Справа № 160/14520/22
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/14520/22

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року (суддя Турова О.М., м. Дніпро, повний текст ухвали складено 30.12.2024 року) в справі №160/14520/22 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, треті особи: Служба судової охорони, Державна судова адміністрація України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

16.09.2022 року ОСОБА_2 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області (далі по тексту - відповідач), треті особи: Служба судової охорони, Державна судова адміністрація України, в якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати йому додаткової винагороди за Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000 гривень на місяць, а з 19.07.2022 року - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду за Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000 гривень на місяць, а з 19.07.2022 року - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язати відповідача утриматись від порушень Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та протиправного не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди згідно цієї Постанови.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року відмовлено у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про заміну сторони її правонаступником у справі та закрито провадження у справі.

ОСОБА_1 не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу про закриття провадження у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Свої вимоги обґрунтувала тим, що судом порушено норми процесуального права, судом першої інстанції невірно досліджено матеріали справи, що призвело до невірного прийняття рішення. Апелянтом зазначено, що вона є колишньою дружиною померлого позивача ОСОБА_2 , є правонаступником у спірних правовідносинах з Територіальним управлінням Служби судової охорони у Дніпропетровській області щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000 гривень її померлому колишньому чоловіку. Апелянт вказувала, що відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. Процесуальне правонаступництво необхідно розуміти як заміну або вибуття в адміністративній справі сторони чи третьої особи в разі переходу правового статусу від однієї особи до іншої (правонаступника). Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Апелянт вказувала, що на правовою природою спору у справі є недотримання законодавства про оплату праці, та вказується у судових рішеннях у зразковій справі №260/3564/22, а саме у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06 квітня 2023 року та постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2023 року. Приписами ст.1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності-входять до складу спадщини. Передбачена можливість успадкування особою відповідних прав, визначається подальша доля тих прав, якими був наділений спадкодавець за життя, а також платежів, право на які виникло за життя спадкодавця. Член сім`ї спадкодавця (а за відсутності таких - спадкоємець) може звернутися до суду із заявою про процесуальне правонаступництво. ОСОБА_1 та позивач мешкали разом, шлюб між нами було розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.07.2021 року у справі 209/1036/21. Членом сім`ї померлого позивача в розумінні ст.3 СК України є неповнолітня донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітня донька позивача - ОСОБА_3 є єдиним членом сім`ї померлого позивача, яка має право на отримання сум заробітної плати, які належали позивачу, але не були ним одержані за життя. За заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 приватним нотаріусом Красношлик В.В. 11.11.2023 відкрито спадкову справу після смерті позивача ОСОБА_2 та вона є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину. Неповнолітня донька позивача - ОСОБА_3 у встановленому законодавством порядку прийняла спадщину після смерті позивача ОСОБА_2 і є його правонаступником в матеріальному правовідношенні. Відповідно до ч.1 ст.56 КАС України права, свободи та інтереси малолітніх та неповнолітніх осіб, які не досягли віку, з якого настає адміністративна процесуальна дієздатність, а також недієздатних фізичних осіб захищають у суді їхні законні представники - батьки, усиновлювачі, опікуни чи інші особи, визначені законом. Згідно ч.ч.5,6 ст.56 КАС України законний представник самостійно здійснює процесуальні права та обов`язки сторони чи третьої особи, яку він представляє, діючи в її інтересах. Законні представники можуть доручати ведення справи в суді іншим особам, які відповідно до закону мають право здійснювати представництво в суді. Заяву про процесуальне правонаступництво у справі після смерті позивача подано законним представником неповнолітньої ОСОБА_3 - її матір`ю ОСОБА_1 . Апелянт вказувала, що позов обґрунтовано невиплатою складової грошового забезпечення (заробітної плати), яка в силу ст.1227 Цивільного кодексу України входить до складу спадщини.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, виходив з того, що згідно з частиною першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси. Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду за Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000 гривень на місяць, а з 19.07.2022 року - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць. Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01 серпня 2023 року. Відповідно до статті 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив. За приписами пункту 5 частини першої статті 238 КАС передбачено, що суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Суд першої інстанції вказував, що згідно положення статтей 1218, 1219 ЦК України визначають, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу. Статтею 1227 ЦК України визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Предметом позову у справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненарахування і невиплати додаткової винагороди, установленої Постановою № 168, позивачу, який був співробітником Служби судової охорони, а також зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити таку винагороду, починаючи з 24 лютого 2022 року. Спірне питання, яке підлягає вирішенню, стосується можливості процесуального правонаступництва у разі смерті позивача (особи, яка звернулася до суду з позовом про визнання протиправними дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень та зобов`язання останнього нарахувати та виплатити додаткову винагороду, визначену Постановою № 168, якщо така винагорода не була нарахована і виплачена позивачу до моменту звернення до суду з таким позовом). Нормами КАС України визначено, що процесуальним правонаступництвом є заміна сторони або третьої особи іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірних правовідносин, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки сторони або третьої особи, і такі права та (або) обов`язки допускають правонаступництво. Зважаючи на приписи статей 1218, 1219, 1227 ЦК України убачається, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), при цьому до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, зокрема: суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя. Суд першої інстанції вказував, що предметом спадкування можуть бути лише конкретні суми виплат, які належали спадкодавцеві за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Позивачу за життя взагалі не нараховувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168, а предметом спору у цій справі є зобов`язання здійснити нарахування та виплату такої додаткової винагороди. Судове рішення по суті спору не було прийнято на момент смерті позивача, тобто, фактично право на ці кошти померлий не набув, що виключає наявність конкретної суми, яка підлягає виплаті. Суд першої інстанції вказував, що право на спірну додаткову винагороду належить до особистих прав особи, яких вона набуває за наявності передбачених законом умов, то таке право не може переходити в порядку правонаступництва до іншої особи. Суд першої інстанції прийшов до висновку,що сума додаткової винагороди, установленої Постановою № 168, яка не була нарахована ОСОБА_2 , не може вважатися недоодержаною сумою грошового забезпечення та не входить до складу спадщини, оскільки така в силу положень статі 1219 ЦК України нерозривно пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам, а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва. Наявні підстави для закриття провадження у справі відповідно до пункту 5 частини першої статті 238 КАС України, відповідно до якої суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до матеріалів справи, ОСОБА_2 з 22.11.2019 року був співробітником органів Служби судової охорони, з 02.11.2020 року обіймав посаду начальника відділу організації охорони та підтримання громадського порядку Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області, що зокрема підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_2 від 28.04.2021 року.

