», що свідчить про те, що правочини між ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» та ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» у лютому 2017 року на загальну суму 822 120 грн., в т.ч. ПДВ 137 020 грн., здійснено без мети настання реальних наслідків. Оскільки реальність та можливість вчинення даних господарських операцій у ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» відсутня, а наслідком для податкового обліку є лише фактичний рух активів, а не задекларований на папері, у ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» не було підстав для податкового обліку вказаних операцій.

Позивачем подані заперечення до акту документальної позапланової виїзної перевірки №129/26-15-14-04-03/31302071 від 04.02.2019, в яких останній не погодився з висновками та даними, викладеними в Акті, з причин їх невідповідності вимогам закону, підзаконних нормативних актів та фактичним обставинам справи, які розглянуті за участі уповноваженого представника ТОВ "Вибір року Україна" Ахмедової Олени Костянтинівна.

За результатами розгляду заперечень Товариства до акту документальної позапланової виїзної перевірки №129/26-15-14-04-03/31302071 від 04.02.2019 ГУ ДФС України від 05.03.2019 №41044/10/26-15-14-04-03-14 висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 04.02.2019 №129/26-15-14-04-03/313020711 залишено без змін, а заперечення - без задоволення.

На підставі вказаних висновків відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № від 07.03.2019 року та № від 07.03.2019 року.

27.03.2019 за №27/03-2019 Позивачем подана скарга до ДФС України на податкові повідомлення рішення № та № від 07.03.2019, яка рішенням від 21.05.2019 №23346/6/99-99-11-04-01-25 про результати розгляду скарги залишена без задоволення, а податкові повідомлення рішення - без змін.

Не погоджуючись з прийнятим Відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Статтями 1 і 8 Конституції України проголошено, що Україна є правовою державою, де діє верховенство права.

У ч.2 ст.19 Конституції України згадано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, у ч.1 ст.68 Конституції України також згадано, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Отже, усі без виключення суб`єкти права на території України зобов`язані дотримуватись існуючого у Державі правового порядку, а суб`єкти владних повноважень (органи публічної адміністрації) додатково обтяжені ще й обов`язком виконувати доведені законом завдання виключно за наявності приводів та способом, чітко обумовленими законом.

Відносини з приводу справляння податку на додану вартість з 01.01.2011р. регламентовані, насамперед, приписами розділу V Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

За визначенням п.п. а п.185.1 ст.185 та п.п. б п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу (у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю), також операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

При цьому, у розумінні п.14.1.191 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду, а у розумінні п.п.14.1.185 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

У відповідності до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

г) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Відповідно до 198.2 Податкового кодексу України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п. 198.3 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пп. 198.6 ст.196 Податкового кодексу України - не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/ розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/ розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (стаття 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що підтвердженням здійснення господарської операції є належним чином оформлені первинні документи, що містять дані про зміст господарських операцій. Відповідно, оформлені належним чином податкові накладні, видаткові накладні та інші первинні документи, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку та нарахування податку є документами, які є підставою для формування податкового кредиту та витрат підприємства у податковому обліку.

Отже, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Окрім того, у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 08.09.2020р. у справі №819/1250/17 "Норми Податкового кодексу України Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не ставлять у залежність право платника податків на податковий кредит та можливість формування витрат від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг). Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Еллада Актив" пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації суб`єктів господарювання, набув правового статусу юридичної особи приватного права-резидента України, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 02.11.2016 № 0036741, Подільська районна в місті Києві Державна Адміністрація, 240 - Товариства з обмеженою відповідальністю;.

Основний вид діяльності ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» за КВЕД_46.90 - неспеціалізована оптова торгівля.

Реєстрація ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ», як платника ПДВ, анульована за рішенням контролюючого органу у зв`язку з ненаданням декларацій протягом календарного року.

Остання податкова декларація з ПДВ ТОВ "ЕЛЛАДА АКТИВ" подана за лютий 2017 року, остання реєстрація в ЄРПН 24.02.2017.

Фінансові звіти суб`єкта малого підприємництва ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» до органів ДФС не подавало, у зв`язку з чим не можливо встановити наявність основних засобів на підприємстві.

