Справа № 738/2115/25
Суддя: Волошина Н. В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 738/2115/25
№ провадження 2-а/738/24/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року м. Мена

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - Волошиної Н.В.

з участю:

секретаря судового засідання - Шугалій А.С.

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Омельяненко Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

І. Зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить скасувати постанову №587 від 27 липня 2025 року, винесену TBO начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, та надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначив, що 10 вересня 2025 року у Менському відділі державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції він отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №78968519 від 29 серпня 2025 року на підставі постанови № 587 від 25.07.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_3 про стягнення з нього штрафу у розмірі 34 000 грн, яка була надіслана на адресу: АДРЕСА_1 . Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження позивач з`ясував, що ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 25 липня 2025 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме за порушення вимог частини 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", згідно з якою призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи, він не здійснив повідомлення про зміну стану здоров`я, будучи раніше визнаним обмежено придатним до військової служби, не пройшов до 05.06.2025 року повторний медичний огляд, чим порушив вимоги частини 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Позивач зазначає, що під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення присутнім не був, оскільки не був обізнаний, що стосовно нього уповноваженою особою ТЦК та СП було складено протокол про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210 КУпАП, розгляд якого призначено на 25 липня 2025 року, за таких обставин прибути особисто для участі у розгляді справи до ІНФОРМАЦІЯ_4 не мав можливості, дану постанову не отримував, про що свідчить відсутність його підпису. Постанова, так само як і листи виконавчої служби, була надіслана засобами поштового зв`язку на невірну адресу, а тому про її існування він дізнатися не міг. Жодної поштової кореспонденції від ТЦК та СП за адресою зареєстрованого місця проживання, яке він не змінював з 2013 року, не надходило, його місце реєстрації (проживання) було підтверджено при оновленні даних у електронному застосунку "Резерв+".

Окрім того, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення зобов`язують призначати стягнення в межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення, та з урахуванням обставин, встановлених статтею 33 кодексу.

Статтею 27 КУпАП штраф визначено як грошове стягнення, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. У санкціях статей (санкціях частин статей) КУпАП стягнення у виді штрафу визначено в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян. Таким чином, Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко і послідовно вказується на єдиний вимір розміру стягнення у виді штрафу - неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Згідно з «Перехідними положеннями» Податкового кодексу (пункт 5 підрозділу 1 розділ ХХ), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділ IV цього кодексу для відповідного року. Отже, при накладенні стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією відповідної статті КУпАП, цей розмір визначається в певній кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях, виходячи з вимог закону щодо визначення суми одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Разом з тим, накладаючи на нього адміністративне стягнення, посадовою особою вимог закону щодо призначення стягнення у виді штрафу не дотримано та призначено штраф у грошовій сумі без визначення кількості неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що суперечить нормам чинного КУпАП.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 22 вересня 2025 року позовна заява прийнята для розгляду та відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 жовтня 2025 року.

25 вересня 2025 року від відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності позивача, від отримання та підписання якого позивач відмовився. Позивача було повідомлено про розгляд справи, а тому його неявка у день винесення постанови не перешкоджала розгляду справи. Позивач пояснень не надавав, клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення не заявляв, а тому справа розглядалася з врахуванням наявних доказів та матеріалів справи. Окрім того, позивач не заперечує та не спростовує факту не проходження ним медичного огляду до визначеної законом дати, а саме до 05 червня 2025 року, навпаки підтверджує те, що медичний огляд пройшов 23 липня 2025 року, прострочивши термін майже на 2 місяці.

Від позивача відповідь на відзив не надходив.

ІІІ. Позиції учасників судового провадження.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві, наполягає на їх задоволенні та додатково пояснила, що позивач не оскаржує постанову, винесену ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковника ОСОБА_2 , у частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП, а лише просить її скасувати з підстав порушення процедури розгляду справи, що призвело до порушення його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, та до стягнення з нього штрафу у подвійному розмірі.

Представник відповідача - в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну зазначив про розгляд справи без участі представника відповідача.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

На підставі ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Диспозиція ч.1 ст.210 КУпАП встановлює склад правопорушення, а саме: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 статті 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, яка тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Норма частини 3 статті 210 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Формулювання суті правопорушення повинно містити відомості про вчинене правопорушення згідно з диспозицією статті з конкретизацією суті порушення відповідно до конкретної норми відповідного нормативного акту, який регулює правила військового обліку.

Указом Президента України від 17.03.2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливим періодом є період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від № 2102-ІХ від 24.02.2022, в Україні введений воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України. Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», затвердженим Законом України № 2105-ІХ від 24.02.2022, оголошується та проводиться загальна мобілізація (в подальшому Указами Президента воєнний стан та строк загальної мобілізації було неодноразово продовжено та вони існували станом на дату винесення оскаржуваної постанови).

Відповідно до ЗУ «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» від 12.02.2025 №4235-IX Пункт 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (Відомості Верховної Ради України, 2024 р., № 22, ст. 196) викладено в такій редакції:

«2. Установити, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду».

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з частиною 1 статті 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

За визначенням статті 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Згідно із вимогами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи принцип змагальності адміністративного процесу та встановлений КАС України обов`язок відповідача щодо доказування правомірності свого рішення, суд вирішує спір на основі викладених в позові аргументів та з`ясованих в судовому засіданні обставин.

Судом встановлено, що 18 липня 2025 року стосовно ОСОБА_1 інспектором ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення №587, згідно з яким 18 липня 2025 року об 11 год 20 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_2 встановлено, що ОСОБА_1 не здійснив повідомлення про зміну стану здоров`я, будучи раніше визнаним обмежено придатним до військової служби, а саме не пройшов до 05.06.2025 повторний медичний огляд, чим порушив вимоги ч.11 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

25 липня 2025 року ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , винний у вчиненні адміністративного правопорушення та підлягає адміністративній відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП, а саме: порушив вимоги частини 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" (призовники, військовозобов`язані, резервісти в разі зміни їх сімейного стану, стану здоров`я, адреси проживання (перебування), номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти), освіти, місця роботи, посади зобов`язані особисто в семиденний строк повідомити про такі зміни відповідні органи, де вони перебувають на військовому обліку, у тому числі у випадках, визначених Кабінетом міністрів України, через центри надання адміністративних послуг та інформаційно-телекомунікаційні системи), а саме: військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1981 року народження, не здійснив повідомлення про зміну стану здоров`я (будучи раніше визнаним обмежено придатним до військової служби, не пройшов до 05.06.2025 повторний медичний огляд), чим порушив вимоги частини 11 статті 38 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

За результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення винесено постанову №587 від 25.07.2025 та застосовано стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність не виявлено, майнової шкоди не заподіяно.

25 липня 2025 року ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , було направлено копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП, роз`яснено строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу. Натомість постанова не була вручена адресату у зв`язку з його відсутністю за вказаною адресою, про що свідчить довідка «Укрпошти» про причини повернення/доставки.

Відомостей про вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови від 25 липня 2025 року матеріали справи не містять.

21 серпня 2025 року оскаржувана постанова № 587 від 25 липня 2025 року була направлена на виконання до Менського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

29 серпня 2025 року старшим державним виконавцем Менського відділу державної виконавчої служби у Корюківському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Прищепою С.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №78968519 від 29 серпня 2025 року на виконання постанови № 587 від 25.07.2025, виданої ІНФОРМАЦІЯ_6 , про стягнення з нього штрафу у розмірі 34 000 грн .

Дана постанова, як і усі інші матеріали виконавчого провадження, також були направлені державним виконавцем на адресу: АДРЕСА_1 .

Позивачем не оскаржується вказана постанова у частині визнання його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Позивач стверджує, що протокол про адміністративне правопорушення №587 від 18 липня 2025 року складено інспектором ВОМР ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 без його участі, він не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду протоколу, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності отримав лише під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження 10 вересня 2025 року.

Відповідач не надав суду будь-яких фактичних даних на спростування цих обставин. Доводи представника відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено у присутності позивача, від отримання та підписання якого він відмовився, а також його було повідомлено про розгляд справи, нічим не підтверджені, а навпаки спростовуються відомостями зазначеними у протоколі. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про складання протоколу у присутності ОСОБА_1 , відсутні його підписи, а також підписи свідків, у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від пояснень та/або підписання протоколу, отримання другого примірника протоколу.

З роздруківки з мобільного додатку «Резерв+» через який формується військово-обліковий документ в електронній формі (у тому числі роздрукований) сформованого 07.07.2024 року вбачається, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; перебуває на військовому обліку в 1 відділенні ІНФОРМАЦІЯ_2 (Мена); згідно з постановою ВЛК від 23.11.1999 - непридатний в мирний час, обмежено придатний у воєнний час; найменування посади і військово-облікової спеціальності - бухгалтерський облік, бухгалтер; звання - рядовий; ВОС - 900025, номер в реєстрі Оберіг - 0; адреса проживання: АДРЕСА_3 ; телефон - НОМЕР_2 . Дата уточнення даних - 24.05.2024. Дані уточнено вчасно.

Аналогічна інформація міститься і в роздруківці з мобільного додатку «Резерв+», сформованій 25.07.2025.

Отже, поштове відправлення було направлено ТЦК та СП не за адресою зареєстрованого місця проживання позивача, інформація щодо зміни якого була ним підтверджена при оновленні даних у електронному застосунку «Резерв +».

23.07.2025 після проходження військово-лікарської комісії, ОСОБА_1 визнаний придатним для проходження військової служби та має вид відстрочки "бронювання" терміном до 26.02.2026, інші дані - без змін, що підтверджується роздруківкою з мобільного додатку "Резерв+", сформованою 11.09.2025.

Зі змісту постанови №587 від 25.07.2025 вбачається, що ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 підполковником ОСОБА_2 , розглядалися матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , задеклароване/зареєстроване місце проживання (перебування) якого: АДРЕСА_1 ; місце роботи - не працює; РНОКПП НОМЕР_1 .

З паспорта серії НОМЕР_3 , виданого Менським РВ УМВС України в Чернігівській області 21.01.1999 року на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що ОСОБА_1 значився зареєстрованим по АДРЕСА_4 з 21.01.1999 та знятий з реєстрації місця проживання 24.10.2013, згідно зі штампом Менського РС УДМС України в Чернігівській області (сторінка паспорта 11), і з 24.10.2013 його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 (сторінка паспорта 12).

Відповідно до військового квитка серії НОМЕР_4 , виданого 24.10.2013 ОСОБА_1 вбачається, що позивача взято на військовий облік як військовозобов`язаного ІНФОРМАЦІЯ_3 у 1 відділенні 21.07.2021 року.

Отже, матеріалами справи підтверджується зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яке він вказував і у військово-облікових документах при уточненні даних.

Відповідно до статті 268 КУпАП особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи; давати пояснення, подавати докази; заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правничої допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи; виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі (частина 1 статті 268 КУпАП).

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Процедурні порушення, зокрема, такі як розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату розгляду, є самостійними, безумовними підставами для скасування постанови про притягнення такої особи до відповідальності.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи. У п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 (заява №7460/03) зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, відповідач в порушення ч. 2 ст. 77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався відповідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Вирішуючи питання наслідків розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яку належним чином не повідомили про дату, Верховний Суд у постановах від 06.03.2018 у справі № 522/20755/16-а, від 30.09.2019 у справі № 591/2794/17, від 06.02.2020 № 05/7145/16-а та від 21.05.2020 у справі № 286/4145/15-а дійшов такого висновку: «факт несвоєчасного повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням установленої процедури. Як наслідок, позивача позбавлено прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу».

Також при накладенні адміністративних стягнень не було враховано правила накладення адміністративних стягнень, передбачені ст. 33 КУпАП.

Під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення не було враховано той факт, що позивач пройшов військово-лікарську комісію, що підтверджується довідкою військово-лікарської комісії №2025-0723-1156-5605-7 від 23.07.2025.

Слушним також є посилання позивача на те, що стягнення у виді штрафу повинно визначатися в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян із визначенням його у грошовій сумі в перерахунку його розміру в гривнях.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи вказані вище суперечності, суд дійшов висновку про необхідність скасування постанови про адміністративне правопорушення з направленням справи на новий розгляд до компетентного органу.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд встановив, що позивач при подачі позовної заяви до суду сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, який необхідно стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-6, 77, 139, 241-246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову №587 від 25 липня 2025 року, винесену ТВО начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 гривень, надіслати справу на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 1211 гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду. Учасник справи, якому не було вручено копію рішення після його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Позивач:

ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Представник позивача:

Омельяненко Лариса Іванівна, місцезнаходження: АДРЕСА_5 .

Відповідач:

ІНФОРМАЦІЯ_9 , місцезнаходження: АДРЕСА_6 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 .

Суддя Н.В.Волошина