Відповідно розрахункових листів ОСОБА_2 за березень-липень 2022 року та довідки ТУ ССО у Дніпропетровській області від 17.08.2022 року №121, позивачем отримано таку грошову винагороду: за березень 2022 року - 26944,38грн, за квітень 2022 року - 27062,89 грн, за травень 2022 року - 27175,64 грн, за червень 2022 року - 27257,20 грн., за липень 2022 року - 53836,50 грн.

ОСОБА_2 вважав, що разом з грошовою винагородою не отримував додаткову винагороду у розмірі 30000,00 грн. Вказував, що 28 лютого 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №168, пунктом 1 якої встановлено, що на період дії воєнного стану співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн щомісячно. Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з дня опублікування та застосовується з 24 лютого 2024 року.

Встановлено, що 13.08.2022 року представником позивача направлено до ТУ ССО у Дніпропетровській області адвокатський запит, в якому просив надати відомості та документи про час несення служби, а також про нарахування і виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Листом від 22.08.2022 року №35.05-447 ТУ ССО у Дніпропетровській області повідомило що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та ТУ ССО у Дніпропетровській області видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, не передбачалися та не затверджувалися, фондом оплати праці також ці видатки не передбачені, бюджетні асигнування для виплати відсутні, з огляду на що накази ТУ ССО у Дніпропетровській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, не видавалися, додаткова винагорода не нараховувалася та не виплачувалася.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 загинув, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01 серпня 2023 року.

06.02.2024 року до суду першої інстанції від представника ОСОБА_1 надійшла заява про заміну сторони її правонаступником, просила замінити у справі позивача ОСОБА_2 на його правонаступника - ОСОБА_3 , в інтересах якої діє її законний представник - ОСОБА_1 . У заяві вказувала, що ОСОБА_2 під час виконання бойового завдання у Бахмутському районі Донецької області загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кам`янське Кам`янського району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 01 серпня 2023 року, ОСОБА_1 та позивач мешкали разом, шлюб між ними було розірвано рішенням Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08.07.2021 року у справі 209/1036/21. Членом сім`ї померлого позивача в розумінні ст.3 СК України є неповнолітня донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , неповнолітня донька позивача є єдиним членом сім`ї померлого позивача, яка має право на отримання сум заробітної плати, які належали позивачу, але не були ним одержані за життя. За заявою в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 приватним нотаріусом Красношлик В.В. 11.11.2023 року відкрито спадкову справу після смерті позивача ОСОБА_2 та вона є єдиним спадкоємцем, що прийняв спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.

Згідно ч. 1 ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У контексті тлумачення вищевказаної норми, Верховний Суд у постанові від 09.06.2021 року у справі № 359/3185/13-ц вказував, що правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспоренні права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Позивач ОСОБА_2 позовними вимогами просив зобов`язати Територіального управління Служби судової охорони у Дніпропетровській області нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду за Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24.02.2022 року по 18.07.2022 року - в розмірі 30000 гривень на місяць, а з 19.07.2022 року - в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; зобов`язати відповідача утриматись від порушень Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та протиправного не нарахування та невиплати ОСОБА_2 додаткової винагороди згідно цієї Постанови. Тобто наявний спір щодо нарахування та виплати додаткової винагороди, проте відсутня присуджена, нарахована сума недоплаченої грошової додаткової виногради. Право на отримання додаткової винагороди перебувало у порядку судового визначення.

Сума додаткової винагороди, установленої постановою КМУ № 168, яка не була нарахована позивачу ОСОБА_2 , не може вважатися недоодержаною сумою грошового забезпечення, така в силу положень статі 1219 ЦК України пов`язана з особою спадкодавця та не може бути передана іншим особам.

Відповідно до ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Заміна позивача у разі його вибуття на правонаступника можлива у разі коли права та обов`язки позивача стоються та мають відношення до іншої особи. Натомість нарахування або не нарахування додаткової грошової допомоги нерозривно пов`язані з особою, щодо якої виник спір.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Суд першої інстанції доречно використав позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 14.11.2024 року у справі №560/3390/23. Верховнийм судом вказано, що право на спірну додаткову винагороду належить до особистих прав особи, яких вона набуває за наявності передбачених законом умов (в даному випадку відповідно до Постанови № 168), то таке право не може переходити в порядку правонаступництва до іншої особи.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Не передбачено повернення судових витрат, здійснених особою у разі відмови у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, оскільки вірно закрито провадження у справі, роз`яснено підсудність спору.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 315, 320, 322 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.12.2024 року в справі №160/14520/22 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у порядку ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова