Справа № 640/23480/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.,

суддів: Бужак Н.П., Василенка Я.М.,

при секретарі: Руденко Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» про застосування заходів реагування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк», в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді повного зупинення роботи приміщень ТОВ «Санаторій «Маяк» (), розташованих за адресою: вул. Юнкерова, 58 в Оболонському районі міста Києва, до повного усунення порушень, зазначених в акті перевірки, шляхом знеструмлення та накладення печаток на головний електрощит.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення позапланової перевірки ТОВ «Санаторій «Маяк» було встановлено порушення Відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк», вимог законодавства у сфері техногенної і пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді зупинення експлуатації вказаного об`єкта до усунення відповідних порушень.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Законом України від 13.12.2022 № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (далі - Закон № 2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних Закону № 2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ» від 16 липня 2024 року № 3863-IX, пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2825-IX викладено в такій редакції, зокрема:

- «Інші адміністративні справи, які не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва, у тому числі ті, що передані до Київського окружного адміністративного суду до набрання чинності Законом України «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» щодо забезпечення розгляду адміністративних справ», але не розподілені між суддями (крім справ, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України), передаються на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України шляхом їх автоматизованого розподілу між цими судами з урахуванням навантаження, за принципом випадковості та відповідно до хронологічного надходження справ у порядку, визначеному Державною судовою адміністрацією України. Справи, підсудність яких визначена частиною першою статті 27, частиною третьою статті 276, статтями 289-1, 289-4 Кодексу адміністративного судочинства України, до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом» (абзац четвертий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»);

- «Судом апеляційної інстанції щодо всіх справ, підсудних окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, та переданих на розгляд та вирішення іншим окружним адміністративним судам України відповідно до цього Закону, є Шостий апеляційний адміністративний суд» (абзац шостий пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення»).

На виконання вимог Закону № 2825-IX, Запорізькому окружному адміністративному суду розподілено не розглянуті Окружним адміністративним судом міста Києва справи, зокрема і справу № 640/23480/19.

Протокольною ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 17 квітня 2025 року залучено в якості співвідповідача ТОВ «Атем Груп».

Заявою від 29 травня 2025 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві просило прохальну частину позовної заяви викласти в наступній редакції: «Застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Маяк» () та до ТОВ «Атем Груп» () у вигляді повного зупинення роботи приміщень, розташованих за адресою: вул. Юнкерова Миколи, 58 в Оболонському районі міста Києва, шляхом зобов`язання знеструмити та накласти печатки на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в Акті перевірки.».

Протокольною ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04 червня 2025 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року у задоволенні позовної заяви відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» подано відзив на апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві, в якому воно просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.

Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві подано відповідь на відзив, в якому просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» подано заперечення на відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відзиву Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» на апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві до суду апеляційної інстанції не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, представників Позивача, Відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» в режимі відеоконференції, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою частково та підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» до 04 жовтня 2024 року було власником будівлі, яка розташована за адресою: м. Київ, Оболонський район, вул. Юнкерова, 58.

30 серпня 2019 року Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві видано наказ «Про проведення позапланових перевірок» № 713 (т. 1, а.с. 14-15), яким визначено провести позапланову перевірку, зокрема Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (), розташованого за адресою: вул. Юнкерова. 58 в Оболонському районі м. Києва щодо дотримання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

На підставі наказу від 30 серпня 2019 року № 713, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 5863 від 05.09.2019 Оболонським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - ТОВ «Санаторій «Маяк» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт від 26.09.2019 № 636.

За результатами проведення заходу контролю Позивачем встановлено наявність 23 порушень ТОВ «Санаторій «Маяк» вимог законодавства.

У зв`язку з існуванням небезпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи приміщення санаторію за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 58 передані у власність ТОВ «Атем Груп» на підставі договору купівлі-продажу від 04.10.2024, що підтверджується долученим до справи Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (том 1, а.с. 221-224).

Отже, застосування заходів реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Маяк» у вигляді повного зупинення роботи приміщень, розташованих за адресою: вул. Юнкерова Миколи, 58 в Оболонському районі міста Києва, шляхом зобов`язання знеструмити та накласти печатки на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в Акті перевірки, суперечить вимогам Кодексу цивільного захисту України.

Відтак, у задоволенні позовних вимог щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Маяк» судом відмовлено.

ТОВ «Атем Груп» як новий власник нерухомого майна, розташованого у м. Києві по вул. Юнкерова Миколи, 58, в силу ст. 55 Кодексу цивільного захисту України мав би забезпечити дотримання правил пожежної безпеки на об`єкті.

ТОВ «Атем Груп» зазначено, що після придбання об`єкту нерухомості - приміщень колишнього ТОВ «Санаторій «Маяк» в них проведена реконструкція, об`єкт визначений з високим ступенем ризику, отриманий позитивний висновок за результатами оцінки протипожежного стану та подана Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 11 квітня 2025 року (т. 1, а.с. 218).

В декларації ТОВ «Атем Груп» визначило, що об`єкт утримується відповідно до вимог Правил пожежної безпеки.

Відтак, станом на час розгляду справи по суті Позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів використання об`єкту нерухомості ТОВ «Атем Груп» за адресою: м. Київ, вул. Юнкерова Миколи, 58 із порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Тому, у задоволені позовних вимог щодо ТОВ «Атем Груп» судом також відмовлено.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до частин першої та четвертої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Частиною 1 статті 5 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що планові заходи здійснюються відповідно до річних планів, що затверджуються органом державного нагляду (контролю) не пізніше 1 грудня року, що передує плановому. Внесення змін до річних планів здійснення заходів державного нагляду (контролю) не допускається, крім випадків зміни найменування суб`єкта господарювання та виправлення технічних помилок.

Згідно з частинами першою, другою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Частиною сьомою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, регулюються Кодексом цивільного захисту України № 5403 від 02 жовтня 2012 року.

Відповідно до частини 1 статті 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону (ст. 66 Кодексу цивільного захисту України).

Згідно зі статтею 67 Кодексу цивільного захисту України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Приписами частин першої та другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі статтею 70 Кодексу цивільного захисту України, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналогічні положення викладено у приписах частини п`ятої статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», згідно з якими виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Разом з тим, згідно зі статтею 69 Кодексу цивільного захисту України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови, зокрема, з питань пожежної безпеки у разі, поміж іншого, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, та з питань техногенної безпеки.

Таким чином, статті 69 та 70 Кодексу цивільного захисту України передбачені різні санкції за порушення вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

При цьому, з аналізу вищенаведеного вбачається, що застосування заходів реагування можливо у разі виявлення порушень, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Так, у відповідності до пункту 26 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, небезпечним чинником є складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів, застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівель Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» (), розташованих за адресою: вул. Юнкерова. 58 в Оболонському районі м. Києва, є заходом, направленим на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів зазначає, що поняття «загроза життю та/або здоров`ю людини» є оціночним поняттям.

Так, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417 затверджено Правила пожежної безпеки в Україні, які є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Вказані Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд.

Як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу від 30 серпня 2019 року № 713, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 5863 від 05.09.2019 Оболонським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - ТОВ «Санаторій «Маяк» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт від 26.09.2019 № 636.

За результатами проведення позапланового заходу контролю Позивачем встановлено наявність 23 порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» вимог законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення пожежної безпеки покладається на власника (власників) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна або наймачів (орендарів) земельної ділянки та іншого об`єкта нерухомого майна, якщо це обумовлено договором найму (оренди), а також на керівника (керівників) суб`єкта господарювання, а щодо фізичних осіб - підприємців - особисто.

Колегія суддів звертає увагу, що на час розгляду даної адміністративної справи в суді першої інстанції приміщення санаторію за адресою м. Київ, вул. Юнкерова, 58 передані у власність ТОВ «Атем Груп» на підставі договору купівлі-продажу від 04 жовтня 2024 року, що підтверджується долученим до справи витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 1, а.с. 221-224).

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» не є власником об`єкту, який був перевірений та щодо експлуатації якого виявлені порушення, у зв`язку з чим вказана юридична особа не має доступу до вказаних приміщень, і позбавлена можливості усунути виявлені недоліки.

Отже, застосування заходів реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Маяк» у вигляді повного зупинення роботи приміщень, розташованих за адресою: вул. Юнкерова Миколи, 58 в Оболонському районі міста Києва, шляхом зобов`язання знеструмити та накласти печатки на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в Акті перевірки, суперечить вимогам ст. 55 Кодексу цивільного захисту України.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій Маяк».

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» (Співвідповідач), як новий власник нерухомого майна, розташованого у м. Києві по вул. Юнкерова Миколи, 58, в силу ст. 55 Кодексу цивільного захисту України має забезпечувати дотримання правил пожежної безпеки на об`єкті.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог до Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп», суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи по суті Позивачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано доказів використання об`єкту нерухомості ТОВ «Атем Груп» за адресою м. Київ, вул. Юнкерова Миколи, 58 із порушенням вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки і ці порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів даної адміністративної справи, ТОВ «Санаторій «Маяк», як попередній власник зазначених вище приміщень, листом від 28.12.2019 № 2812/01 повідомило Позивача, що ним були здійснені організаційно-технічні заходи по усуненню недоліків, зазначених в приписі від 02.10.2019 № 422, і просило здійснити позапланову перевірку для підтвердження факту виконання порушень.

Така перевірка була здійснена, за наслідком якої Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві складено акт перевірки від 30.01.2020 № 59, в якому зафіксовано 11 порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» вимог законодавства.

Також, підставі наказу від 15 лютого 2021 року № 143, посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 1040 від 26.02.2021 Оболонським районним управлінням ГУ ДСНС України у м. Києві проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - ТОВ «Санаторій «Маяк» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, про що складено акт від 15.03.2021 № 125.

За результатами проведення планового заходу контролю Позивачем встановлено наявність 33 порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Маяк» вимог законодавства.

Отже, встановлені Актом перевірки від 26.09.2019 року № 636 порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки на об`єкті, не усунуті.

Оцінюючи доводи Співвідповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп», як нового власника нерухомого майна, розташованого у м. Києві по вул. Юнкерова Миколи, 58, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 57 Кодексу цивільного захисту України виробничі, жилі, інші будівлі та споруди, обладнання, транспортні засоби, що вводяться в дію чи експлуатацію після завершення будівництва, реконструкції або технічного переоснащення, а також технологічні процеси та продукція повинні відповідати вимогам нормативно-правових актів з пожежної безпеки.

Початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) здійснюється суб`єктом господарювання на підставі поданої декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), а для суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику - також за наявності позитивного висновку за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення (далі - оцінка протипожежного стану).

Оцінка протипожежного стану проводиться суб`єктом господарювання, який одержав відповідну ліцензію.

Висновок за результатами оцінки протипожежного стану оформляється та надається суб`єктом господарювання, який проводив оцінку протипожежного стану.

Позитивний висновок за результатами оцінки протипожежного стану надається до початку роботи новоутворених підприємств, до початку використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості, за відсутності фактів порушення правил пожежної безпеки та діє до реєстрації декларації.

Згідно з ч. 5 ст. 57 Кодексу цивільного захисту України суб`єкт господарювання набуває право вчиняти дії щодо провадження господарської діяльності, передбачені частиною другою цієї статті, з дня подання (надходження) декларації до відповідного дозвільного органу. Форма декларації та порядок її подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Так, Співвідповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає, що після придбання об`єкту нерухомості - приміщень колишнього ТОВ «Санаторій «Маяк» в них проведена реконструкція, об`єкт визначений з високим ступенем ризику, отриманий позитивний висновок за результатами оцінки протипожежного стану, та подана Декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань пожежної безпеки від 11.04.2025 (т. 1, а.с. 218, 239).

В декларації ТОВ «Атем Груп» визначило, що об`єкт утримується відповідно до вимог Правил пожежної безпеки.

Процедуру подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки (далі - декларація), що дає право на початок роботи новоутворених підприємств, початок використання суб`єктом господарювання об`єктів нерухомості (будівель, споруд, приміщень або їх частин) (далі - об`єкти нерухомості) визначено Порядком подання і реєстрації декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2013 року № 440 (далі - Порядок № 440).

Відповідно до пунктів 5, 6, 8 Порядку № 440 суб`єкт господарювання з високим ступенем прийнятного ризику разом з декларацією подає позитивний висновок за результатами оцінки (експертизи) протипожежного стану підприємства, об`єкта чи приміщення. Оцінка протипожежного стану проводиться суб`єктом господарювання, який одержав відповідну ліцензію. Висновок за результатами оцінки протипожежного стану діє до реєстрації декларації.