Крім того, Декларації з екологічного податку, земельного податку, транспортного податку, які могли б свідчити про наявність відповідних ресурсів (складські, офісні приміщення, транспортні засоби, земельні ділянки) ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» до органів ДФС також не здавало.

Звіти про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми запакованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та додаткові розрахунки сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податку, і сум утриманих з них податків (форма 1-ДФ) до органів ДФС не подані.

Аналізом ЄРПН не встановлено реєстрації податкових накладних контрагентами- постачальниками на адресу ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» із номенклатурою будь-яких послуг, зокрема (організація заходу) зазначених в податкових накладних зареєстрованих ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» на адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА».

Згідно інформації з ЄРПН встановлено, що контрагенти - постачальники реєстрували податкові накладні в адресу ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» з наступною номенклатурою: шия індика, тушка індички, зефір, різноманітні запчастини, вареники, квасоля, сік тощо.

Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна ухвала Печерського районного суду міста Києва від 02.08.2018 по справі № 757/34867/18-к, в рамках досудового розслідування під №00000023, за фактом фіктивного підприємництва, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч..І ст.205 КК України: «...B ході досудового розслідування встановлено, що підприємства транзитно - конвертаційної групи ...ТОВ "ЕЛЛАДА АКТИВ" (код 40933593)... створені з метою надання послуг з мінімізації податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету, тобто своїми діями в період 2016-2018рр. сприяли умисному ухиленню від сплати податків реально діючим суб`єктам господарювання..».

З урахуванням вищенаведеної інформації по контрагенту - постачальнику ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ», а саме, те, що дане підприємство задіяно в надані послуг по ухиленню від сплати податків реально діючим СПД, встановлено нереальність фактичного здійснення господарських операцій ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» в адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА».

Згідно ЄРПН встановлено, що ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» у лютому 2017 року без будь-яких основних фондів, виробничих потужностей та трудових ресурсів реєструє податкові накладні на адресу контрагентів-покупців з номенклатурою послуг, в тому числі маркетингові послуги, організація міжнародних вантажних перевезень, монтажні роботи з системи контролю доступу та відео спостереження, організація міжнародної науково-практичної конференції тощо. Обсяг яких свідчить про фізичну неможливість здійснення ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» такого об`єму господарської діяльності.

Враховуючи вищенаведене, а також обсяг господарських операцій, невідповідність отриманих та наданих послуг ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» в адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА», відсутність необхідної матеріально - технічної і технологічної можливості для організації заходу, неможливість фактичного надання послуг наявними трудовими і матеріальними ресурсами та неподання ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» документів бухгалтерського обліку по взаємовідносинам із ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» за перевіряємий період, на підставі яких формувались дані податкового обліку, перевіркою не підтверджено факт надання ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» послуг (організація заходу) на адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА», а зазначені господарські операції фактично не відбувались. У зв`язку з чим, податкові накладні зареєстровані в ЄРПН ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» на адресу ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» не мають юридичної сили первинних документів.

І як наслідок, ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» неправомірно формував податкову звітність.

Викладені в Акті перевірки висновки про порушення позивачем податкового законодавства мотивовані тим, що позивачем неправомірно сформовано податковий кредит по господарських операціях із зазначеним контрагентом, оскільки не підтверджується можливість здійснення операцій контрагентом власними трудовими ресурсами, основними фондами та виробничими потужностями.

Суд зазначає, що більшість доводів позивача стосується процедурних порушень (на думку позивача) вимог проведення перевірки під час здійснення заходу державного нагляду (контролю).

З цього приводу слід зазначити, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.04.2025 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Предметом розгляду зазначеної справи було проведення спірної документальної позапланової перевірки Позивача.

Так, дослідивши та проаналізувавши зміст письмового запиту відповідача від 22.12.2017 №43195/10/26-15-14-04-03-12 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)», Черкаського окружного адміністративного суд дійшов висновку, що такий складено відповідно до вимог вищенаведених норм податкового законодавства, зокрема, він містить підстави його направлення позивачу, а також обставини, які свідчать про наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій позивача із його контрагентом, відповідно, достовірності внесених позивачем до податкової звітності відомостей і у платника податку виник обов`язок щодо надання інформації та її документального підтвердження.

