Справа № 462/6085/25
Суддя: Мруць І. С.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6085/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мруць І.С.,

за участю секретаря судового засідання Булавки Х.Н.,

справа №462/6085/25

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 08.08.2025 року звернувся до суду із позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просить скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 31.07.2025 року №1437 у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, якою його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень, стягнути на його користь судовий збір.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 14.05.2010 року його було знято з реєстрації за місцем проживання у АДРЕСА_1 та 25.06.2010 року зареєстровано за новою адресою проживання АДРЕСА_2 . У зв`язку із тим, що у період з 13.11.1997 по 30.06.2011 він проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України (у складі Державного департаменту України з питань виконання покарань), а також враховуючи ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» у відповідній редакції, вважає, що у нього не виникало обов`язку стати на військовий облік у семиденний строк після прибуття до нового місця проживання у 2010 році, як про це зазначено у ч.3 ст.37 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу». Також зауважує, що на його думку, він не міг у 2010 році вчинити адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки вказана норма введена в дію лише 19.05.2024 року. Посилається на рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року.

17.09.2025 року ухвалою судді позов залишено без руху для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, яка в подальшому виконана.

18.09.2025 року ухвалою судді матеріали позовної заяви ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

У судове засідання позивач не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи без його участі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, належним чином був повідомлений про місце, час та дату цього засідання. Відповідач відзиву на позов, пояснень, заяви клопотань, зокрема, клопотання про продовження строку на подання відзиву не подав, хоча позивач 08.08.2025 року скерував на адресу відповідача копію позовної заяви, 18.09.2025 року копію ухвали суду про відкриття провадження у справі доставлено до електронного кабінету відповідача (а.с.14,29,36).

За наведених обставин, їх неприбуття у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

При цьому суд враховує, ч. 1 ст.286 КАС України, відповідно до якої адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно зі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищевикладене, строки розгляду даної справи, діючи згідно з вимогами ч. 3 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності осіб, що не з`явились, на підставі наявних в справі доказів.

На підставі ч. 9 ст.205 цього Кодексу справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що постановою № 1437 від 31.07.2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та зазначено, що останній 26.07.2025 року прибув у ІНФОРМАЦІЯ_1 , з`ясувалось, що він зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_3 з 25.06.2010 року. проте, ОСОБА_1 не став на військовий облік у встановлений законом строк у ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. (а.с.8).

Відповідно до ст. 288 КУпАП постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до ст. 245 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У поданому позові позивач вину у вчиненні правопорушення заперечив з підстав відсутності події адміністративного правопорушення.

Так, позивач зазначає, що відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у редакції чинній на 2010 рік) зняттю з військового обліку призовників та військовозобов`язаних у військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України: 2) з військового обліку військовозобов`язаних: які після проходження строкової військової служби прийняті на військову службу до інших військових формувань або на службу в органи внутрішніх справ, податкової міліції та в Державну кримінально-виконавчу службу України.

На час реєстрації за новим місцем проживання 25.06.2010 року, позивач проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України (у складі Державного департаменту України з питань виконання покарань), на підтвердження чого подав суду копію паспорта із відміткою про реєстрацію місця проживання та копію трудової книжки (а.с.5-7,9,10).

Відповідно до копії витягу із наказу від 30.06.2011 року №40 о/с майора внутрішньої служби ОСОБА_1 , заступника начальника СІЗО з режиму та охорони управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Львівській області, звільнено у відставку (із зняттям з військового обліку) (а.с.11).

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч ст. 77 КАС України відповідачем не надано суду доказів та не зазначено обставин, які підтверджують наявність події та складу правопорушення та спростовують доводи позивача, зокрема, щодо притягнення його до відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, яка набула чинності лише 19.05.2024 року, і доводять достовірність порушення позивачем правил військового обліку.

Так, 19.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 09.05.2024 р. № 3696-ІХ, яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною третьою, а саме щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

Диспозиція даної частини статті, як бланкетної норми, не встановлює певних правил поведінки, а передбачає існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки. Серед ознак суті адміністративного правопорушення за ч. З ст. 210-1 КУпАП обов`язково повинні бути посилання на конкретний нормативно- правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотримано особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У постанові начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 посилається на ч.3 ст.37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", відповідно до якої призовники, військовозобов`язані та резервісти після прибуття до нового місця проживання зобов`язані в семиденний строк стати на військовий облік.

Водночас, суд зауважує наступне.

Законом України від 11.04.2024 № 3633-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку» статтю1 у Законі України "Про військовий обов`язок і військову службу" викладено в такій редакції: Громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини (п.10 частини 1 Закону).

До позовної заяви ОСОБА_1 долучив витяг із додатку Резерв+, відповідно до якого датою уточнення даних є 19.05.2024 року, та на якому містяться відмітки «На обліку» та «Дані уточнено вчасно» (а.с.12).

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. Такий висновок зроблено також у постанові КАС ВС від 08.07.2020 №463/1352/16-а (К/9901/21241/18).

Відповідно до п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Тому, з огляду на вищевказане, з врахуванням з`ясованих фактичних обставин у справі та досліджених доказів, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення - не доведена.

На підставі вищенаведеного, суд вважає, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст.9,77,241,244,246,268,271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 про скасування постанови про адміністративне правопорушення задоволити.

Постанову ІНФОРМАЦІЯ_3 №1437 від 31 липня 2025 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп., сплачений ОСОБА_1 , стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене, згідно з ч.4 ст.286 КАС України, протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно з ст.272 КАС України, після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 );

відповідач ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ).

Судове рішення складено 07 жовтня 2025 року.

Суддя: І.С. Мруць