Справа № 240/4636/25
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

08 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 240/4636/25

адміністративне провадження № К/990/38822/25

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Жука А.В.,

перевірив касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича

на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року

у справі №240/4636/25

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не застосуванні пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29 січня 2020 року при обчисленні йому в період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, а саме не визначення розміру посадового окладу та окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 14 вказаної постанови;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та доплатити ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 року по 19 травня 2023 року включно належні з урахуванням проведених раніше виплат суми грошового забезпечення, грошової допомоги для оздоровлення та матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань обчислених із розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених з урахуванням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" в редакції чинній з 29 січня 2020 року шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме встановленого Законом України від 14 листопада 2019 року №294-ІХ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року, Законом України від 15 грудня 2020 року №1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» станом на 01 січня 2021 року, Законом України від 02 грудня.2021 №1928-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022, Законом України від 03 листопада 2022 року №2710-Х «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023, на відповідні тарифні коефіцієнти.

18 квітня 2025 року до суду першої інстанції надійшла заява представника Військової частини НОМЕР_1 про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування вказує, що "У рамках справи №240/1893/25 Позивач заявив позовні вимоги, аналогічні позовним вимогам, заявленим ним до Відповідача у рамках справи №240/4636/25. Таким чином, у провадженні суду одночасно перебувають справа №240/1893/25 та справа №240/4636/25 про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав."

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року клопотання Військової частини НОМЕР_1 задоволено, позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії залишено без розгляду.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року залишено без змін.

Залишаючи позов без розгляду суди попередніх інстанцій встановили наступне.

У провадженні судді Житомирського окружного адміністративного суду Нагірняка М.Ф. перебувала адміністративна справа №240/1893/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 . Позовні вимоги, заявлені ОСОБА_1 в адміністративній справі №240/1893/25 ідентичні позовним вимогам, заявленим у справі №240/4636/25.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі №240/1893/25 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду. Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу.

Встановлено, що позивач оскаржив в апеляційному порядку ухвалу суду від 07 лютого 2025 року у справі №240/1893/25.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2025 року у справі №240/1893/25 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 серпня 2025 року у справі №240/1893/25. апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії скасовано. Справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №240/4636/25.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини третьої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути Частиною 2 статті 328 КАС України передбачено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у пунктах 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до пунктів 3, 4, 12, 13, 17, 20 частини 1 статті 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо: повернення заяви позивачеві (заявникові); відмови у відкритті провадження у справі; залишення позову (заяви) без розгляду; закриття провадження у справі; відмови у відкритті провадження про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; відмови в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами; заміни сторони у справі (процесуальне правонаступництво) або сторони виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо у провадженні цього або іншого суду є справа про спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

В той же час, за правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У свою чергу, порушення норм права може виявлятися у:

застосуванні норми, яку не належало застосовувати у відповідній ситуації;

незастосуванні норми, яку належало застосувати;

наданні застосованій нормі неправильного тлумачення.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. Наслідком відсутності зазначення у касаційній скарзі підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України є повернення такої скарги.

Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати, у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Верховний Суд зауважує, що посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України та стверджуючи про відсутність правового висновку Верховного Суду скаржник не конкретизує в чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також не зазначено, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Також скаржником належним чином не обґрунтовано, який, на його думку, правовий висновок повинен бути висловлений у цій справі та який, одночасно, відсутній у рішеннях Верховного Суду та як відповідні норми права необхідно застосовувати, на думку, скаржника, а також не обґрунтував необхідність такого висновку у взаємозв`язку з посиланням на обставини справи.

З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Враховуючи, що скаржником в касаційній скарзі не наведено підстав для касаційного оскарження, а саме: не зазначено про допущені судом апеляційної інстанції в оскаржуваній ухвалі, порушення конкретних норм матеріального чи процесуального права при її постановленні, та зважаючи на те, що доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди скаржника з прийнятим судовим рішенням, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення касаційної скарги.

Одночасно Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо буде усунуто обставини, які зумовили її повернення.

Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дубка Сергія Миколайовича на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2025 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2025 року у справі №240/4636/25 - повернути особі, яка її подала.

2. Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

СуддяА.В. Жук