Справа № 766/8785/25
Суддя: Майдан С. І.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 766/8785/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Кирпиченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Тихоша Сергій Михайлович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач 09.06.2025 року звернувся до суду із вищевказаним позовом, в якому просить поновити строк на оскарження; скасувати постанову №137 ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальника полковника ОСОБА_2 , від 10.02.2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень 00 коп., та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення; стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача витрати за сплату судового збору. Вимоги обґрунтовано тим, що постановою №137, у справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 року, складеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст.210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що згідно з розділом 20 п. 1 п.п.5 Податкового кодексу складає 17 000 гривень. Обґрунтовуючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 зазначив, що ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.01.2025 року, без вказівки часу прибуття, на вказаний виклик не з`явився, і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, до 05.02.2025 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає, що вказана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.210-1 КУпАП, є незаконною та необґрунтованою, винесена с грубими порушеннями закону, і підлягає скасуванню. З оскаржувальної постанови взагалі незрозуміло, коли, на яку годину, з якою метою, яким чином повідомлявся ОСОБА_1 про явку до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Позивач вважає, що постанова була складена за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, вказану повістку він не отримував. В оскаржувальній постанові не зазначено, коли надсилалася повістка, відсутні посилання: на повістку із особистим підписом ОСОБА_1 , ані посилання на відеозапис процесу вручення повістки чи ознайомлення з і змістом, ані на акт про відмову від її отримання, ані зворотного повідомлення від установи поштового зв`язку про її надсилання. Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення від 10.02.2025 року відносно ОСОБА_1 розглядалася без його участі, про дату та час розгляду постанови він не був повідомлений належним чином, що вважає є порушенням його прав та інтересів, в тому числі права на захист, оскільки ОСОБА_1 не міг надати пояснень та доказів своєї невинуватості. Крім того, оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності винесена 10.02.2025 року, а направлена на виконання до Суворовського відділу ДВС 21.05.2025 року, тобто поза межами строків пред`явлення до виконання. Постанова по справі про адміністративне правопорушення, позивачу не надходила, про її існування дізнався 02.06.2025 року, коли були заарештовані його кошти державним виконавцем Суворовського ВДВС у місті Херсоні ПМУМЮ. Постанови та додані матеріали позивачем були отримані 04.06.2025 року, а тому позивач вважає, що строк на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, пропущений з поважної причини.

Ухвалою від 16.06.2025 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, згідно якого просив відмовити у задоволенні позову. Згідно відзиву ІНФОРМАЦІЯ_4 вважає, що позовні вимоги не можуть бути задоволені, оскільки рішення про притягнення до адміністративної відповідальності було прийнято у цілковитій відповідності до норм матеріального права та з дотриманням адміністративної процедури. 08.02.2025 рку начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до змісту якого вбачається, що гр. ОСОБА_1 , будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки до ТЦК, на вказаний виклик не з`явився, в зв`язку з чим був оголошений в розшук, доки був доставлений національною поліцією до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Гр-ну ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки, а також повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться 10.02.2025 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується його власним підписом. При складанні протоколу ОСОБА_1 надав пояснення, що вину не визнає, так як повістку не отримував. На підставі складеного протоколу, 10.02.2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 була винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до якої на гр. ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. Під час винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача ІНФОРМАЦІЯ_4 було взято до уваги пояснення порушника, дані реєстру «Оберіг», згідно яких ОСОБА_1 був оповіщений повісткою № 1933815 про необхідність явки до ТЦК на 21.01.2025 року. Будь якої інформації від гр-на ОСОБА_1 про поважність не прибуття за викликом до ТЦК не надавалось, тому при винесені оскаржуваної постанови начальник ІНФОРМАЦІЯ_3 керувався саме його поясненнями та документами реєстру системи «Оберіг», згідно яких повістка була вручена гр-ну ОСОБА_1 мобільною групою оповіщення. У відповідності до протоколу від 08.02.2025 року ОСОБА_1 був повідомлений, що розгляд справи відбудеться 10.02.2025 року, що підтверджується його власним підписом. Постанова від 10.02.2025 року була направлена ОСОБА_1 21.04.2025 року поштою, що підтверджується відміткою канцелярії на постанові, хоча він повинен був знати про її наявність і мав активно використовувати свої права, а не чекати арешту своїх рахунків виконавчою службою. Згідно ухвали Херсонського міського суду, позов ОСОБА_1 надійшов до суду в червні 2025 року, хоча 10 денний строк на оскарження постанови сплив 21.02.2025 року і позивач достеменно знав або повинен був знати про наявність цієї постанови. Просив застосувати наслідки пропущення строків звернення до суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідно до протоколу №137 від 08.02.2025 року про адміністративне правопорушення, складеного начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , останній, будучи військовозобов`язаним, в порушення ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», в умовах особливого періоду, будучи належним чином оповіщеним повісткою про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_6 на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд, до 05.02.2025 року, коли самостійно звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. В графі пояснення щодо змісту протоколу особою, яка притягується до відповідальності, міститься власноруч зроблені пояснення про те, що останній зазначив, що повістку не отримував, ВЛК пройшов, дані оновив вчасно.

Згідно постанови №137 від 10.02.2025 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП, ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 за те, що він, будучи таким, що перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порушення вимог ч.10 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», будучи належним чином оповіщений повісткою про необхідність явки на 21.01.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , на вказаний виклик не з`явився і продовжував використовувати свій час на власний розсуд до 05.02.2025 року, коли прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210-1 КУпАП, а саме порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період, що підтверджується даними реєстру «Оберіг» та виявлено протоколом від 08.02.2025 року. При розгляді справи враховано ті обставини, що ОСОБА_1 вину в скоєні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що не з`явився до ТЦК так як не отримував повістку, але цей факт належним чином не підтвердив.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Громадяни України чоловічої статі, придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком, а жіночої статі - також за відповідною фаховою підготовкою, повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством.

Так, статтею 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Зокрема, відповідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - передбачено стягнення у виді штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210-1 ч. 3 КУпАП, передбачає обов`язково встановлення вини особи у вчиненні правопорушення, зокрема свідомого допущення нею порушення приписів законодавства про мобілізацію.

Згідно з абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

17.03.2014 оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжувався та триває на теперішній час.

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Зокрема, згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Згідно із п. 41 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку: день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день проставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

З копії повістки №1933815, яка наявна в матеріалах справи, встановлено, що позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 21.01.2025 року о 10:30 годині для уточнення даних.

Водночас в протоколі №137 про адміністративне правопорушення від 08.02.2025 року, так само і в оскаржуваній постанові, не зазначено дату належного підтвердження оповіщення військовозобов`язаного. Відтак відповідачем не доведено те, що позивач був належно оповіщений про необхідність явки на 21.01.2025 року о 10:30 год. до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Матеріали справи не містять ані копії повістки із особистим підписом позивача про її отримання, ані відеозапису процесу вручення повістки чи ознайомлення з її змістом, ані акту про відмову від її отримання, ані зворотного повідомлення від установи поштового зв`язку про її надсилання.

З огляду на наведене, відповідачем не доведено дотримання встановленого законом порядку вручення повістки позивачу.

Отже, з досліджених судом доказів не встановлено умислу позивача на вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, зокрема неявку на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

За встановлених у справі обставин, оскаржувана постанова від 10.02.2025 року прийнята не на підставі та не у спосіб, що передбачені КУпАП, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які є важливими для прийняття такого рішення, а відтак, підлягає скасуванню.

Що стосується спірного питання чи був позивач повідомлений належним чином, суд звертає увагу на те, що суб`єкт владних повноважень мав можливість надати суду докази належного повідомлення позивача про надходження на його ім`я повістки, проте не зробив цього, а тому суд не може перевірити зазначені обставини. У матеріалах справи будь-які відомості про направлення повістки ОСОБА_1 , а також її отримання останнім, відсутні.

Позивач стверджує, що будь-яких повісток від відповідача не отримував. Зазначені доводи позивача матеріалами справи не спростовуються.

Тобто, суду не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач в порядку статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» отримував виклик і не прибув у призначений час.

Таким чином, відповідачем не доведено, що у позивача виник обов`язок з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 у строк, зазначений у повістці, і що від виконання цього обов`язку позивач ухилився.

Суд звертає увагу учасників справи, що сам по собі опис адміністративного правопорушення, що міститься в оскаржуваній постанові, не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а відповідно постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене, наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Також згідно з ч. 1 ст. 121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

На думку суду, позивачем був пропущений строк на оскарження вказаної постанови з поважних причин, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав копію оскаржувальної постанови 04.06.2025 року, після звернення представником позивача з запитом до Суворовського ВДВС у місті Херсоні ПМУМЮ про надання вказаної постанови. Тому суд поновлює пропущений процесуальний строк.

На підставі ч. 1 ст.139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає стягненню судовий збір у розмірі 605,60 грн, сплачений при зверненні до суду із даною позовною заявою.

Керуючись ст.ст.19, 20, 72, 77, 162, 242, 243, 244, 246, 250, 255, 262, 286, 295 КАС України, ст.ст. 7, 9, 210-1 ч.3, 245, 247, 251, 252, 268, 280 КУпАП, суд

вирішив:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови №137 10.02.2025 року.

Позов ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє Тихоша Сергій Михайлович, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову №137 від 10.02.2025 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 статті 210-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: С.І. Майдан