Справа № 520/16375/25
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

06 жовтня 2025 року №520/16375/25

Харківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді - Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін у судове засідання адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення №89474 від 07.04.2025 року Комісії Головного управління Державної податкової служби у Харківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відповідність Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" критеріям ризиковості платника податку;

2) зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Харківській області виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" () з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 08.04.2025 до електронного кабінету платника податків ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" надійшло рішення про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податків №89474 від 07.04.2025, прийняте Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області. Згідно з даним рішенням підставою прийняття вказаного рішення є п.8 Критеріїв ризиковості платника податків. Позивач вважає таке рішення незаконним, безпідставним, таким, що позбавляє підприємство фактично здійснювати свою господарську діяльність.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30.06.2025 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачеві - відповідь на відзив.

Представник відповідача - Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, надіслав через ЄСІТС "Електронний суд" відзив на позовну заяву, в якій просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначаючи, що Комісією Головного управління ДПС з питань зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №89474 від 07.04.2025 про відповідність ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" критеріям ризиковості платника податку на підставі п.8 Критеріїв ризиковості платника податку - постачання/вивезення за межi митної територiї України товару, походження якого не прослiдковується за ланцюгом придбання, якщо постачальник не є виробником такого товару, вiдсутнiсть вiдомостей щодо сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соцiальне страхування та/або недостатня кiлькiсть трудових ресурсiв, необхiдних для здiйснення господарської операцiї в обсягах, зазначених у податковiй накладнiй/розрахунку коригування (за вiдсутностi iнформацiї щодо придбання послуг з виконання робiт, необхiдних для здiйснення господарської операцiї) - для виробникiв товарiв/постачальникiв послу, постачання сiльськогосподарської продукцiї за вiдсутностi придбання такої продукцiї, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощенiй системi оподаткування четвертої групи) та/або вiдсутностi придбання пального, мiнеральних добрив, посiвного матерiалу (насiння), засобiв захисту рослин, допомiжних послуг з вирощування сiльськогосподарської продукцiї за наявностi земельних дiлянок, у податковiй звiтностi платника податку не вiдображено доходи, нарахованi за виконанi роботи чи наданi послуги та виплаченi самозайнятим та/або фiзичним особам, подання платником податку для реєстрацiї податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрi податкових накладних iз метою вивезення за межi митної територiї України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення вiдповiдно до вимог статтi 19 прим.2 Закону України вiд 16 квiтня 1991 року №959-XII "Про зовнiшньоекономiчну дiяльнiсть" (зi змiнами), походження якого не прослiдковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару. Отже, у податкового органу виник сумнів щодо господарської діяльності позивача, наявна податкова інформація свідчить про ймовірність задіяння платника у мінімізації сплачених до бюджету сум ПДВ та про можливість віднесення до переліку ризикових.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" (податковий номер 41221350), зареєстроване в Єдиного державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань як суб`єкт господарювання - юридична особа 20.03.2017 за №0072644.

Основний вид діяльності за КВЕД: 46.21 Оптова торгівля зерном, непереробленим тютюном, насінням і кормами для тварин. Інші види діяльності за КВЕД: 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 46.14 Діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткованням, суднами та літаками; 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням; 46.74 Оптова торгівля залізними виробами, водопровідним і опалювальним устаткованням і приладдям до нього; 46.76 Оптова торгівля іншими проміжними продуктами; 73.12 Посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації.

Підприємство зареєстроване як платник податку на додану вартість - свідоцтво платника №03 від 01.07.2021.

Позивач в позовній заяві вказує, що в період з 09.10.2024 по 07.04.2025 року вчиняв господарські операції з придбання та постачання сільськогосподарських культур - пшениці та кукурудзи у наступних контрагентів:

1) Державне підприємство Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України договір №17012025 від 17 січня 2025, №07022025 від 07 лютого 2025, та №25022025 від 25 лютого 2025;

2) ФОП ОСОБА_1 договір №2024-1604К від 16 квітня 2024;

3) ФОП ОСОБА_2 договір №0307/1П від 03 липня 2024;

4) ФОП ОСОБА_3 договір №01102024 від 01 жовтня 2024;

5) ФОП ОСОБА_4 договір №0210/К01 від 02 жовтня 2024;

6) ФОП ОСОБА_5 договір №П10/10/24 від 10 жовтня 2024;

7) ФОП ОСОБА_6 договір №11-10-2024 від 11 жовтня 2024;

8) ФОП ОСОБА_7 договір №2024-1310К від 13 жовтня 2024;

9) ФОП ОСОБА_8 договір №10К-2024 від 10 листопада 2024;

10) ФОП ОСОБА_9 договір №33 від 13 листопада 2024;

11) ФОП ОСОБА_10 договір №141101 від 14 листопада 2024;

12) ФОП ОСОБА_11 договір №1611К від 16 листопада 2024.

Всі вказані вище контрагенти є товаровиробниками сільськогосподарської продукції, мають земельні ділянки необхідні для вирощування відповідних сільськогосподарських культур, що підтверджується відповідними звітами, статистичними відомостями та документами щодо наявності земельних ділянок, наданими позивачем до позовної заяви.

Виконані вищевказаних договорів підтверджується відповідними видатковими накладними, наданими позивачем до суду.

Також, представник позивача у позовній заяві стосовно господарських відносин з Державним підприємством Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України зазначив, що за першою подією - постачання товару, складені та зареєстровані в порядку ст.201 ПК України податкові накладні.

Щодо взаємовідносин із фізичними особами-підприємцями пояснив, що усі ФОП є платниками податків на спрощеній системі оподаткування, не є платниками податку на додану вартість, тому податкові накладні від них не реєструвалися. Однак, ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС", з метою подальшого продажу товару, як платник ПДВ, самостійно поповнив спеціальний рахунок ПДВ з можливістю подальшої реєстрації податкових накладних, що підтверджується витягом №540819 від 05.06.2025 та наданими суду платіжними інструкціями.

На момент звернення до суду у позивача наявна заборгованість по розрахункам із постачальниками - фізичними особами-підприємцями, що підтверджується відповідними актами звірки взаєморозрахунків та оборотно-сальдовими відомостями по 631 рахунку.

Щодо розрахунків із Державне підприємство Дослідне господарство "Гонтарівка" Інституту тваринництва Національної академії аграрних наук України, судом встановлено, що між даним підприємством та ТОВ "СП УКРАГРОТОРГ" були укладені договори відступлення права вимоги (цесії) №31012025 від 31 січня 2025 року, №28022025 від 28 лютого 2025 року, №31032025 від 31 березня 2025 року. За вказаними договорами ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" сплатив частину боргу на рахунок ТОВ "СП УКРАГРОТОРГ". Загальна сума заборгованості перед ТОВ "СП УКРАГРОТОРГ", на момент подання позову, складає 6659536,27 грн.

Крім того, позивач у вказаний період придбав послуги перевезення у ТОВ "ДСТРЕЙД-ІНКОМ" на підставі договору №0109П від 01 вересня 2022. Вказані послуги придбавалися з метою постачання продукції подальшим покупцям. Послуги надані у повному обсязі, що підтверджується відповідними товаро-транспортними накладними та актами наданих послуг.

Щодо реалізація придбаної продукції представник позивача зазначив, що вся куплена сільськогосподарська продукція була реалізована таким покупцям:

1) Товариству з обмеженою відповідальністю "УКРСПЕЦСПИРТ" відповідно до договору №22-2023 від 27 червня 2023 року;

2) Товариству з обмеженою відповідальністю "Д.ТРЕЙДІНГ" відповідно до договору №10-1-2025/023 від 29 січня 2025 року.

Факт реалізації продукції підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, податковими накладними та платіжними інструкціями, надані до даної позовної заяви.

З метою реалізації придбаної за договорами поставки сільськогосподарської продукції, ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" уклало зовнішньоекономічні контракти з AVVATERRA AG, а саме: №WUKR-260325P від 26.03.2025 та №WUKR-270325P від 27.03.2025.

Вказані договори фактично є невиконаними, між сторонами укладено додаткові угоди про розірвання контрактів за згодою сторін.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 08.04.2025 ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" через електронний кабінет платника податків отримало рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Харківській області №89474 від 07.04.2025 про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості у зв`язку з виявленням обставин та/отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності.

Підставою прийняття спірного рішення вказано п.8 Критеріїв ризиковості платника податку:

01 - постачання/ вивезення за межі митної території України товару, походження якого не прослідковується за ланцюгом придбання, якщо постачальник не є виробником такого товару;

07 - відсутність відомостей щодо сплати сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або недостатня кількість трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в обсягах, зазначених у податковій накладній/розрахунку коригування (за відсутності інформації щодо придбання послуг з виконання робіт, необхідних для здійснення);

08 - постачання сільськогосподарської продукції за відсутності придбання такої продукції, сплати земельного податку (сплати єдиного податку для платника податку, який перебуває на спрощеній системі оподаткування четвертої групи) та/або відсутності придбання пального, мінеральних добрив, посівного матеріалу (насіння), засобів захисту рослин, допоміжних послуг з вирощування сільськогосподарської продукції за наявності земельних ділянок;

10 - у податковій звітності платника податку не відображено доходи, нараховані за виконані роботи чи надані послуги та виплачені самозайнятим та/або фізичним особам;

19 - подання платником податку для реєстрацiї податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрi податкових накладних iз метою вивезення за межi митної територiї України товару, до якого застосовується режим експортного забезпечення вiдповiдно до вимог статтi 19 прим.2 Закону України вiд 16 квiтня 1991 року №959-XII "Про зовнiшньоекономiчну дiяльнiсть" (зi змiнами), походження якого не прослiдковується за ланцюгом придбання та платник податку не є виробником такого товару.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За приписами пункту 201.16 цієї ж статті реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Функціонування Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом ЄРПН) відбувається в автоматизованому режимі за правилами, визначеними Порядком ведення єдиного реєстру податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 (далі за текстом - Порядок №1246), а також Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 (далі за текстом - Порядок №569).

Зокрема, пунктом 12 Порядку №1246 передбачено, що саме в автоматизованому режимі здійснюється перевірка одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів встановлено Порядком №1165.

За визначенням, наведеним у пункті 2 Порядку №1165, автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).

Додатком 1 до Порядку №1165 установлено наступні Критерії ризиковості платника податку на додану вартість:

1. Платника податку на додану вартість (далі - платник податку) зареєстровано (перереєстровано) на підставі недійсних (втрачених, загублених) та підроблених документів згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

2. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами з подальшою передачею (оформленням) у володіння чи управління неіснуючим, померлим, безвісти зниклим особам згідно з інформацією, наявною в контролюючих органах.

3. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) в органах державної реєстрації фізичними особами, що не мали наміру провадити фінансово-господарської діяльності або здійснювати повноваження, згідно з інформацією, наданою такими особами.

4. Платника податку зареєстровано (перереєстровано) та ним проваджено фінансово- господарську діяльність без відома і згоди його засновників і призначених у законному порядку керівників згідно з інформацією, наданою такими засновниками та/або керівниками.

5. Платник податку - юридична особа не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Казначейства (крім бюджетних установ).

6. Платником податку не подано контролюючому органу податкової звітності з податку на додану вартість за два останніх звітних (податкових) періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

7. Платником податку на прибуток підприємств не подано контролюючому органу фінансової звітності за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України.

8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.

Пунктом 6 Порядку №1165 передбачено, що у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня.

У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Включення платника податку до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку, здійснюється в день проведення засідання комісії регіонального рівня та прийняття відповідного рішення.

Платник податку отримує рішення про відповідність критеріям ризиковості платника податку через електронний кабінет у день прийняття такого рішення (додаток 4).

У рішенні зазначається підстава, відповідно до якої встановлено відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Відповідно до пункту 25 Порядку № 1165 комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Комісія регіонального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Мінфіном.

Комісія центрального рівня діє в межах повноважень, визначених цим Порядком (пункт 26 Порядку №1165).

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення. (абзац 8 пункту 40 Порядку № 1165).

У додатку 4 до Порядку №1165 зазначено, що рішення про відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

З положень наведених норм чинного законодавства України чітко та однозначно слідує, що прийняття контролюючим органом рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку змінює правовий режим моніторингу реєстрації податкових накладних в ЄРПН, з абсолютною невідворотністю призводить до зупинення реєстрації будь-якої складеної цією особою податкової накладної в ЄРПН, а відтак спірні рішення Комісії регіонального рівня можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Частиною першою статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

На підтвердження наявності права на оскарження спірного рішення в судовому порядку слід також навести норми абзацу 14 пункту 6 Порядку №1165, за якими у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

Зазначене свідчить, що положеннями Порядку №1165, передбачено право на оскарження рішення податкового органу щодо включення платника податків до реєстру платників податків.

Висновки суду відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду від 16.12.2020 по справі №340/474/20.

З урахуванням вищевикладеного, доводи відповідача про не створення оскаржуваним рішенням правових наслідків для платників податків та не порушення його прав, оскільки розміщена інформація є службовою та використовується податковими органами для обробки зібраної інформації в автоматичному режимі з метою здійснення відповідних прав та обов`язків, є неприйнятними.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акту індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний висновок наведено у постановах Верховного Суду від 23.10.18 у справі №822/1817/18, від 02.04.19 у справі №822/1878/18.

Суд вважає за доцільне наголосити, що прозорість адміністративних процедур є ефективним запобіжником державному свавіллю. Вмотивоване рішення демонструє особі, що вона була почута, дає стороні можливість апелювати проти нього. Лише за умови прийняття обґрунтованого рішення може забезпечуватися належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень.

Про дотримання податковим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для прийняття певного рішення, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини можуть бути підтверджені, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Судом з матеріалів справи встановлено, що спірним рішенням №89474 від 07.04.2025 ТОВ "ТРЕЙДРЕСУРС" визнано таким, що відповідає критеріям ризиковості платника податку на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку.

Так, у затвердженій формі рішення про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку передбачено необхідність зазначення контролюючим органом однієї із двох підстав для прийняття такого рішення, а саме: у зв`язку з виявленням обставин та/або отриманням інформації контролюючим органом у процесі поточної діяльності або з урахуванням отриманих від платника податку інформації та копій відповідних документів з вказівкою дати та номеру.

У формі рішення вказано про необхідність зазначення пункту критерію ризиковості платника податку, а у разі відповідності суб`єкта пункту 8 критеріїв ризиковості платника податку - яка саме інформація була підставою для висновків про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

Зі змісту рішення №89474 від 07.04.2025 вбачається, що при віднесенні позивача до ризикових платників, Комісія посилається на "виявлення обставин та/або отримання від платника податку інформації в процесі поточної діяльності".

В якості інформації, за якою встановлена відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку у рішенні зазначено:

1) тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 09.10.2024 по 07.04.2025, код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1001, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 41221350, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 07.04.2025;

2) тип операції - постачання, період здійснення господарської операції - з 09.10.2024 по 07.04.2025, код згідно з УКТЗЕД операції, визначеної як ризикова - 1005, податковий номер платника податку, задіяного в ризиковій операції - 41221350, дата включення платника податку, задіяного в ризиковій операції, до переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості платника податку - 07.04.2025.

В графі "документи" - інформацію не зазначено.

Таким чином, у вказаному рішенні не розкрито суть та характер наявної податкової інформації, яка стала підставою для такого висновку та не зазначено, в чому саме полягає ризиковість та нереальність здійснених/отриманих господарських операцій.

В відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що підставою для визнання позивача ризиковим слугувало твердження контролюючого органу про здійснення ним постачання за межі митної території України товару, походження якого не прослідковуються по ланцюгу придбання та платник податку не є виробником такого товару.

Разом з тим, представник відповідача у відзиві вказує, що позивачем з метою підтвердження походження товару (сільськогосподарської продукції) надавалось податковому органу відповідна інформація разом з копіями первинних документів від 13.12.2024 року, документ №1.

Така інформація також надана представником позивача до матеріалів адміністративної справи.

Проаналізувавши вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що оспорюване рішення не містить належних мотивувань підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку.

Відповідачем не подано до суду жодних доказів провадження заявником господарської діяльності в умовах та обставинах, які характеризуються ознаками недодержання вимог чинного законодавства України.

Крім того, у спірних правовідносинах прийняттю оскаржуваного рішення не передувало подання позивачем на реєстрацію податкової(их) накладної(их), що додатково свідчить про протиправний характер такого рішення, оскільки вирішення питання щодо наявності підстав для віднесення позивача до ризикових платників податків можливо лише після перевірки одержаної від платника податків податкової накладної на предмет наявності підстав для зупинення реєстрації.

Посилання відповідача на недостатню кількість матеріальних та трудових ресурсів, необхідних для здійснення господарської операції в задекларованих обсягах суд вважає безпідставним, оскільки обсяги проведених оподатковуваних операцій не можуть слугувати підставою для беззаперечного висновку про недостатність у позивача матеріальних та трудових ресурсів для здійснення господарської діяльності.

Окрім цього, згідно висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 17 жовтня 2022 року у справі №640/19539/19 відсутність у контрагента матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції, оскільки залучення працівників є можливим за договором цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Суд також зауважує, що податкова інформація, наявна у контролюючого органу, є лише статистичними даними, які самі по собі не можуть свідчити про вчинення підприємством порушень та не підтверджує ризиковість платника податків.

Будь-яка податкова інформація, зокрема, надана іншими контролюючими органами носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні закону.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 02.04.2020 року по справі №160/93/19, від 04.06.2020 року по справі №340/422/19 та від 16.04.2021 по справі №813/1301/15.

У справі "Рисовський проти України" Європейський Суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу належного урядування. Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

За наведених обставин слід дійти висновку, що відповідачем не доведено існування підстав для застосування до позивача пункту 8 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання, що свідчить про те, що відповідач діяв не у спосіб, визначений законодавством, а тому оскаржуване рішення від 07.04.2025 №89474 є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно посилань відповідача на дискреційність його повноважень з питань виключення підприємств з переліку ризикових, суд зазначає, що дискреція повноважень означає можливість прийняття рішення з певної кількості можливих, кожне з яких є правильним, тобто можливість органу діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Відповідно до ч.3 ст.245 КАС України, у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд зауважує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Така правова позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 08.11.2019 по справі № 227/3208/16-а.

Положеннями пункту 6 Порядку №1165 визначено, що у разі надходження до контролюючого органу відповідного рішення суду, яке набрало законної сили, комісія регіонального рівня виключає платника податку з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості платника податку.

За таких обставин, зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку платників податку, які відповідають критеріям ризиковості, є належним і ефективним способом захисту порушеного права підприємства. Крім цього, такий спосіб захисту є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Судом враховується, що згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Приписами ч.1 та ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підлягають розподілу відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст.19, 139, 229, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" (пров.Отакара Яроша, буд.16, м.Харків, 61045, ) до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Григорія Сковороди, буд.46, м.Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 07.04.2025 №89474 про відповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" () критеріям ризиковості платника податку.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України виключити Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" () з переліку платників, які відповідають критеріям ризиковості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (вул.Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙДРЕСУРС" (пров.Отакара Яроша, буд.16, м.Харків, 61045, ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 4844 (чотири тисячі вісімсот сорок чотири) гривні 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року був введений воєнний стан на території України, у зв`язку з бойовими діями на території м.Харків та Харківської області, повний текст рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя Лариса МАР'ЄНКО