Таким чином, суд дійшов висновку, що при винесенні спірного наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені податковим законодавством, тому наказ від 18.01.2019 №650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна» є правомірним та скасуванню не підлягає.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, в силу ч.4 ст. 78 КАС України не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Продовжуючи судовий розгляд, суд зауважує, що обов`язок платника податків надавати усі первинні документи, пов`язані з предметом перевірки, знаходиться у прямій залежності від факту обізнаності платника податків із призначеною відносно нього перевіркою та її предметом і забезпечення йому можливості взяти участь у її проведенні. За змістом пункту 85.2 статті 85 Податкового кодексу України такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

Головним управлінням ДФС у м. Києві, у зв`язку з необхідністю дослідження реальності документального оформлення операцій позивача по взаємовідносинах з ТОВ «Еллада Актив» (), направлено позивачу запит від 22.12.2017 №43195/10/26-15-14-04-03-12 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)».

У відповідь на вищезазначений запит ТОВ «Вибір року Україна» надіслано відповідачу лист від 29.01.2018 №323 про відмову від надання запитуваної інформації та документів, так як на його думку запит не відповідає принципу законності і не містить чіткого переліку підстав для його направлення суб`єкту господарювання.

Посадовими особами ТОВ «ВИБІР РОКУ УКРАЇНА» первинних документів по взаємовідносинам із ТОВ «ЕЛЛАДА АКТИВ» до перевірки не надано, що підтверджується актами про ненадання документів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки від 22.01.2019 № 155/26-15-14-04-03, від 24.01.2019 № 176/26-15-14-04-03, від 25.01.2019 №181/26-15-14-04-03, від 28.01.2019 № 186/26-15-14-04-03 і не заперечується Позивачем по справі.

Враховуючи відмову позивача у наданні витребуваних документів та інформації, Головним управлінням ДФС у м. Києві прийнято наказ від 18.01.2019 №650 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вибір року Україна».

Згідно направлення на перевірку №100/26-15-14-04-03 від 22.01.2019 на підставі п.п.78.1.4 п.78.1 ст. 78 Податкового Кодексу України, наказу ГУ ДФС у м.Києві про проведення документальної позапланової перевірки від 18.01.2019 №650, ГУ ДФС у м.Києві проводилась з 22.01.2019 документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ "Вибір року Україна", тривалістю 5 робочих днів.

При цьому службове посвідчення та направлення від 22.01.2019 №100/26-15-14-04-03 на проведення перевірки, а також копія наказу від 18.01.2019 №650 вручено головному бухгалтеру ТОВ "Вибір року Україна", про що свідчить його власний підпис у вищезазначеному направленні.

Однак, ТОВ "Вибір року України" не допущено посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки.

Як і не надано первинних документів, що є предметом перевірки, а саме: документів, що підтверджують здійснення фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ "ЕЛЛАДА АКТИВ".

У подальшому Позивачем подані заперечення до акту документальної позапланової виїзної перевірки №129/26-15-14-04-03/31302071 від 04.02.2019, в яких останній не погодився з висновками та даними, викладеними в Акті, з причин їх невідповідності вимогам закону, підзаконних нормативних актів та фактичних обставин справи.

Зазначені вище заперечення розглянуті за участі уповноваженого представника ТОВ "Вибір року Україна" Ахмедової Олени Костянтинівна, при цьому ТОВ "Вибір року Україна" ані до заперечень, ані під час їх розгляду не надано аргументованих доказів та інших додаткових первинних документів, які б спростовували висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 04.02.2019 №129/26-15-14-04-03/313020711.

За результатами розгляду заперечень Товариства до акту документальної позапланової виїзної перевірки №129/26-15-14-04-03/31302071 від 04.02.2019 ГУ ДФС України від 05.03.2019 №41044/10/26-15-14-04-03-14 висновки акту документальної позапланової виїзної перевірки від 04.02.2019 №129/26-15-14-04-03/313020711 залишено без змін, а заперечення без задоволення.

Верховний суд неодноразово, зокрема, але не виключно, у постановах від 14.08.2024 (справа560/12984/23), від 29 травня 2020 року (справа № 826/27811/15), від 06 серпня 2019 року (справа № 160/8441/18), від 31 січня 2020 року (справа № 826/15328/18), від 03 жовтня 2023 року (справа № 420/534/20) сформулював такий висновок: Надання платником податків фінансово-господарських документів під час проведення перевірки є необхідною умовою підтвердження правомірності задекларованих платником показників податкового обліку. Обов`язок платника податків зберігати документи й надавати їх під час перевірки контролюючому органу кореспондує з компетенцією контролюючого органу здійснювати перевірку на підставі документів. Ненадання платником податків документів на підтвердження задекларованих показників податкового обліку прирівнюється нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України до їх відсутності. Винятком є випадки виїмки документів або іншого їх вилучення правоохоронними органами та іншими компетентними органами. Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені ним у податковій звітності, але не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Поряд з цим факт відмови надання платником податків документів під час податкової перевірки повинен фіксуватися у визначений законом спосіб, а саме: шляхом складання акта про відмову у наданні документів. Про це Верховний Суд неодноразово вказував, зокрема, у постановах від 26 січня 2021 року у справі №814/3617/14, від 03 березня 2021 року у справі №824/638/18-а, від 08 вересня 2022 року у справі №640/26351/20, від 11 липня 2023 року у справі №822/554/17, від 10 січня 2023 року у справі №814/876/16 тощо).

Крім того, у постанові від 08 вересня 2019 року (справа №802/1069/13-а) Верховний Суд також зауважував, що обставина щодо порушення платником податків обов`язку, встановленого пунктом 85.2 статті 85 ПК України, надати після початку перевірки всі документи, які пов`язані з предметом перевірки, не означає, що платник не має права додатково їх надати до прийняття контролюючим органом відповідного рішення за результатами перевірки та не звільняє контролюючий орган від обов`язку врахувати при прийнятті рішення додатково надані платником документи у строк, встановлений абзацом другим пункту 44.7 статті 44 ПК України, що прямо передбачено нормами пункту 44.6 статті 44 ПК України.

При цьому у постановах від 24 лютого 2020 року (справа №440/4443/18), від 27 квітня 2022 року (справа №420/13197/20) Верховний Суд виснував, що суд не може обмежити право платника податків довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. Разом з тим, з огляду на визначені нормами ПК України мету й повноваження контролюючого органу під час проведення податкової перевірки, у разі якщо рішення контролюючого органу вмотивоване саме не наданням платником податків на вимогу контролюючого органу первинних документів, адміністративний суд, виходячи з окреслених процесуальним законом меж судового доказування, повинен перевіряти і враховувати такі обставини й винятки з них при вирішенні спору.

Узагальнюючи наведені вище підходи, суд зазначає, що платник податків має право на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Проте реалізація такого права має здійснюватися відповідно до вимог, встановлених ПК України, і до прийняття рішення за результатами такої перевірки. Поряд з цим платник податків не позбавлений права довести у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка жодним чином не була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.

Під час розгляду даної справи в судовому засіданні встановлено та не заперечувалось сторонами у справі, що ТОВ "Вибір року Україна" не надано документів, пов`язаних з предметом перевірки ані на запит податкового органу, ані під час проведення документальної позапланової виїзної перевірки, ані під час розгляду заперечень на акт перевірки.

При цьому, позивачем не наведено достатніх та обґрунтованих пояснень з причин ненадання первинних документів під час проведення перевірки так і після її проведення до винесення податкового повідомлення рішення.

З урахуванням наведеного суд виснував, що Позивач не скористався правом на подання документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки, після закінчення такої перевірки. Як і не реалізував таке право відповідно до вимог, встановлених ПК України, до прийняття рішення за результатами такої перевірки.

А тому, суд доходить висновку, що позивач у даній справі не довів у судовому процесі, що він вжив всіх залежних від нього заходів для забезпечення повної та об`єктивної перевірки, не ухилявся від її проведення, тобто, його поведінка була спрямована на перешкоджання контролюючому органу у здійсненні податкового контролю.

При цьому, у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вищевикладені обставини суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат слід відповідно до положень статті 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов залишити без задоволення.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати виготовлення повного судового рішення).

Повний текст рішення виготовлено та підписано - 08.10.2025, з урахуванням наявності безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко