Справа № 560/9901/24
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/9901/24 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Фелонюк Д.Л.

Суддя-доповідач - Біла Л.М.

07 жовтня 2025 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Моніча Б.С. Гонтарука В. М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницької митниці на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" до Хмельницької митниці про визнання протиправними та скасування рішення і картки відмови,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІТАГРО ПАРТНЕР" звернулося до суду з позовом до Хмельницької митниці, в якому просило визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA400040/2024/000006/2 від 08.04.2024 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000231 від 08.04.2024.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила наступне.

05.04.2024 позивач на митний пост "Хмельницький" Хмельницької митниці подав до митного оформлення електронну митну декларацію типу ІМ40ДЕ №24UA00U1 на товар:

"1. Хімічна продукція - засоби захисту рослин, гербіциди на основі амідів: препарат КС, Скрін Голд (SC, SKRIN GOLD), діюча речовина метолахлор, 315 г/л + тербутилазин, 190 г/л, концентрат суспензії - 20800 л (1040 каністр по 20 л). Гербіцид вибіркової дії застосовується для боротьби з бур`янами для соняшника, кукурудзи. Не в аерозольній упаковці. Не є зоноруйнівним та не містить озоноруйнівних речовин. Всього нетто: 22464 кг. Торговельна марка: SKRIN GOLD. Виробник: SHANDONG BINNONG TECHNOLOGY CO.,LTD.".

Митну вартість у розмірі 3144526,61 грн заявлено декларантом за першим (основним) методом визначення митної вартості, яка в цьому випадку відповідала сумі фактурної вартості в розмірі 78832,00 дол. США (3076032,52 грн) з додаванням витрат на транспортування у розмірі 68494,09 грн.

Позивачем подав митному органу такі документи:

- пакувальний лист б/н 10.01.2024;

- рахунок-фактура (інвойс) № BNJ97-1 від 10.01.2024;

- коносамент (Bill of lading) № MEDUGO153779 від 14.01.2024;

- автотранспортна накладна (Road consignment note) 4288673 від 01.04.2024;

- супровідний документ Т1 (Dispatch note model T1) 24 ROANV від 01.04.2024;

- сертифікат аналізів товару б/н від 10.01.2024;

- сертифікат про походження товару (Certificate of origin) 24С3723А0051/00051 від 23.01.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 231213/001167073 від 13.12.2023;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240116/001194094 від 16.01.2024;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240304/001233905 від 03.04.2024;

- договір транспортного експедирування № 23420-14 від 14.04.2023;

- документ, що підтверджує транспортні витрати № 1106 від 02.04.2024;

- документ, що підтверджує транспортні витрати (рахунок) № LS-4551830 від 02.04.2024;

- зовнішньоекономічний договір № VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023 та Специфікації № 1 від 07.12.2023;

- додаткова угода №1 від 11.01.2024 року та Додаток №1 від 11.01.2024 року до Додаткової угоди № 1 від 11.01.2024;

- договір про надання послуг митного брокера № 152 від 17.01.2024;

- дозвіл на ввезення на митну територію України незареєстрованих пестицидів і агрохімікатів, що використовуються для державних випробувань і наукових досліджень, а також обробленого ними насіннєвого матеріалу (або відомості про включення товарів до Державного реєстру пестицидів та агрохімікатів) 13650 серія А 08531 від 22.01.2021;

- копія митної декларації країни відправника № 00174917 від 12.01.2024;

- страховий поліс №961748 від 14.01.2024.

При здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару за митною декларацією від 05.04.2024 №24UA00U1 у митного органу виникли сумніви щодо "дійсної вартості" та у правильності визначення митної вартості товару, оскільки заявлений рівень митної вартості (3,6037 дол. США/кг) був нижчий, ніж рівень митної вартості подібного товару з таким же складом та діючою речовиною (4,7251 дол. США/ кг).

За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів митним органом виявлено розбіжності та ознаки відсутності окремих складових митної вартості товару, зокрема:

- заявлена митна вартість товару - 3,59 дол.США/кг, не відповідає рівню, за яким здійснюється митне оформлення ідентичного товару раніше та рівню до якого здійснено коригування ідентичного товару на іншій митниці Дермитслужби 5,36 дол.США, також не відповідає рівню за яким здійснювалося митне оформлення подібного товару на іншій митниці Держмитслужби - 4,73 дол.США/кг.;

- відповідно до наданої до митного оформлення видаткової накладної, вартість товару (548,04 грн) відрізняється майже в 4 рази від задекларованої фактурної вартості (147,8 грн);

- до митного оформлення не заявлено вартість експедиторської винагороди;

- умовами зовнішньоекономічного контракту не визначено, що у вартість товару включається вартість страхування до морського порту;

- договором на транспортно-експедиційне обслуговування передбачено страхування, числові значення якого не заявляються до митного оформлення;

- до митного оформлення не надано передбачені договором на транспортно- експедиційне обслуговування додатки до нього та заявки.

Митний орган 08.04.2024 прийняв рішення про коригування митної вартості №UA400040/2024/000006/2 та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA400040/2024/000231.