Декларація реєструється ДСНС або її територіальним органом на безоплатній основі протягом 5 робочих днів з дня її надходження.

Якщо декларація не відповідає формі, наведеній в додатку до цього Порядку, ДСНС або її територіальний орган повертає її суб`єкту господарювання в той самий спосіб, в який було подано декларацію, для доопрацювання.

З наведеного вбачається, що Декларація дає право суб`єкту господарювання провадити певну діяльність або використовувати об`єкти нерухомості без отримання окремого дозволу від державних органів, тобто легалізує його господарську діяльність.

Разом з тим, висновок експерта діє лише до моменту реєстрації Декларації, після чого втрачає силу.

Крім того, колегія суддів зазначає, що згідно з абз. 3 ч. 5 ст. 57 Кодексу цивільного захисту України особи, які подали декларацію, несуть передбачену законом відповідальність за достовірність даних, зазначених у поданій декларації.

Таким чином, Декларація є одностороннім повідомленням Товариства стосовно того, що його матеріально-технічна база відповідає вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки, оскільки подається суб`єктом господарювання (ТОВ «Атем Груп») і має декларативний характер - ґрунтується на добросовісності та правдивості Заявника.

Орган контролю (ГУ ДСНС) її не складає і не підписує, а лише приймає до відома або реєструє, а достовірність зазначених в ній даних перевіряє лише під час здійснення наступного заходу державного нагляду (контролю).

Таким чином, колегія суддів звертає увагу, що як на час розгляду справи у суді першої інстанції, так і на час розгляду даної справи в суді апеляційної інстанції, Товариством не надано доказів усунення порушень, зазначених в акті перевірки, що свідчить про існування загрози життю та здоров`ю людей.

Верховний Суд у постанові від 10 жовтня 2019 року у справі № 320/5849/18 зазначив, що наявність порушення вимог протипожежної безпеки не вважається усунутим лише за умови розгляду можливості щодо такого усунення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2019 у справі № 826/7292/18.

Колегія суддів зазначає, що застосування заходів реагування є тимчасовим заходом, який направлений на попередження настання негативних наслідків, викликаних наявністю на об`єкті порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю і здоров`ю людей.

При цьому, захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації приміщень є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування, Позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування тим порушенням, які виникли та тим, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами Відповідача і публічними інтересами.

За своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей (частина п`ята статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності»), у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Аналогічна позиція була висловлена Верховним Судом у постанові № 826/12258/18 від 18 вересня 2018 року.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що встановлені під час перевірки Відповідача порушення, а також наявність безпосередньої та реальної загрози життю та/або здоров`ю людей є обґрунтованими та беззаперечними.

Колегія суддів також враховує, що існування хоча б одного з порушень, встановлених Позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування у вигляді, зокрема, повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та приміщень.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом у постанові від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16.

Крім того, застосований захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення Товариством виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Також, колегія суддів вказує, що Товариство у разі усунення недоліків в повному обсязі, виявлених управлінням ДСНС, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не позбавлений можливостей звернутись до суду першої інстанції з заявою про скасування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю), застосованих судом за результатом розгляду адміністративної справи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі № 823/589/16.

Перевіривши всі фактичні обставини справи, враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову частково, а саме: застосування заходів реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» () у вигляді повного зупинення роботи приміщень, розташованих за адресою: вул. Юнкерова Миколи, 58 в Оболонському районі міста Києва, шляхом зобов`язання знеструмити та накласти печатки на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в Акті перевірки.

Оцінюючи інші доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з пунктом 7 частини 3 статті 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та порушено норми матеріального та процесуального права, що стали підставою для неправильного вирішення справи по суті, у зв`язку з цим, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп», ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов у вказаній частині задовольнити частково, в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року - скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп», ухвалити в цій частині нову постанову, якою адміністративний позов у вказаній частині задовольнити.

Застосувати заходи реагування до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атем Груп» () у вигляді повного зупинення роботи приміщень, розташованих за адресою: вул. Юнкерова Миколи, 58 в Оболонському районі міста Києва, шляхом зобов`язання знеструмити та накласти печатки на головний електрощит до повного усунення порушень, зазначених в Акті перевірки.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 червня 2025 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Н.П. Бужак

Я.М. Василенко

Повний текст складено 07.10.2025 року.