Справа № 565/2280/25
Суддя: Бренчук Г.В.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 565/2280/25
Провадження № 2-а/565/25/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м.Вараш

Вараський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді Бренчук Г.В., з участю секретаря судового засідання Щур Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Вараського міського суду Рівненської області справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просить суд скасувати постанову №R53870 від 03 вересня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення.

В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 02 вересня 2025 позивачем в електронному кабінеті виявлено запис про те, що він не прибув за повісткою до ТЦК та СП та запис про розшук. Повістки відповідачем на руки позивачу не вручалися, запис в електронному кабінеті ймовірно виник через невручення позивачу повістки, відправленої рекомендованим листом (поштою), з об`єктивних причин. З метою недопущення порушень законодавства та з метою уникнення значних штрафних санкцій, позивачем було ініційовано перед відповідачем заяву про те, що якщо позивач вчинив адміністративне порушення, то такі правопорушення позивачем визнаються. Таку заяву позивачем зроблено з урахуванням того, що відповідачем буде виконано вимогу ст.279-9 КУпАП в частині суворого дотримання вимог статей 247, 280, 283 КУпАП, оскільки це обов`язок відповідача. Відповідач не перевірив інформацію/належні докази про те чи вручалася/направлялася поштою позивачеві повістка або цього взагалі не було. Оскільки, окрім заяви позивача (яка жодним чином не підтверджує наявності складу адміністративного правопорушення) у справі відсутні будь-які інші докази на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення позивач вважає, що оскаржувана постанова не може вважатися законною.

07 жовтня 2025 року відповідачем на виконання ухвали суду надано постанову №R53870 по справі про адміністративне правопорушення від 03 вересня 2025 року та витяг з єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, з відомостями про надходження заяви від позивача та сплати штрафу.

Ухвалою суду від 26 вересня 2025 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, судове засідання для розгляду справи призначено на 08 жовтня 2025 року, встановлено строк для подання відповідачем відзиву.

Позивач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, у клопотанні зазначено, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце засідання повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подав.

Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.4 ст.229 КАС України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, суд встановив наступне.

Постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №R53870 від 03 вересня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови убачається, що за результатами вивчення відомостей та реєстрової інформації Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, начальником центру Стецюком І.О. встановлено, що ОСОБА_1 не прибув за викликом до ТЦК та СП у строк та місце, зазначені в повістці (ст.22 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»), встановлений абзацом сьомим частини третьої статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», чим допустив порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

У постанові зазначено, що 02 вересня 2025 року через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста ОСОБА_1 подано заяву, в якій він зазначає, що не оспорює допущене порушення та згоден на притягнення його до адміністративної відповідальності за його відсутності.

Диспозиція частини третьої статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у зазначені у ній місце та строк.

Відповідно до п.41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

У ст.279-9 КУпАП зазначено, що у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210 і 210-1 цього Кодексу, але не пізніше дня розгляду справи про таке адміністративне правопорушення, особа може звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому вона перебуває на обліку, із заявою, в якій особа зазначає, що не оспорює допущене порушення та згодна на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності. Зазначена заява подається особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, особисто в письмовій формі або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста.

ІНФОРМАЦІЯ_3 протягом трьох днів після отримання такої заяви зобов`язані перевірити викладені у ній фактичні дані про визнання особою правопорушення та надання нею згоди на притягнення її до адміністративної відповідальності за її відсутності і з дотриманням вимог статей 247, 280, 283 цього Кодексу винести постанову по справі, у тому числі без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сам факт визнання особою вини у вчиненні адміністративного правопорушення не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року у справі №177/525/17.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року у справі №537/4012/16-а, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно із ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У постанові №R53870 від 03 вересня 2025 року не вказано номер, дату повістки, не зазначено дати і часу коли позивач повинен був прибути за викликом до ТЦК та СП.

Позивач факт отримання повістки заперечує, повістка та докази її направлення ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Відповідачем не надано об`єктивних і беззаперечних доказів, які б підтверджували наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Пунктом 1 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн, що підтверджується квитанціє про сплату №1531-0283-8648-0577 від 13 вересня 2025 року.

Відповідно до ч.3 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки позовна заява подана до суду в електронній формі через систему «Електронний суд», то судовий збір за подання даного позову підлягає сплаті у розмірі 484,48 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Суд зазначає, що, позивач не позбавлений права звернутися до суду з клопотанням про повернення 121,12 грн судового збору (605,60 грн 484,48 грн).

Керуючись статтями 241, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №R53870 від 03 вересня 2025 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 484,84 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В. Бренчук