Позивач, керуючись положеннями частини 7 статті 55 МК України здійснив декларування товару під забезпечення митних платежів за митною декларацією №24UA43U1 від 08.04.2024, відповідно до якої сплатив 824610,16 грн митних платежів (ПДВ 20%), з яких 198486,03 грн сплачено на суму відкоригованої відповідачем митної вартості.

Підставою прийняття оскарженого рішення зазначено, що подані згідно з частинами 2, 3 статті 53 МК України документи містять розбіжності та не містять усіх відомостей щодо числового значення складових митної вартості товарів.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

За результатом розгляду матеріалів справи, суд першої інстанції дійшов висновку про обгрунтованість вимог позову та наявність підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.49 МК України визначено, що митна вартість товарів які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.4 та 5 ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно із ч.3 ст.53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Положеннями ч.5 ст.54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

З наведених норм слідує, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Поряд з цим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Зазначене відповідає правовій позиції, яка неодноразово викладалась Верховним Судом у його постановах, зокрема, від 13.09.2019 у справі №815/6780/15, від 06.09.2019 у справі №803/1212/14 та ін.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач надав всі документи за переліком, визначеним ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які містили числові показники ціни товарів.

При цьому, колегія суддів також не погоджується з висновками митного органу про те, що надані позивачем документи мають розбіжності, зважаючи на наступне.

Так, як достеменно встановлено судом першої інстанції та не спростовано відповідачем, відповідно до Контракту №VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023 та Додатку №1 (Специфікації) від 07.12.2023, позивачем (ТОВ «Вітагро Партнер») придбано у SHANDONG BINNONG TECHNOLOGY CO., LTD (China) (продавець), наступний товар (засоби захисту рослин): Засіб захисту рослин: Металохлор, 315 г/л + Тебутилазін, 190 г/л, КC (Торгова назва Скрін Голд), пакування 20 Л пластикова каністра, частково на палетах, кількість 6200,00 л., вартість за 1л. - 3,74 USD /L, загальна вартість USD 233376,00.

Сторонами були погоджені умови поставки СIF Константа, Румунія, 38 днів доставка, не менше 14 (чотирнадцять) днів вільних від сплати демереджу та зберігання в порту призначення, на палетах.

Додатковою угодою №1 від 11.01.2024 до Контракту купівлі-продажу №VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023 сторонами змінено вартість товару у зв`язку зі збільшенням вартості фрахту без зміни умов поставки CIF Константа (Румунія).

Згідно з Специфікацією № 1 в редакції від 11.01.2024 р., Додатковою угодою № 1 від 11.01.2024 вартість товару складає: Засіб захисту рослин: (Металохлор, 315 г/л + Тебутилазін, 190 г/л, КC (Торгова назва Скрін Голд), пакування 20 Л пластикова каністра, частково на палетах , загальна кількість 62400,00 L, вартість за 1л. - 3,79 USD /L, загальна вартість USD 236496,00.

На виконання умов Контракту купівлі-продажу №VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023 та Додаткової угоди №1 від 11.01.2024, позивач здійснив оплату товару:

- банківський платіжний документ, що стосується товару 231213/001167073 від 13.12.2023 на суму 11668,80 USD;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240116/001194094 від 16.01.2024 на суму 58344,00 USD;

- банківський платіжний документ, що стосується товару 240304/001233905 від 03.04.2024 на суму 166483,20 USD.

Таким чином, позивач здійснив повний розрахунок за товар, поставка, якого здійснювалася за контрактом №VIT-BIN-2023.3 від 07.12.2023.

В даному випадку, судом першої інстанції доцільно враховано, що відповідно до Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати (Інкотермс), введених в дію Міжнародною торговою палатою, за умовами терміну CIF, (COST, INSURANCE AND FREIGHT) на продавця покладається також обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати чи пошкодження товару під час перевезення, продавець зобов`язаний укласти договір страхування та сплатити страхові внески.

За умовами поставки CIF (Інкотермс 2010) продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в порту відвантаження. Згідно з базисними умовами поставки CIF продавець зобов`язаний оплатити витрати і фрахт, необхідні для доставки товару в зазначений порт призначення, але ризик втрати чи пошкодження товару, як і будь-які додаткові витрати, що виникають після відвантаження товару, переходять з продавця на покупця. За умовами терміну CIF саме на продавця покладається обов`язок забезпечення морського страхування на користь покупця проти ризику втрати й ушкодження товару під час перевезення.

Отже, у разі поставки товару на умовах CIF витрати, пов`язані з доставкою товару та його страхуванням, здійснюються продавцем і, відповідно, закладаються ним у контрактну ціну товару. Відповідно, фактурна (контрактна) вартість товару повністю співпадає з митною вартістю, інші складові митної вартості, зокрема, витрати на страхування та транспортування товару до місця поставки, відсутні як такі.

Стосовно послуг транспортного експедирування, судова колегія враховує наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, транспортування вантажу (перевезення з порту в Константа (Румунія) до України), організація вантажно - розвантажувальних робіт, оформлення транзитних декларацій, експедирування як за кордоном так і в Україні надавалися експедитором ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ» згідно Договором транспортного експедирування №23420-14 від 14.04.2023.

Відповідно до пункту 2.1.1. договору транспортного експедирування експедитор укладає договори з перевізниками, портами, аеропортами, складами, судноплавними компаніями/її агентами, експедиторськими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України.

Судова колегія враховує ту обставину, що договір визначає загальні умови та перелік послуг, а точний перелік послуг, який потрібен клієнту, погоджується клієнтом та експедитором при кожному замовленні послуг та залежить від особливостей вантажу.

Так, згідно з рахунком-фактурою №LS-4551828 від 02.04.2024 експедитором надавалися наступні послуги:

1) транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України (що включає всі послуги Експедитора за кордоном, в тому числі експедирування);

2) міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України;

3) експедиторська винагорода;

4) міжнародне автоперевезення по території України.

В довідці експедитора №1106 від 02.04.2024 зазначено такі витрати:

1) транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України в розмірі 34994,09 грн.;

2) міжнародне автоперевезення за межами державного кордону України - 33500,00 грн.

Окремо в довідці експедитора зазначено, що страхування вантажу не проводилося.

Таким чином, позивач під час розрахунку митної вартості врахував всі витрати експедитора за межами території України, в тому числі витрати експедитора у складі витрат на «транспортно-експедиторське обслуговування за межами державного кордону України». Окремо експедитором виокремлено витрати на «експедиторську винагороду» в межах території України (в розмірі 1630,83 грн та ПДВ 326,17 грн).

Крім того, місцем надання експедиторських послуг відповідно до підпункту (ж) пункту 186.3 статті 186 Податкового кодексу України є місце реєстрації отримувача послуг.

Відтак, суд першої інстанції вірно виснував, що оскільки позивач зареєстрований на території України, то експедиторські послуги по всьому маршруту перевезення вважаються наданими на території України, а тому, не підлягають включенню до митної вартості товару.

Судом першої інстанції також встановлено, що для підтвердження ідентифікації товару позивач до митного оформлення надав три видаткові накладні №2116 від 25.04.2023, №1002 від 30.03.2023, №993 від 30.03.2023.

Відповідач в рішенні про коригування митної вартості зазначив, що ціна в видаткових накладних майже в 4 рази відрізняється від задекларованої позивачем фактурної вартості товару.

Разом з тим, видаткові накладні, датовані 2023 роком, тобто, за ними продається товар, який ввозився до України в 2022 або 2023 році; такі видаткові накладні не містять даних про митну вартість, за якою було розмитнено товар; видаткові накладні містять договірну вартість товару, яка погоджена між двома українськими підприємствами (що залежить від кількості приданого товару, комерційних умов співпраці між підприємствами, умов поставки, умов оплати).

Тому зазначені видаткові накладні не можуть братися до уваги для підтвердження числових складових митної вартості товару, що є предметом цього митного оформлення, або вказувати на те, що в наданих до митного оформлення документах, наявні розбіжності щодо числових показників.

Водночас, відповідач не зазначив на які розбіжності числових показників вказують видаткові накладні, які надавалися позивачем до митного оформлення.

Доводи апелянта про ненадання позивачем до митного оформлення передбачених договором на транспортне-експедиційне обслуговування додатків до нього та заявки є безпідставними, оскільки заявка-замовлення на перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару. На законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору. Частини 2 та 3 статті 53 МК України не визначають заявку на перевезення документом, що обґрунтовує заявлену митну вартість та повинен безумовно чи на вимогу митниці подаватися до митного контролю.

Викладене свідчить про помилковість доводів апелянта про те, що подані до митного оформлення документи не містять усіх визначних частиною 10 статті 58 МК України числових значень складових митної вартості, зокрема, витрат на транспортування.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості.

Посилання відповідача на заниження позивачем митної вартості товару обгрунтовано відхилені судом першої інстанції, оскільки формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості подібних товарів не може вважатися заниженням митної вартості і не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, та не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 18.08.2021 у справі №821/1050/17.

Отже, наданими документами підтверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу необхідні документи, які належним чином ідентифікували оцінювані товари, містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товарів за ціною договору (контракту) згідно з вимогами частин 4 та 5 статті 58 МК України, і у митного органу, враховуючи викладені обставини, не було достатніх підстав вимагати у декларанта додаткові документи для підтвердження задекларованої митної вартості.

Натомість, відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції належних доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення, були недостатніми чи такими, що у своїй сукупності спростовували достовірність заявленої позивачем інформації.

Враховуючи вищезазначене, рішення Хмельницької митниці №UA400040/2024/000006/2 від 08.04.2024 про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA400040/2024/000231 від 08.04.2024, обґрунтовано визнано протиправними та скасовано судом першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, натомість, позивач підтвердив заявлену митну вартість товарів необхідними документами. Зазначене, у свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятих митницею рішень.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницької митниці залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Моніч Б.С. Гонтарук В. М.