Справа № 520/15394/24
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 р. Справа № 520/15394/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2024, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., м. Харків, повний текст складено 10.09.25 по справі № 520/15394/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі відповідач), в якому просив суд:

визнати протиправними дії Головного управління національної поліції в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у разі визначення поліцейському внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, інвалідності II-ї групи, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями);

зобов`язати Головне управління національної поліції в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі визначення поліцейському внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, інвалідності II-ї групи у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (зі змінами та доповненнями).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у виплаті йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням йому інвалідності, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції з мотивів того, що з моменту звільнення до моменту встановлення групи інвалідності пройшло більше шести місяців, передбаченого п.4 ч.1 ст.97 ЗУ «Про національну поліцію». Вважає дії відповідача протиправними, оскільки встановлення інвалідності у строк понад шість місяців було обумовлено об`єктивними та незалежними від нього причинами, а саме: видачею відповідачем направлення на медико-соціальну експертну комісію (вказати свою причину) ; обмеженням, які запроваджені через встановлення на території України воєнного стану.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 вересня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Харківській області про призначення одноразової грошової допомоги від 30.06.2022, яким ОСОБА_1 відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги за результатами розгляду заяви про призначення одноразової грошової допомоги на підставі п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VIII.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у разі визначення поліцейському внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, інвалідності II групи, відповідно до п.4 ч.1 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 за № 580-VIII.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість судового рішення, прийнятого з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та визнати позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що не підлягають задоволенню.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначив, що ОСОБА_1 був звільнений з поліції 07.10.2021 року. П групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби йому встановлено через 8 місяців 1 день (08.06.2022). Позивач, маючи проміж часу, починаючи з дати звільнення і до початку введення воєнного стану на території України ( з 24.02.2022) чотири місяці не направив свої дані на встановлення йому групи інвалідності. Крім того, з 24.03.2022 МСЕК розпочало роботу по огляду хворих і у позивача була реальна можливість звернутися до МСЕК для встановлення групи інвалідності у визначений законом строк. У зв`язку з чим, ОСОБА_1 було відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням служби в поліції, через відсутність правових підстав для її призначення перевищення шестимісячного строку.

Позивач, правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача не скористався.

На підставі положень п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області № 608о/с від 05.10.2021 "По особовому складу" полковника поліції ОСОБА_1 звільнено з органів Національної поліції через хворобу на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» з посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах 2-го відділу поліції (боротьби з незаконною легалізацією іноземців) управління міграційної поліції ГУНП в Харківській області.

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12ААВ № 345542 від 08.06.2022 позивачу встановлена друга група інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

Позивач звернувся до ГУ НП в Харківській області із заявою від 10.06.2022, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу.

12.09.2022 ГУ НП в Харківській області складено висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 із якого слідує, що позивачу відмовлено у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, передбаченої п.4 ч.1 ст.97 ЗУ «Про Національну поліцію», з тієї підстави, що проміж часу з моменту звільнення до дати встановлення групи інвалідності перевищує шість місяців.

Листом від 15.07.2022 № 302/119/05/29-2022 відповідач роз`яснив позивачу, що підставою для відмови стало те, що 2 група інвалідності йому встановлена через 8 місяців 1 день, а не як передбачено ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», тобто через 6 місяців.

Позивач, вважаючи бездіяльність ГУ НП в Харківській області щодо відмови в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги протиправним, звернувся до суду з позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що шестимісячний термін пропущений позивачем із поважних та незалежних від нього причин, у зв`язку з обмеженнями, які запроваджені через встановлення в Україні воєнного стану, а тому спірний висновок від 30.06.2022, яким відмовлено ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з перевищенням терміну між датою звільнення та датою встановлення інвалідності, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів осіб і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення, дії та бездіяльність на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII).

Сферу соціального захисту поліцейських урегульовано розділом ІХ Закону № 580-УШ, яким визначаються, зокрема порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги (статті 97-101).

Так, згідно із пунктом 4 частини першої статті 97 Закону № 580-VIII одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Аналіз змісту положень пункту 4 частини першої статті 97 Закону №580-УШ свідчить про те, що держава гарантує поліцейському, який визнаний особою з інвалідністю (за певних умов), одноразову грошову допомогу, яка відповідно до абзацу першого частини першої статті 97 Закону № 580-УШ є соціальною виплатою. Отримання одноразової грошової допомоги законодавець зумовлює неможливістю подальшого виконання поліцейським своїх обов`язків за станом здоров`я саме як особи, яка перебуває на службі в Національній поліції України.

Згідно із частиною шостою статті 100 Закону № 580-УШ особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Відповідно до статей 97 101 Закону України „Про Національну поліцію та з метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року №4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі Порядок №4).

Згідно із пунктом 1 Розділу П Порядку та умов №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності є дата з якої встановлено інвалідність, що зазначена в довідці до акта огляду медико-соціальної експертної комісії, у разі відсутності дати з якої встановлено інвалідність дата видачі довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії.

Тобто, протягом трьох років з дня виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності, який визначається за правилами пунктом 1 Розділу П Порядку та умов №4, особа вправі реалізувати своє право на отримання одноразової грошової допомоги, визначеної Законом № 580-УШ.

Відповідно до п.п.2 п.2 розділу IV Порядку №4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п.3 розділу IV Порядку №4 у разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД. У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Відповідно до п. 2 Порядку №4 ОГД у разі загибелі (смерті) поліцейського чи втрати працездатності поліцейського призначається та виплачується у випадках та в розмірах, визначених Законом України «Про Національну поліцію», особам, які мають право на її отримання, відповідно до цього Закону.

Аналіз наведених норм права щодо порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського свідчить про те, що воно (право на отримання одноразової грошової допомоги) виникає виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Конституційний Суд України своїм рішенням від 22.10.2020 у справі № 12-р/2020 визнав таким, що відповідають Конституції України (є конституційними) положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580- УШ зі змінами.

У пункті 2.8 рішення Конституційний Суд України зазначив, що закріплення у пункті 4 частини першої статті 97 Закону № 580-УШ порядку реалізації особою права на отримання одноразової грошової допомоги потребує встановлення причиново-наслідкового зв`язку між наявністю у поліцейського інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, та неможливістю внаслідок цього продовжувати службу в поліції, що підтверджується відповідним рішенням медичної (військово-лікарської) комісії про непридатність до служби в поліції, на підставі якого поліцейський звільняється зі служби в поліції.

Визначений оспорюваними положеннями Закону № 580-УШ шестимісячний строк, протягом якого особі, звільненій зі служби в поліції, може бути встановлена інвалідність унаслідок захворювання, поранення (контузії, травм або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, зумовлений потребою встановлення в розумні строки безпосереднього зв`язку між виявленням в особи захворювання (поранення контузії, травм або каліцтва), несумісного з подальшим проходженням служби, та встановленням їй інвалідності згідно з документами, що стали підставою для її звільнення (рішення медичної (військово-лікарської) комісії про непрацездатність до служби в поліції).

Конституційний Суд України також вважає, що встановлений державою зазначений порядок забезпечує реалізацію права особи на отримання такої допомоги, і наголошує, що визначених Законом № 580-УШ вимог є обов`язком суб`єктів, які претендують на її отримання. Отже положення пункту 4 частини першої статті 97 Закону № 580-УШ не суперечать приписам статті 21, частин першої, другої статті 24 Конституції України.

Встановлений приписами п.4 ч.1 ст.97 Закону № 580-УШ строк за характером визначеності є абсолютним, оскільки вказує на конкретний період часу (шість місяців з дня звільнення зі служби для встановлення інвалідності), з яким пов`язано виникнення в особи права на отримання одноразової грошової допомоги і після спливу такого строку право на отримання зазначеної соціальної виплати особа втрачає.

