Справа № 160/10981/25
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10981/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.,

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року (суддя Юрков Е.О., повне судове рішення складено 16 червня 2025 року) в справі № 160/10981/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ) про:

визнання протиправною відмови у зарахуванні до страхового стажу періодів роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987, оформлену листом від 13.03.2025 № 12120-7000/Н-01/8-0400/25;

зобов`язання зарахувати до загального страхового стажу періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987;

зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум з моменту її призначення 29 квітня 2009 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 періодів роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987, оформлену листом від 13.03.2025 № 12120-7000/Н-01/8-0400/25.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум з моменту її призначення 29.04.2009.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Зазначає, що за даними електронної пенсійної справи позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 29.04.2009 та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України №1058-IV.

Згідно з поданням від 24.07.2009 №4, яке формувало ООО «Оксид», позивачу не зараховано до стажу періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975 та з 05.01.1978 по 27.11.1979. За період роботи з 27.09.1986 по 28.08.1987 позивач перебував в закордонному відрядженні в Гвінеї та з 29.08.1987 по 20.10.1987 у відпустці за період закордонного відрядження.

Зазначені періоди для зарахування стажу необхідно підтвердити уточнюючими довідками відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній».

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та з 29.04.2009 отримує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В лютому 2025 року ОСОБА_2 , звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з заявою про перерахунок пенсії, оскільки встановив, що до його стажу роботи, врахованому при призначенні пенсії, не зараховано деякі періоди трудової діяльності, просив зарахувати відповідні періоди роботи до загального страхового стажу та провести перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вже виплачених сум з моменту її призначення, тобто, з 29.04.2009.

Листом від 13.03.2025 № 12120-7000/Н-01/8-0400/25 відповідачем надано відповідь на заяву ОСОБА_2 , та зазначено, що згідно з поданням від 24.07.2009 № 4, яке формувало ООО «Оксид» при призначенні пенсії ОСОБА_2 не зараховано до стажу періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975 та з 05.01.1978 по 27.1.1.1979, оскільки в підставі запису зазначено лише довідки та її дати. За період з 27.09.1986 по 28.08.1987 ОСОБА_2 перебував в закордонному відрядженні в Гвінеї та з 29.08.1987 по 20.10.1987 у відпустці за період закордонного відрядження. Зазначені періоди для зарахування стажу необхідно підтвердити уточнюючими довідками відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 07.07.1982 підтверджено, що позивач працював:

- запис № 2, період з 24.07.1975 по 11.10.1975, (мовою оригіналу) - Слесарь по ремонту металлургического оборудования 3 разряда в цехе металлургического оборудования металлургического завода им. Дзержинского, справка 0-23-ОК от 21.10.1981;

- запис № 4, період з 05.01.1978 по 27.11.1979, (мовою оригіналу) - Слесарь-ремонтник по 4 разряду Вольногорского завода электровакуумного стекла, справка от 04.08.1981;

- запис № 6, 16.09.1986, (мовою оригіналу) - Направлен в В/о Зарубежцветмет Министерства цвегной металлургии СССР для выезда в загранкомандировку, освобожден от должности пескоструйщика;

- запис № 7, (мовою оригіналу) - Находился в загранкомандировке в Гвинеи с 27.09.1986 по 28.08.1987, с 29.08.1987 по 20.10.1987 отпуск (за период загранкомандировки).

Після закінчення закордонного відрядження позивач у строк, менший ніж два місяці, повернувся на підприємство, в якому працював до виїзду за кордон, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача № 8, та працював там до 31.03.1988 (запис № 9).

Записи про спірні періоди роботи засвідчено відповідними печатками підприємств.

Врахувавши, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а уточнюючі довідки підприємств необхідні в разі відсутності відповідних відомостей у трудовій книжці, суд першої інстанції вважав, що відповідачем безпідставно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 07.07.1982 - з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987, а належним захистом порушеного права позивача буде зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_2 періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975, з 05.01.1978 по 27.11.1979, з 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987, та зробити перерахунок пенсії з 29.04.2009 року з моменту призначення пенсії за віком.

Суд визнає приведені висновки обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 29 квітня 2009 року призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

ОСОБА_1 звернувся у лютому 2025 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про перерахунок пенсії з дати призначення із врахуванням до страхового стажу неврахованих раніше періодів трудової діяльності.

ГУ ПФУ листом від 13 березня 2025 року № 12120-7000/Н-01/8-0400/25 повідомлено позивача, згідно з поданням від 24 липня 2009 року № 4, яке формувало ТОВ «Оксид», при призначенні пенсії ОСОБА_2 не зараховано до страхового стажу періоди роботи з 24.07.1975 по 11.10.1975 та з 05.01.1978 по 27.1.1.1979, оскільки в підставі запису зазначено лише довідки та її дати. За період з 27.09.1986 по 28.08.1987 ОСОБА_2 перебував в закордонному відрядженні в Гвінеї та з 29.08.1987 по 20.10.1987 у відпустці за період закордонного відрядження. Зазначені періоди для зарахування стажу необхідно підтвердити уточнюючими довідками.

Записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 від 07 липня 1982 року підтверджено наступні періоди роботи позивача:

запис № 2 - період з 24.07.1975 по 11.10.1975 слюсар по ремонту металургійного обладнання 3 розряду у цеху металургійного обладнання заводу ім. Дзержинського, довідка 0-23-ОК від 21.10.1981;

запис № 4 - період з 05.01.1978 по 27.11.1979 слюсар-ремонтник 4 розряду Вільногірського заводу електровакуумного скла, довідка від 04.08.1981;

запис № 6 - 16.09.1986 направлений до «В/о «Зарубежцветмет» Міністерства кольорової металургії СРСР для виїзду у закордонне відрядження, звільнений з посади піскоструйщика;

запис № 7 - знаходився у закордонному відрядженні у Гвінеї с 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987 відпустка (за період закордонного відрядження).

Після закінчення закордонного відрядження позивач у строк, менший ніж два місяці, повернувся на підприємство, в якому працював до виїзду за кордон, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача № 8, та працював там до 31.03.1988 (запис № 9).

Записи про спірні періоди роботи засвідчено відповідними печатками підприємств.

Спірним в цій справі є питання наявності підстав для зарахування до страхового стажу зазначених періодів.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 12 Європейської соціальної хартії (переглянутої) 1996 року держава зобов`язана підтримувати функціонування системи соціального забезпечення, її задовільний рівень, докладати зусиль для її поступового посилення.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

За змістом частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Записами у трудовій книжці позивача підтверджено, що в період з 24.07.1975 по 11.10.1975 позивач працював слюсарем по ремонту металургійного обладнання 3 розряду у цеху металургійного обладнання заводу ім. Дзержинського, довідка 0-23-ОК від 21.10.1981; з 05.01.1978 по 27.11.1979 - слюсарем-ремонтником 4 розряду Вільногірського заводу електровакуумного скла, довідка від 04.08.1981; 16.09.1986 направлений до «В/о «Зарубежцветмет» Міністерства кольорової металургії СРСР для виїзду у закордонне відрядження, звільнений з посади піскоструйщика; знаходився у закордонному відрядженні у Гвінеї с 27.09.1986 по 28.08.1987, з 29.08.1987 по 20.10.1987 перебував у відпустці (за період закордонного відрядження).

Відповідно до статті 3 Закону України «Про правонаступництво України» закони Української РСР та інші акти, ухвалені Верховною Радою Української РСР, діють на території України, оскільки вони не суперечать законам України, ухваленим після проголошення незалежності України.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 25.12.1974 № 365 затверджено Правила про умови праці радянських працівників за кордоном (далі - Правила № 365).

Пунктом 52 Правил № 365 встановлено, що у трудові книжки фахівців, направляються на роботу за кордон, підприємства (установи, організації) роблять запис про відрядження їх в розпорядження міністерств (відомств) для використання на роботі за кордоном.

Абзацом 2 пункту 53 Правил № 365 передбачено, що записи до трудових книжок фахівців проводяться по закінченню їх роботи за кордоном підприємствами (установами, організаціями), в яких вони працювали до виїзду за кордон, на підставі довідок міністерств і відомств. У довідках вказується час роботи за кордоном і займана посада, а також підставу їх видачі (номера та дати відповідних наказів).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу І, пункту 50 розділу II, пунктів 52, 53 розділу III Правил № 365 на радянських працівників установ СРСР за кордоном поширюється дія законодавства Союзу РСР та союзних республік з особливостями встановленими цими Правилами.

Відповідно до положень Правил № 365 перебування спеціалістів за кордоном не перериває їх трудовий стаж, який вони мали до виїзду за кордон, при умові поновлення на роботі після повернення в СРСР протягом двох місяців, не рахуючи часу переїзду до місця постійного проживання та перебування у відпустці, яка не використана під час роботи за кордоном.

Пунктом 70 розділу 4 Правил № 365 передбачено, що про умови праці радянських працівників за кордоном, визначено, що за працівниками, скерованими в службове відрядження з СРСР за кордон, зберігається робоче місце (посада) і середній заробіток.

Як зазначено вище, після закінчення закордонного відрядження позивач у строк, менший ніж два місяці, повернувся на підприємство, в якому працював до виїзду за кордон, що підтверджується записом в трудовій книжці позивача № 8, та працював на цьому підприємстві до 31.03.1988 (запис № 9).

Відтак, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що спірні періоди мають бути зараховані до страхового стажу позивача.

За позицію відповідача для зарахування спірних періодів до страхового стажу має бути надана уточнююча довідка, проте суд визнає таку позицію безпідставною.

За правовою позицією, викладеної Верховним Судом в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 16 травня 2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Оскільки у трудовій книжці позивача наявні відповідні записи, які підтверджують факт його роботи у спірних періодах, є правильним висновок суду першої інстанції про протиправність не зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду роботи через не надання позивачем уточнюючої довідки.

Відповідачем не надано доказів, що відомості про трудову діяльність позивача, які містяться у трудовій книжці, є неправильними чи неточними.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанції про наявність підстав зарахування до страхового стажу позивача спірного періоду, а також про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача із врахуванням зарахованого страхового стажу.

Доводи апелянта зводяться та правомірності не зарахування спірного періоду до страхового стажу та спростовані приведеними вище висновками суду.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є дії (рішення) суб`єкта владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 3 ч. 6 ст. 12 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року в справі № 160/10981/25 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 червня 2025 року в справі № 160/10981/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 07 жовтня 2025 року та відповідно п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов