Справа № 526/832/25
Суддя: Максименко Л. В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/832/25
Провадження № 2-а/526/24/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2025 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі

головуючої судді Максименко Л.В.

секретаря судового засідання Павленко Т. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гадяч у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівського Станіслава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

в с т а н о в и в:

18 березня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівського Станіслава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Позов обґрунтовує тим, що постановою поліцейського відділення №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, сержантом поліції Коренівським С. М. серії ЕНА № 4220784 від 08.03.2025 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн за ч. 4 ст. 126 КУпАП за те, що він 07.03.2025 року о 23 год. 04 хв. керував електроскутером ATLAS б/н, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами Гадяцьким районним судом Полтавської області від 04.03.2025 року №526/46/25, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ.

Позивач з вказаним рішенням категорично не згоден, оскільки вважає, що його електроскутер, який обладнаний електродвигуном на 2000 кВт не належить до механічних транспортних засобів, а адміністративну відповідальність за порушення п.2.1.а ПДР України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, тому вимоги ПДР він не порушував. Окрім того, постанова Гадяцького районного суду у справі №526/46/25,на яку посилається поліцейський ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівський С. М. під час ухвалення ним спірної постанови, була винесена не 04.03.2025, а 17.02.2025. З цих підстав просив скасувати вказану постанову у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення та стягнути з відповідача Головного Управління національної поліції в Полтавській області на його користь сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн.

Ухвалою суду від 19 березня 2025 року провадження по справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали на подання відзиву.

Відповідачі Головне управління Національної поліції в Полтавській області та поліцейський ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівський С.М. отримали ухвалу про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї відповідно 24.03.2025 та 25.03.2025.

У відведений строк, з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, від сторін не надійшли заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Від відповідача Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач не визнав позовні вимоги ОСОБА_1 з тих підстав, що відповідно до постанови Гадяцького районного суду від 17.02.2025 по справі №526/46/25, яка набрала законної сили 04.03.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік, а отже і електроскутером ATLAS. При визначенні терміну механічного транспортного засобу посилається на п. 1.10 Розділу І ПДР за яким механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт. Отже, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3 кВт. У зворотному випадку транспортний засіб не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом. З цих підстав вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, так як спірна постанова винесена працівником поліції законно, у зв`зку з чим просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідач - поліцейський ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівський С. М. не скористався правом про подання відзиву на позов.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, а також відзив представника відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (частина 1статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 1 статті 9 та статті 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний (стаття 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

У відповідності до пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕНА № 4220784 від 08.03.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ухвалену поліцейським ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівським С. М., 07.03.2025 року о 23 год. 04 хв. ОСОБА_1 керував електроскутером ATLAS б/н, при цьому був позбавлений права керування транспортними засобами Гадяцьким районним судом Полтавської області від 04.03.2025 року №526/46/25, чим порушив п.2.1.а ПДР - керування ТЗ особою, позбавленою права керування ТЗ. Цією постановою на позивача накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 400 грн.

Відповідно до наданого позивачем паспорту електроскутера ATLAS Demon Black, номінальна потужність двигуна даного пристрою становить 2000 кВт, пікова потужність 2400 кВт.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» (далі - Закон №3353-XII) учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія (ч.2 ст.16 Закону №3353-XII).

Згідно ч.4 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанову Гадяцького районного суду від 04.03.2025 по справі №526/46/25 про позбавлення позивача права керування транспортними засобами відповідачем суду надано не було.

Тоді як відповідно до постанови Гадяцького районного суду від 17.02.2025 по справі №526/46/25, яка набрала законної сили 04.03.2025, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

За висновками відповідача наведеній у спірній постанові,ОСОБА_1 07.03.2025 року о 23 год. 04 хв. керував транспортним засобом, а саме електроскутером ATLAS б/н, будучи позбавленим права керування транспортними засобами.

Положеннями статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення визначені статтею 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за приписами якої воно накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року № 580VІІІ «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями пункту 8 частини 1 статті 23 вказаного вище Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини п`ята, шоста статті 121, частина перша, друга і четверта статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає «Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ І Інструкції).

Пункт 1 та 2 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами п`ятою статті 121, частинами першою, другою і четвертою статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Суд, надаючи оцінку оскарженому рішенню, вважає за необхідне зазначити наступне.

Правове регулювання суспільних відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання визначено нормами Закону України від 30 червня 1993 року № 3353 ХІІ «Про дорожній рух» (далі по тексту - Закон України «Про дорожній рух»).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правила №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (пункти 1.1, 1.9 Правил).