Разом з тим, право на отримання одноразової допомоги у разі визначення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності законодавець пов`язує зокрема з датою визначення поліцейському інвалідності, яка повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції, та зазначена в довідці МСЕК.

Як вбачається з матеріалів справи позивач у період з 07 листопада 2015 року по 07 жовтня 2021 року проходив службу в Національній поліції України.

Відповідно до свідоцтва про хворобу № 219 від 23.09.2021, виданого комісією госпітальною військово-лікарською комісією ДУ "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" позивачу встановлено діагноз: "Гіпертонічна хвороба II ст., 2 ступеню з неускладненими гіпертонічними кризами в анамнезі. Гіпертонічна ангіопатія сітківки обох очей. Астенічний синдром Екстрасистолічна суправентрикулярна аритмія. СН 0ст. Ризик високий. Хронічний гастродуоденіт з невизначеною кислотоутворюючою функцією шлунку, рідкими загостреннями. Ожиріння аліментарне Пст. Неалкогольна жирова хвороба печінки без порушення функції печінки. СКХ: конкремент лівої нирки без порушення функції нирок. Остеохондроз шийного відділу хребта, нестабільність в сегментах С2-С3, С3-С4, С5-С6 синдромом хребетної артерії, стійкою цервікокраніалгією без порушення функції хребта. (а.с. 24-28).

ГУНП в Харківський області позивачу видало направлення на медико-соціальну експертну комісію № 799 від 07.10.2021 на встановлення ступеня втрати працездатності у відсотках.

Також ДУ «ТМО МВС України по Харківській області було підготовлено та надано «Направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК)» (ф.088/о) № 332 від 20.12.2021 року.

Колегія суддів зазначає, що дату встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках законодавець пов`язує із днем надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317.

Відтак, для правильного вирішення спору у цій справі необхідно встановити день надходження до комісії документів, а саме направлення відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів, який і є датою встановлення інвалідності в силу вимог пункту 8 Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317. При цьому, довідка до акта МСЕК та виписка з акта огляду МСЕК не містять інформацію про дату встановлення інвалідності, оскільки згідно із Інструкцією щодо заповнення форми первинної облікової документації № 157-1/о «Виписка з акта огляду медико-соціальною експертною комісією», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України 30.07.2012 № 577 в них зазначаються, зокрема, дата огляду та дата чергового переогляду особи з інвалідністю у МСЕК (позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 03.04.2024 року у справі №580/1291/23).

З цього приводу колегія суддів зазначає, що порядок, умови та критерії встановлення інвалідності медико-соціальними експертними комісіями визначені Положенням про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 (далі Положення № 1317), згідно із пунктом 8 якого датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Такими документами, відповідно до пункту 3 Положення № 1317, є направлення відповідного лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я після проведення діагностичних, лікувальних і реабілітаційних заходів за наявності документів, що підтверджують стійке порушення функцій організму, обумовлене захворюваннями, наслідками травм або вродженими вадами, які спричиняють обмеження нормальної життєдіяльності особи.

Відповідно до п. 4 Положення № 1317, лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії згідно з цим Положенням.

Для проходження медико-соціальної експертизи особа, що звертається для встановлення інвалідності, повинна подати такі документи:

паспорт громадянина України та витяг з реєстру територіальної громади (у разі пред`явлення паспорта громадянина України у формі пластикової картки (ID картки), довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи - для внутрішньо переміщеної особи (за наявності);

довідку про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (для фізичних осіб, які через релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідному контролюючому органу і мають відповідну відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою);

військовий квиток (тимчасове посвідчення військовозобов`язаного) чи посвідчення про приписку до призовної дільниці або довідку територіального центру комплектування та соціальної підтримки про перебування на військовому обліку (за наявності) - для чоловіків віком від 18 до 60 років;

паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, - для іноземців та осіб без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах;

довідку про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах, видану відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 р. № 55 Про затвердження Порядку оформлення довідок про перебування осіб у місцях несвободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах (Офіційний вісник України, 2023 р., № 13, ст. 787), або рішення Комісії з питань встановлення факту позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що діє відповідно до Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2022 р. № 1281 Деякі питання виконання Закону України Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей (Офіційний вісник України, 2022 р., № 92, ст. 5733), - для осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України або інтернування в нейтральних державах.

Лікарсько-консультативні комісії подають до комісії медичні документи, зокрема такі, що свідчать про втрату працездатності або ступінь порушення функцій організму особи.

Комісія приймає документи осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, за наявності у них стійкого чи необоротного характеру захворювання, а також у разі безперервної тимчасової непрацездатності не пізніше ніж через чотири місяці з дня її настання чи у зв`язку з одним і тим самим захворюванням протягом п`яти місяців з перервою за останні 12 місяців, а у разі захворювання на туберкульоз - протягом 10 місяців з дня настання непрацездатності.

Згідно з п. 8 Положення № 1317, датою встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності потерпілому від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання у відсотках вважається день надходження до комісії документів, зазначених у пункті 3 цього Положення.

Інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) такого потерпілого встановлюються до першого числа місяця, що настає за місяцем, на який призначено повторний огляд.

Згідно із п. 18 Порядку № 1317, відповідальність за якість медичного обстеження, своєчасність та обґрунтованість направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я.

З наведеного випливає, що лікарько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я направляє осіб, що звертаються для встановлення інвалідності, на огляд комісії та подають медичні документи, що свідчать про втрату працездатності або ступінь порушення функцій особи.

В свою чергу, відповідальність за своєчасність направлення громадян на медико-соціальну експертизу покладається на керівника лікувально-профілактичного закладу охорони здоров`я.

Так, відповідно до письмових пояснень Комунального закладу охорони здоров`я «Обласного центру медико-соціальної експертизи» наданих до суду апеляційної інстанції 09.05.2025 року за вх. №27664, згідно Акта огляду № 261 від 08.06.2022 документи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшли до обласної медико-соціальної експертної комісії № 4 08.06.2022 року, ОСОБА_1 вперше був оглянутий 08.06.2022 року і за результатами медико-соціальної експертизи ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції, строком на 1 рік та встановлена ступінь втрати працездатності у 70 % з 07.10.2021.

Направлення на медико-соціальну експертну комісію (МСЕК) (ф.088/о) № 332 від 20.12.2021 року підготовлене та надане ДУ "ТМО МВС України по Харківській області". Направлення на медико-соціальну експертну комісію №799 від 07.10.2021 на встановлення ступеня втрати працездатності у відсотках надано ГУНП в Харківській області.

При цьому, оскільки звільнення позивача відбулось 07.10.2021 року, то останній строк для встановлення інвалідності для отримання одноразової грошової допомоги є 07.04.2022 року (тобто шестимісячний строк з дати звільнення позивача зі служби).

Водночас, колегія суддів зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан з 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Надалі, Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 продовжено строк воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб. Указом Президента України від 07 листопада 2022 року № 757/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб (продовжено дотепер).

Відповідно до статті 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Харківська міська територіальна громада входить до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75 (зі змінами).

Місто Харків постійно знаходиться під ракетними та артилерійськими обстрілами, а також частина Харківської міської територіальної громади перебувала в зоні проведення активних воєнних (бойових) дій, тимчасовій окупації (до вересня 2022 року), оточенні (блокуванні). Відтак, з урахуванням того, що на території міста Харкова, починаючи з 24 лютого 2022 року, постійно велись активні бойові дії, що загрожували життю та здоров`ю цивільного населення, несвоєчасне завершення позивачем медичних оглядів не може ставитися йому в провину, оскільки в першу чергу обумовлено необхідністю збереження власного життя.

Так, згідно з письмової відповіді ДУ ТМО МВС України по Харківській області від 09.02.2024 року №33/41-507 (а.с. 30) встановлено, що відповідно до даних в журналі запису висновків лікарсько-консультативної комісії (форма 035/о), затвердженого Наказом МОЗ України від 14.02.2012 № 110 «Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкції щодо їх заповнення, що використовується у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування» від 20.12.2021 № 332 та 01.06.2023 року № 6, документи ОСОБА_1 , 1979 року народження були направлені лікарсько-консультативною комісією ДУ ТМО на медико-соціальну експертну комісію № 4 КЗОЗ «обласний центр медико-соціальної експертизи».

Також ДУ ТМО МВС України по Харківській області зазначило, що 24 лютого 2022 року рф почало повномаштабне вторгнення на територію України, місто Харків опинилось в епіцентрі бойових лій, центр міста підлягав постійним ракетним та авіаційним обстрілам. Так, крім іншого, з 07 на 08 березня 2022 року була зруйнована будівля поліклініки ДУ ТМО за адресою вул. Гіршмана, 8/10. За вказаною адресою, в тому числі функціонувала медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО. В результаті медична (військово-лікарська) комісія ДУ ТМО тимнасово припинила функціонування, її робота повною мірою була відновлена з 04.05.2022 року за адресою м. Харків, пр-т Гагаріна, 19.

Отже, з наведеного випливає, що ДУ «ТМО МВС України по Харківській області не працювало більше 2 місяців та відновило свою роботу лише 04.05.2022 року.

Згідно з листом КЗОЗ "Обласний центр медико-соціальної експертизи" №02/02-03 від 02.02.2024, в період з 01 березня 2022 року по 23 березня К303 «Обласний центр медико-соціальної експертизи» був в режимі простою, у зв`язку оголошеним воєнним станом з 24 лютого 2022 року та активними бойовими діями у м. Харкові, через вторгнення на територію України збройної агресії Російської Федерації. Функції КЗО3 «ОЦ МСЕ» не передавались. (а.с. 29).

Отже, ДУ «ТМО МВС України по Харківській області відновило свою роботу лише 04.05.2022 року та К303 «Обласний центр медико-соціальної експертизи» був в режимі простою в період з 01 березня 2022 року по 23 березня, в той час, коли останній строк для встановлення інвалідності позивача для отримання одноразової грошової допомоги - є 07.04.2022 року.

За викладених обставин, у зв`язку з припиненням роботи закладів охорони здоров`я через оголошеня воєнного стану з 24 лютого 2022 року, а також активними бойовими діями у м. Харкові, слід дійти висновку, що несвоєчасне проходження медичної комісії відбулося не з вини позивача.

Так, згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 13 грудня 2019 року у справі №2040/6159/18, що така обставина як встановлення інвалідності понад шестимісячний строк з моменту звільнення, не може слугувати підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, у випадку коли інвалідність була встановлена поза межами строку, визначеного положеннями статті 97 Закону України "Про Національну поліцію" не з вини позивача.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що пропущення шестимісячного строку з дати звільнення позивача зі служби до дати встановлення останньому інвалідності відбулося у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану через військову агресію Російської Федерації проти України, що стало причиною несвоєчасного встановлення групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаних із проходженням служби в поліції (пропущено 2 місяця після спливу шестимісячного строку звільнення позивача зі служби).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в України» від 21.03.1991 № 875-ХІІ діяльність держави щодо осіб з інвалідністю виявляється у створенні правових, економічних, політичних, соціальних, психологічних та інших умов для забезпечення їхніх прав і можливостей нарівні з іншими громадянами для участі в суспільному житті та полягає у виявленні, усуненні перепон і бар`єрів, що перешкоджають забезпеченню прав і задоволенню потреб, у тому числі стосовно охорони здоров`я, соціального захисту. Соціальний захист осіб з інвалідністю є складовою діяльності держави щодо забезпечення прав і можливостей осіб з інвалідністю нарівні з іншими громадянами та полягає у наданні пенсії, державної допомоги, компенсаційних та інших виплат, пільг, соціальних послуг, здійсненні реабілітаційних заходів та інше.

Доводи та аргументи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позову. Судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.09.2024 по справі № 520/15394/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич