Справа № 560/15687/25
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2025-10-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

08 жовтня 2025 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л.

за участю:секретаря судового засідання Кліменчук О.О. представника позивача - Нагорної В.П. представника третьої особи - Прядуна Р.В.
розглянувши адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Військова частина НОМЕР_1 звернулася в суд з позовом до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування постанови державного виконавця від 02.09.2025 ВП № 77330968 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Військовою частиною НОМЕР_1 вжито усіх залежних від неї заходів, спрямованих на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі №560/7543/24.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11.09.2025 відкрито провадження у справі. Призначено судове засідання на 30.09.2025. Залучено ОСОБА_1 до участі в справі №560/15687/25 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що у встановлений строк жодних дій щодо виконання рішення або повідомлень про поважні причини невиконання боржником не вчинено. При цьому, відсутність фінансування не є поважною причиною для невиконання рішення суду.

Судове засідання, призначене на 30.09.2025, не відбулося у зв`язку з технічними несправностями в системі ВКЗ та задоволенням клопотання представника третьої особи про відкладення розгляду справи. Судове засідання відкладено на 08.10.2025.

У судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги. Зазначив, що Військовою частиною НОМЕР_1 судове рішення в частині нарахування індексації грошового забезпечення третій особі виконано в повному обсязі, а невиконання в частині виплати пов`язане з відсутністю грошових коштів для погашення заборгованості. Відповідачем здійснено дії, спрямовані на отримання коштів для виплати третій особі грошового забезпечення.

У судовому засіданні представник третьої особи заперечив щодо задоволення позову у зв`язку з невиконанням судового рішення в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду.

Заслухавши представників позивача та третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі №560/7543/24, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2025, зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.07.2016 по 28.02.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) січень 2008 року.

Хмельницький окружний адміністративний суд 14.02.2025 видав виконавчий лист у справі №560/7543/25.

На примусовому виконанні в Управлінні забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження №77330968 з виконання виконавчого листа Хмельницького окружного адміністративного суду №560/7543/24, виданого 14.02.2025.

Постановою Старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 28.02.2025 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП №77330968).

Листом від 19.03.2025 №632/20/688 Військова частина НОМЕР_1 повідомила відповідача, що не може виконати судове рішення у справі №560/7543/24 на цей час з підстав, що не залежать від неї, а саме, через відсутність грошових коштів на рахунках для погашення заборгованості, щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки». З метою добровільного виконання рішення суду у справі №560/7543/24 Військовою частиною НОМЕР_1 для виплати ОСОБА_1 відповідних сум грошових коштів до командування вищого рівня подано заяву-розрахунок від 04.02.2025 №632/20/201 та розрахунок коштів для фінансування виплат на виконання зазначеного рішення суду. У зв`язку з відсутністю фінансування вказаних видатків повторно було подано заявку №632/20/615 від 06.03.2025. Одразу після надходження коштів вони будуть перераховані на картковий рахунок стягувача. Зазначені підстави не виконання рішення суду у справі №560/7543/24 є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді індексації грошового забезпечення, яке належить стягувачу, не є власністю Військової частини НОМЕР_1 , не знаходяться на її рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливо лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету. До листа додано розрахунок від 21.01.2025 №632/20/141 та заявки-розрахунки №632/20/201 від 04.02.2025 та №632/20/615 від 06.03.2025.

ОСОБА_1 (стягувач) 29.08.2025 повідомив, що рішення суду не виконано та просив вжити заходи примусового характеру до боржника.

В акті державного виконавця від 02.09.2025 зазначено, що станом на 02.09.2025 рішення суду у справі №560/7543/24 боржником не виконано у спосіб та порядок, встановлений виконавчим документом, що підтверджується заявою стягувача.

Постановою від 02.09.2025 старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за не виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду у справі №560/7543/24 у спосіб та порядок передбачений виконавчим документом, наклав на Військову частину НОМЕР_1 штраф в розмірі 5100,00 грн.

Позивач, вважаючи постанову від 02.09.2025 ВП №77330968 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн протиправною, звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає та враховує таке.

Спеціальним законом, що регулює порядок вчинення виконавчих дій є Закон України "Про виконавче провадження".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчі листи.

Приписами пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 6 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до частини 1 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

За змістом частини 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.

Положеннями статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з урахуванням положень статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" підставою для прийняття рішення про накладення штрафу, передбаченого частиною 1 статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії. При цьому, таке невиконання повинно існувати на день винесення постанови про накладення штрафу, а причиною невиконання - обставини, які залежать від боржника.

Підставою для застосування до позивача штрафу слугувало невиконання Військовою частиною НОМЕР_1 рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.07.2024 у справі №560/7543/24.

Однак, суд встановив, що на виконання рішення суду у справі №560/7543/24 Військовою частиною НОМЕР_1 нараховано ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 07.07.2016 по 28.02.2018 із встановленням для обчислення індексації місяця підвищення (базового місяця) місяць останнього збільшення тарифної ставки (посадового окладу) - січень 2008 року в сумі 68471,69 грн (розрахунок від 21.01.2025 №632/20/141).

Позивач зазначає, що не може виконати судове рішення у справі №560/7543/24 на цей час з підстав, що не залежать від нього, а саме, через відсутність грошових коштів на рахунках для погашення заборгованості, щодо фінансування видатків для виконання судових рішень по КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 20, 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до пункту 1.3 Правил організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, затверджених наказом Міністерства оборони України від 22.05.2017 №280 (далі - Правила №280), розпорядниками бюджетних коштів за кошторисом Міністерства оборони України є: Міністр оборони України головний розпорядник; командувачі (начальники) видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, інших органів військового управління (крім військових комісаріатів (територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки)), Голова Адміністрації Державної спеціальної служби транспорту, які включені до мережі головного розпорядника коштів, розпорядники коштів нижчого рівня (далі розпорядники коштів другого рівня); командири військових частин, які включені до мережі головного розпорядника коштів або розпорядника коштів другого рівня, розпорядники коштів нижчого рівня (далі розпорядники коштів третього рівня).

Розпорядники коштів третього рівня реалізують свої функції через фінансові органи військових частин.

Згідно з пунктом 2.23 Правил №280 військова частина має право здійснювати видатки виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисами і планами асигнувань загального фонду бюджету, планами спеціального фонду за наявності витягів із річного розпису асигнувань державного бюджету, помісячного розпису асигнувань загального фонду державного бюджету, помісячного розпису спеціального фонду державного бюджету, а також у передбачених випадках згідно з річним розписом витрат спеціального фонду державного бюджету з розподілом за видами надходжень, доведених органом Державної казначейської служби України, що підтверджує відповідність цих документів даним казначейського обліку.

Пунктом 2.32 Правил №280 визначено, що з метою своєчасного та повного отримання коштів відповідно до затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету та плану спеціального фонду протягом поточного місяця військова частина здійснює аналіз стану виконання кошторису, уточнює потребу в коштах на наступний місяць і до 20 числа кожного місяця подає заявки (крім потреби в коштах на виплату грошового забезпечення та підйомної допомоги).

Відповідно до пункту 3 Правил №280 фінансове забезпечення військової частини здійснюється відповідно до затверджених у встановленому порядку кошторисів за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету України.

При цьому, Військова частина НОМЕР_1 є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня, тоді як розпорядником бюджетних асигнувань вищого рівня є Міністерство оборони України.

Оскільки Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України, то виконання рішення суду у справі №560/7543/24 не залежить лише від Військової частини НОМЕР_1 , так як фінансування військових частин здійснюється на підставі затвердженого кошторису Міністерства оборони України та внесених змін до нього.

Внесення змін до кошторису та затвердження додаткових видатків здійснюється Департаментом Соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Водночас, командуванням Військової частини НОМЕР_1 щомісячно, а саме 04.02.2025 за вих. №632/20/201, 06.03.2025 за вих. №632/20/615, 02.04.2025 за вих. №632/20/906, 05.05.2025 за вих. №632/20/1221, 03.06.2025 за вих. №632/20/1548, 03.07.2025 за вих. №632/20/1712, 04.08.2025 за вих. №632/20/2104, 04.09.2025 за вих. №632/20/2427 направлялись Директору Департаменту Соціального забезпечення Міністерства оборони України «Розрахунки у потребах в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки».

У перерахованих вихідних розрахунках за відповідним порядковим номером щомісячно зазначається Військовою частиною НОМЕР_1 рішення суду від 03.07.2024 у справі №560/7543/24 за позовом ОСОБА_1 .

Крім того, первинний порядковий номер ОСОБА_1 у розрахунках у потребах в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» - «610». Наразі, порядковий номер ОСОБА_1 згідно з розрахунком від 04.09.2025 «405», що свідчить про виконання військовою частиною судових рішень в межах наявності фінансових ресурсів та черговості набрання ними законної сили.

Також суд враховує, що згідно з випискою з Державної казначейської служби України за 03.09.2025 залишок коштів на рахунку Військової частини НОМЕР_1 за КЕКВ 2800 становить 432,57 грн.

Зазначене спростовує доводи відповідача та третьої особи про не порушення Військовою частиною НОМЕР_1 питань перед головним розпорядником про фінансування відповідних видатків та бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 .

Надані відповідачем матеріали виконавчого провадження ВП №77330968, на виконання вимог ухвали суду, свідчать про не направлення вимог державного виконавця на адресу Військової частини НОМЕР_1 . Також, надані позивачем розрахунки свідчить про помилковість доводів відповідача щодо надсилання Військовою частиною НОМЕР_1 заявок-розрахунків лише в лютому - березні 2025 року.

Таким чином, Військовою частиною НОМЕР_1 фактично вчинено всі необхідні дії, спрямовані на повне та своєчасне виконання рішення суду, відповідно до вимог чинного законодавства та в межах наданих повноважень.

Разом з тим, суд зазначає, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Верховний Суд у постанові від 21.11.2018 у справі №373/436/15 вказав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Згідно з усталеною правовою позицією Верховного Суду, сформованою у постановах від 21.11.2018 у справі №373/436/17, від 15.05.2020 у справі № 812/1813/18, від 21.05.2020 у справі № 310/6910/16-а та від 19.02.2020 у справі № 821/1491/17, невиконання боржником судового рішення в частині виплати грошових коштів стягувачу за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

У постанові від 20.05.2021 (справа №420/5465/18) Верховний Суд вказав, що «умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання примусове виконання його відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачем не було виплачено належні до виплати суми стягувачу (третій особі) у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Такі підстави невиконання судового рішення, на переконання суду, є поважними, оскільки грошові кошти у вигляді грошового забезпечення, яке належить стягувачу, не є власністю позивача, не знаходяться на його рахунках. Фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що державний виконавець протиправно прийняв постанову від 02.09.2025 ВП № 77330968 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн, а тому, її необхідно скасувати.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що при зверненні до суду позивач сплатив судовий збір, тому, враховуючи приписи статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.09.2025 ВП № 77330968 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Стягнути на користь Військової частини НОМЕР_1 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 жовтня 2025 року

Позивач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Тернопільська 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька обл., 29018 , код ЄДРПОУ - 43315602)
Третя особа:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 )

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк