Справа № 200/6666/25
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 року Справа №200/6666/25

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Буряк І.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1 (далі позивач ОСОБА_1 ) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач-1, ВЧ НОМЕР_3 ) та військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач-2, ВЧ НОМЕР_2 ) в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідач-2 щодо нарахування та виплати позивачу в період з 27.02.2022 по 11.07.2022 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

зобов`язати військову частину відповідача-2 здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 27.02.2022 по 11.07.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо нарахування та виплати позивачу в період з 11.07.2022 по 31.12.2022 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

зобов`язати відповідача-1 здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 11.07.2022 по 31.12.2022 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

визнати протиправною бездіяльність відповідача-1 щодо нарахування та виплати позивачу в період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно) грошового забезпечення, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлено законом на 01.01.2018, на відповідні тарифні коефіцієнти, тобто без врахуванням положень пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (в редакції чинній з 29.01.2020);

зобов`язати відповідача-1 здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення (щомісячні основні види грошового забезпечення, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення) за період з 01.01.2023 по 19.05.2023 (включно), визначивши його розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023 на відповідні тарифні коефіцієнти згідно постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», та провести їх виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 03.09.2025 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Питання про поновлення строку на звернення до суду залишено відкритим та вирішити під час розгляду справи по суті.

Також вказаною ухвалою витребувано докази яких, на думку суду, не вистачає для з`ясування всіх обставин у справі:

Витребувано у відповідачів:

інформацію про розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з якого розраховано грошове забезпечення позивача у спірні періоди, одноразова грошова допомога при звільнення, а також виплачені за вказаний період: грошова допомога для оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, грошова компенсація за невикористані дні щорічної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, премії;

інформацію про фактично нараховані та виплачені суми грошового забезпечення позивача у спірний період, грошової допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань;

докази ознайомлення позивача із документами, які б свідчили про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення за період проходження військової служби, зокрема при звільненні.

Витребувано у позивача:

письмові пояснення стосовно дати зарахування коштів на банківський рахунок при розрахунку після звільнення та виключення зі списків особового складу частини та зняття з грошового, речового та продовольчого забезпечення, разом із доказами на їх підтвердження.

ВЧ НОМЕР_1 подано клопотання про залишення цього позову за період з 11.07.2022 по 19.05.2023 без розгляду з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

Обґрунтовуючи вказане клопотання ВЧ НОМЕР_1 зазначає, що позивача виключено зі списків особового складу військової частини наказом від 12.04.2025 та направлено до м. Житомира для подальшого проходження військової служби. Позивач при виключенні зі списків отримав розрахунок та грошовий атестат, тобто був обізнаний про розмір виплаченого грошового забезпечення. У підтвердження обізнаності із розміром виплаченого грошового забезпечення ОСОБА_1 подано рапорт на ім?я командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.04.2025 вх. № 6701/р.

Крім того, відповідач-1 звертає увагу, що позивач за своїми функціональними обов`язками мав право та фактичну спроможність у будь-який час ознайомитися із розміром грошового забезпечення, яке йому нараховувалося.

Представником позивача подано клопотання про витребування доказів, за змістом якого вказано, що ОСОБА_1 рапорт від 01.04.2025 за вх. № 6701/р не підписував та не подавав.

Також заявлено клопотання про витребування судом у відповідача-1 доказів, згідно наведеного у клопотанні переліку.

Ухвалою суду від 25.09.2025 вказане клопотання задоволено частково та витребувано у ВЧ НОМЕР_1 письмові пояснення в обґрунтування наданого у якості доказу ознайомлення позивача із документами рапорту, які б свідчили про нараховане та виплачене йому грошове забезпечення за період проходження військової служби, із вказанням відомостей на підтвердження або спростування тверджень позивача вказаних у клопотанні.

На виконання вимог ухвали суду від 25.09.2025 ВЧ НОМЕР_1 надано пояснення, де зазначено, що ОСОБА_1 направлено до адміністративної групи ВЧ НОМЕР_1 рапорт за вх.№ 6701/р, водночас представники адміністративної групи ВЧ НОМЕР_1 не були присутні на час підписання ОСОБА_1 вказаного рапорту.

Поряд із цим про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 повідомлено представником фінансово-економічної служби ВЧ НОМЕР_1 в усній формі.

Вирішуючи питання стосовно строків звернення до суду із даним позовом, суд дійшов висновку про відмову у його задоволенні, з огляду на наступне.

Позивач обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду посилався на те, що на час перебігу строку звернення до суду позивач проходив військову службу в умовах воєнного стану, що унеможливило своєчасне звернення до суду.

Правова позиція суду обґрунтована таким.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч. 2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. (ч. 3 ст. 122 КАС України)

Відповідно до частин 1,3 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, та строк, що визначається місяцями, закінчується у відповідне число останнього місяця цього строку.

Таким чином, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Початок строку - це день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення.

Відповідно до правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-ІХ, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому до вимог щодо заробітної плати, які виникли до 19 липня 2022 року, відповідно до правового висновку, наведеного у пунктах 29, 33 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22, а також у пунктах 21-22 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, має бути застосована частина друга статті 233 КЗпП у редакції, чинній до 19 липня 2022 року.

Починаючи з 19 липня 2022 року, - дня набрання чинності Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, яким частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено у новій редакції, законодавчо був визначений тримісячний строк звернення до суду.

Водночас, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з наступними змінами) карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19) було встановлено з 19 грудня 2020 р. до 30 червня 2023 р.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

В позовній заяві представником позивача заявлені вимоги щодо нарахування та виплатити позивачу грошового забезпечення за період з 27.02.2022 по 19.05.2023.

Позивача виключено зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 з 01.04.2025 та направлено для подальшого проходження військової служби до ВЧ НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ).

Отже, період з 27.02.2022 по 18.07.2022 строком звернення до суду не обмежений.

Водночас період неналежної виплати грошового забезпечення з 19.07.2022 по 19.05.2023 обмежений тримісячним строком звернення, який відраховується з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Як вже відзначалося, позивач обґрунтовує поважність причин пропуску строку звернення до суду перебуванням на військові службі та виконанням обов`язків із захисту Батьківщини.

Суд, наведені обставини, вважає поважними причинами пропуску строку звернення, зважаючи на факт проходження позивачем військової служби, переміщення позивача, як військовослужбовця, до іншого міста та порівняно незначне протермінування (близько 2 місяців) зі зверненням до суду (29.08.2025) з моменту виключення зі списків особового складу ВЧ НОМЕР_1 (01.04.2025).

Щодо наданого відповідачем-1 рапорту, то суд звертає увагу, що питанням, яке розглядає суд є поважність причин пропуску строку звернення, а не дата, з якої починається відлік строку на звернення. Власне позивач не спростовує, що пропустив відповідний строк.

Ураховуючи усе викладене, суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду та наявність підстав для задоволення клопотання позивача про його поновлення за період з 19.07.2022 по 19.05.2023.

Керуючись статтями 161, 123, 240, 248, 256, 293, 294 КАС України

УХВАЛИВ

Клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили згідно ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення щодо такої можуть бути включені до апеляційної скарги на відповідне рішення суду.

Суддя І.В. Буряк