Справа № 380/24084/24
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

07 жовтня 2025 року

м. Київ

справа №380/24084/24

адміністративне провадження № К/990/40244/25

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Жука А.В., Уханенка С.А.,

перевірив касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №380/24084/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду заяви (скарги) ОСОБА_1 від 18 вересня 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення перерахунку вислуги років із зазначенням розміру календарної та пільгової вислуги в Збройних Силах України з урахуванням його участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, Захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Часів Яр Донецька область в період з 14 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року один місяць за три, зазначивши окремо вислугу років, відповідно, календарну - 07 років 08 місяців 26 днів та пільгову - 04 роки 03 місяці 07 дні;

- зобов`язати відповідача здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років із зазначенням розміру календарної та пільгової вислуги в Збройних Силах України з урахуванням його участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Часів Яр Донецька область в період з 14 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року один місяць за три, зазначивши окремо вислугу років, відповідно, календарну - 07 років 08 місяців 26 днів та пільгову - 04 роки 03 місяці 07 дні;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 01 січня 2024 року по 21 червня 2024 року, з урахуванням вислуги у розмірі 35 відсотків;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу перераховану надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою), з урахуванням окладу за військовим званням за період з 01 січня 2024 року по 21 червня 2024 року, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01 січня 2024 року становить - 10 років 03 місяці 02 дні (загальна вислуга) у розмірі 35 відсотків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення перерахунку вислуги років із зазначенням розміру календарної та пільгової вислуги в Збройних Силах України з урахуванням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, Захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Часів Яр Донецька область в період з 14 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року, один місяць за три, зазначивши окремо вислугу років, відповідно, календарну - 07 років 08 місяців 26 днів та пільгову - 04 роки 03 місяці 07 дні.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 здійснити ОСОБА_1 перерахунок вислуги років із зазначенням розміру календарної та пільгової вислуги в Збройних Силах України з урахуванням участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в м. Часів Яр Донецька область в період з 14 серпня 2023 року по 21 червня 2024 року, один місяць за три, зазначивши окремо вислугу років, відповідно, календарну - 07 років 08 місяців 26 днів та пільгову - 04 роки 03 місяці 07 дні.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати надбавки за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою) з урахуванням окладу за військовим званням за період з 01 січня 2024 року по 21 червня 2024 року, з урахуванням вислуги у розмірі 35 відсотків.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 перераховану надбавку за вислугу років на військовій службі у відсотках посадового окладу (за основною чи тимчасово займаною посадою), з урахуванням окладу за військовим званням за період з 01 січня 2024 року по 21 червня 2024 року, з урахуванням календарної та пільгової вислуги, що разом станом на 01 січня 2024 року становить - 10 років 03 місяці 02 дні (загальна вислуга) у розмірі 35 відсотків.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за належне, але неотримане під час проходження військової служби речове майно, що належить до видачі.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за належне, але неотримане під час проходження військової служби речове майно, що належить до видачі.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо непроведення повного розрахунку із ОСОБА_1 при звільненні.

Стягнуто з військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні з 22 червня 2024 року по день фактичного розрахунку 16 липня 2024 року в сумі 80388 (вісімдесят тисяч триста вісімдесят вісім) гривень 75 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в сумі 2000 (дві тисячі) гривень рівно.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, військова частина НОМЕР_1 оскаржила його до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про звільнення частково від сплати судового збору за подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №380/24084/24 повернуто скаржнику.

02 жовтня 2025 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» надійшла касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №380/24084/24. Скаржник просить скасувати оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції та направити справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 328 КАС України встановлено, що у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Ухвала суду апеляційної інстанції, якою повернуто апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не відноситься до ухвал, якими закінчено розгляд справи.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив з такого.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимозі статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: додано документ про сплату судового збору у розмірі 1453,44 грн, який є меншим від розміру встановленого законом та надано п`ятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявленого недоліку у спосіб надіслання до Восьмого апеляційного адміністративного суду оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 4360,32 грн.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що копію зазначеної ухвали скаржник отримав 15 липня 2025 року до електронного кабінету користувача підсистеми «Електронний суд», що підтверджується довідкою Восьмого апеляційного адміністративного суду про доставку електронного листа.

На усунення виявлених недоліків військова частина НОМЕР_1 скерувала до суду апеляційної інстанції заяву про усунення недоліків, у якій зазначила, що військова частина НОМЕР_1 ще з 2021 року бере безпосередню участь у завданнях оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності. В умовах воєнного стану, повномасштабної військової агресії проти України, Фінансування відповідача в першу чергу використовується на забезпечення підрозділів, які беруть безпосередню участь у завданнях оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, фінансовий стан відповідача є абсолютно обмеженим. На сьогодні, у військової частини НОМЕР_1 відсутні кошти на рахунку « 2800», що не дозволяє військовій частині здійснити доплату судового збору. Просить суд апеляційної інстанції звільнити частково військову частину НОМЕР_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №380/24084/24, зменшивши розмір судового збору за подання апеляційної скарги до раніше сплаченого у сумі 1453,44 грн, а у разі відмови у задоволені клопотання про зменшення розміру судового збору, здійснити розгляд апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 у частині однієї задоволеної вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за належне, але не отримане під час проходження військової служби речове майно, що належить до видачі. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 03 червня 2025 року у справі №380/24084/24 у цій частині скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви у цій частині відмовити.

Вирішуючи заявлене клопотання, колегія суддів апеляційної інстанції виходила з такого.

Статтею 133 КАС України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Так, у частині другій статті 8 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Зокрема, до умов застосування положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» віднесено: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказане дає підстави дійти висновку, що заявлене клопотання безпідставне, оскільки Законом України «Про судовий збір» не передбачено такої умови як звільнення від сплати судового збору у зв`язку із спрямуванням державних асигнувань лише на виплату пенсій.

Крім того, законодавством надано прерогативу застосування положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» виключно у справах щодо звернення із такими клопотаннями фізичними особами, а не органами державної влади.

Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, виконання обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми, змісту і строку подання апеляційної скарги покладається на особу, яка має намір її подати, а тому остання повинна вчиняти усі необхідні для цього дії.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що у заявленому клопотанні військовою частиною не наведено достатніх обґрунтувань вжиття ним заходів, спрямованих на виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 липня 2025 року.

З огляду на вказане, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що подана заява є безпідставною та задоволенню не підлягає.

Щодо зазначення військовою частиною НОМЕР_1 про здійснення розгляду апеляційної скарги військової частини НОМЕР_1 у частині однієї задоволеної вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_2 та зобов`язання здійснити нарахування та виплату позивачу грошової компенсації за належне, але не отримане під час проходження військової служби речове майно, що належить до видачі, скасувавши у цій частині оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовної заяви у цій частині відмовити, то суд апеляційної інстанції таке до уваги не прийняв, оскільки особа, яка подала апеляційну скаргу, не звернулася в порядку статті 303 КАС України з відповідною заявою про відкликання апеляційної скарги в частині вимог до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недолік апеляційної скарги в частині надання документа про сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у цій справі в розмірі 4360,32 грн.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу скаржнику, внаслідок невиконання останнім вимог суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, правильно застосував норми процесуального права (стаття 169, 298 КАС України), що є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що, в свою чергу, відповідно до частини другої статті 333 КАС України є підставою для відмови у відкритті касаційного провадження у справі.

Доводи касаційної скарги не спростовують і не ставлять під сумнів установлені судом апеляційної інстанції обставини.

При цьому, Суд зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Ураховуючи, що зміст оскаржуваного судового рішення та обставини, на які посилається скаржник в обґрунтування касаційної скарги, свідчать про правильне застосування судом норм процесуального права та не викликає сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, Суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання касаційної скарги необґрунтованою та відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 169, 296, 298, 333 КАС України, Суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2025 року у справі №380/24084/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали направити скаржнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності - засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.В. Кашпур

Судді: А.В. Жук

С.А. Уханенко