Справа № 636/3201/25
Суддя: Гніздилов Ю. М.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/3201/25 Провадження№ 2-а/636/65/25
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без розгляду

03 жовтня 2025 року Чугуївський міський суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Селевко Т.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуїв адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Чугуївського міського суду від 25 квітня 2025 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі було відкрито.

Ухвалою Чугуївського міського суду від 16 вересня 2025 року позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі було залишено без руху та запропоновано позивачу у 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

Відповідно до довідки від 19 вересня 2025 року, позивач ОСОБА_1 отримав ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 16 вересня 2025 року в електронному кабінеті.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що її слід залишити без розгляду з огляду на наступне.

Так, в позовній заяві позивач вказує, що 01.04.2025 відносно нього винесено оскаржувану постанову серії ЕНА № 4402475. 03.04.2025 позивачем було подано скаргу до УПП в Харківській області ДПП щодо скасування оскаржуваної постанови, в порядку статті 289 КУпАП. 17.04.2025 позивач отримав відповідь на свою скаргу, якій у його вимогах щодо скасування оскаржуваної постанови йому було відмовлено.

Варто зауважити, що п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП передбачено , що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Таким чином в розумінні вищевказаної правової норми, звернення до УПП в Харківській області ДПП зі скаргою на оскаржувану постанову є не досудовим врегулюванням спору, а альтернативним способом захисту.

Верховним Судом неодноразово надавалася оцінка поважності причин пропуску строку звернення позивачами до суду, в обґрунтування поновлення якого останні посилалася на досудове врегулювання спору шляхом звернення зі скаргою на постанову про адміністративне правопорушення до відповідного органу.

Зокрема така позиція Верховного Суду щодо вказаного питання, викладена у постановах від 23.09.2022 року у справі № 750/10714/21, від 11.12.2018 року у справі №463/1221/17, від 05.05.2020 року у справі №127/7446/19, від 07.12.2020 року у справі №522/14986/19, від 16.02.2023 року у справі № 697/1044/22. Так, у вищенаведених постановах

Судом зазначено, що вказаною нормою передбачено право вибору особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порядку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. При цьому, звернення особи до відповідного органу зі скаргою на постанову по справі про адміністративне правопорушення не є досудовим вирішенням спору, а є альтернативним способом захисту своїх прав.

Ураховуючи наведену позицію Верховного Суду звернення зі скаргою до відповідного органу не є поважною причиною пропуску строку на звернення до суду із позовом про визнання протиправною постанови по справі про адміністративне правопорушення.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше.

Не реалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача

Згідно п. 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Також, відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а в разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної особи, вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання цієї особи-позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Оцінюючи поважність підстав несвоєчасного звернення до суду, слід виходити з того, що причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина (або кілька обставин), яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Щодо пропуску строку на звернення з позовом до суду, то суд зазначає наступне.

Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Без наявності строків на процесуальну дію або без їх дотримання в адміністративному судочинстві виникнуть порушення прав учасників адміністративного процесу. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки.

Розумні строки в адміністративному судочинстві - це найкоротші за конкретних обставин строки (якщо інше не визначено законом або встановлено судом), протягом яких сторона повинна вжити певних дій, демонструючи свою зацікавленість у їх результатах, і які об`єктивно оцінюються судом стосовно відповідності принципам добросовісності та розсудливості, а також на предмет дотримання прав інших учасників (забезпечення балансу інтересів).

Зазначених вище висновків дійшла ВП ВС у своїй постанові від 10.11.2022 у справі № № 990/115/22 (провадження № 11-107заі22).

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

У даному випадку позивач, пропустив строк подачі позовної заяви, визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. При цьому, зі змісту позову слідує, що позивачу достовірно було відомо про наявність адміністративної справи відносно нього, а також дату, час та її місце розгляду. Разом з тим, позивач не виявив бажання дізнатись про результат розгляду протоколу, у тому числі, шляхом звернення до відповідача з метою отримання відповідної інформації чи копії постанови про закриття провадження. Тобто, фактично позивач проявив байдужість до результатів розгляду відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Жодних доказів того, що позивач намагався або ж взагалі мав намір отримати інформацію про результати розгляду відносно нього адміністративної справи матеріали адміністративного позову не містять. Більш того, з наданого до суду копії постанови неможливо встановити дату отримання такої, оскільки жодних відміток на ній немає.

Суд також враховує позицію викладену у постанові Верховного суду України від 12.06.2020 у справі №686/28291/19, однак вона не підлягає застосуванню у даній справі, оскільки з її змісту слідує, що Верховний Суд у вказаній справі досліджував питання дотримання строків звернення до суду у справах щодо оскарження постанов в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, де дійшов висновку, що строк на оскарження розпочинається з дати отримання копії такої постанови. При цьому, положення ст.289 КУпАП прямо вказують на те, що скаргу на постанову по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, може бути подано протягом 10 днів з дня отримання її копії. Тобто, Верховний Суд вказав на строки звернення до суду саме у справах щодо оскарження постанови про адміністративне правопорушення, яке було зафіксовано у автоматичному режимі.

Так само ст.289 КУпАП прямо вказує на те, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. Тобто, підстав застосовувати будь-яку іншу норму для визначення строку звернення до суду немає.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Це право може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (рішення ЄСПЛ у справах «Мушта проти України», заява № 8863/06, п. 37; «Kreuz v. Poland», заява № 28249/95, п. 53; «Golder v. the United Kingdom», заява № 4451/70, п. 38, «Stanev v. Bulgaria», заява № 36760/06, п.п. 229-230).

Суд зауважує, що неможливість вчинити певні процесуальні дії підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах. Разом з тим, доказів такої неможливості позивачем не надано, як і не підтверджено відсутності можливості дізнатись про результати розгляду адміністративної справи щодо притягнення його до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та звернутись до суду з належним чином оформленою позовною заявою у встановлені процесуальним законом строки.

За таких обставин суд залишає позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, без розгляду.

Керуючись п. 5 ч. 1 ст. 240, 293, 295, 299 КАС України, суд

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України в Харківській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 299 КАС України.

Суддя Ю. М. Гніздилов