Згідно із пунктом 1.3 Правил №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пп.а п.2.1 Правил №1306 водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За визначеннями, наведеними у пункті 1.10 Правил №1306: транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3кВт;

мотоцикл двоколісний механічний транспортний засіб з боковим причепом або без нього, що має двигун з робочим об`ємом 50 куб. см і більше. До мотоциклів прирівнюються моторолери, мотоколяски, триколісні та інші механічні транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кг;

мопед двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50куб.см або електродвигун потужністю до 4кВт.

Відповідно до п.2.13 Правил №1306 транспортні засоби класифікуються, залежно від категорій, зокрема:

А1- мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50куб.см або електродвигун потужністю до 4кВт;

А- мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше.

Крім того, п.3 Положення про порядок видачі посвідчень водія, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, поділяються на такі категорії, зокрема А1-мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см, або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Згідно з пунктами 2 та 3 Положення №340 особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії. А транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на відповідні категорії.

З наведеного вбачається, що Правилами дорожнього руху України розмежовані поняття «механічний транспортний засіб» та «транспортний засіб» та різниця між цими поняттями полягає у наявності двигуна внутрішнього згорання, а також потужності електродвигуна. Для транспортних засобів з двигуном внутрішнього згоряння жодних обмежень щодо технічних характеристик останнього відповідною правовою нормою не передбачено. Водночас, транспортний засіб з електродвигуном вважається механічним за умови, що потужність двигуна більша ніж 3кВт. У зворотному випадку транспортний засіб з електродвигуном не буде вважатись механічним, однак все ж таки залишатиметься транспортним засобом.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 01.03.2018 у справі №278/3362/15-к.

Таким чином, з порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт. Отже, враховуючи відсутність визначення «електроскутер» у ПДР, суд вважає, що електроскутер можливо прирівняти до мопеду лише за наявності у нього електродвигуна потужністю від 3 до 4 кВт.

Зі спірної постанови від 08.03.2025 серії ЕНА № 4220784 вбачається, що позивачу було інкриміновано порушення вимог п.2.1(а) Правил дорожнього руху України, відповідно до якого водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Разом з тим, суд зауважує, що п.2.1(а) Правил №1306 передбачає обов`язок мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом для водіїв саме механічних транспортних засобів, а тому вказана норма має застосовуватись системно разом з п.2.13 Правил №1306.

При цьому, з системного аналізу положень п.1.10 та п.2.13 Правил №1306 випливає, що пристрої (електровелосипед, електроскутер і т.д.) у яких потужність електромотора до 3кВт, не є механічним транспортним засобом у розумінні п.1.10 Правил №1306, а значить на них не розповсюджуються вимоги п.2.13 Правил №1306 стосовно права на управління транспортними засобами категорії А1 з потужністю мотора від 3 кВт до 4кВт тільки при наявності «посвідчення водія на право керування ТЗ відповідною категорією».

Таким чином, у відповідності до визначень, закріплених у Правилах №1306 електроскутер марки ATLAS Demon Black потужністю 2 кВт, не може визнаватись механічним транспортним засобом.

Враховуючи зазначене, особа, яка керує електроскутером ATLAS Demon Black потужністю 2 кВт, не є суб`єктом адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.1(а) Правил №1306 України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, яким вказаний електроскутер не є.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини, суд дійшов висновку, що при ухваленні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, працівником поліції не в повній мірі дотримано вимог закону, а саме ст.ст.245, 251, 280 КУпАП не повно і не всебічно з`ясовано обставини адміністративної справи, а тому постанова про притягнення до адміністративної відповідальності визнається судом протиправною та підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Суд не бере до уваги заперечення відповідача проти позову, оскільки вони спростовуються дослідженими судом доказами і не знайшли підтвердження в ході судового розгляду.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача, суд відповідно до пункту 5 частини 1 статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат.

Відповідно до приписів частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 73-77, 79, 90, 132, 139, 241- 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, поліцейського ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівського Станіслава Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії серії ЕНА № 4220784 від 08.03.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 20 400 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст. 126 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в сумі 605,60 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1 - Головне управління Національної поліції в Полтавській області, юридична адреса: 36014, вул. Юліана Матвійчука, 83, м. Полтава, .

Відповідач 2 - поліцейський ВП № 1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Коренівський Станіслав Миколайович, адреса: вул. Гетьманська,10, м. Гадяч, Полтавської області.

Головуюча: Л. В. Максименко