Справа № 380/18992/25
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06 жовтня 2025 рокусправа № 380/18992/25
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Братичак Уляна Володимирівна, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернулася з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , в якій просить:

- визнати протиправними та неправомірними дії командира 1-ї роти роботизованих систем Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо неправомірних дій відносно старшого солдата 3-го оператора відділення взводу роботизованих систем мінування 1-ї роти роботизованих систем військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 щодо звинувачення його у самовільному залишенні Військової частини НОМЕР_1 , місця служби 17 квітня 2025 року здійсненого в умовах воєнного часу;

- поновити виплату належного грошового забезпечення старшому солдату ОСОБА_1 з 17 квітня 2025 року відповідно з «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, окремого Доручення Міністра оборони України про Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та деяким іншим особам у 2025 році №156/уд від 09 січня 2025 року.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано без додержання вимог ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою судді від 23.09.2025 позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків, а саме для подання в канцелярію Львівського окружного адміністративного суду (м.Львів, вул.Чоловського, 2, 79018) в десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали:

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом та доказів поважності причин його пропуску.

- доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

02.10.2025 від позивача до суду надійшли клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, а також про витребування доказів, в яких зазначає, що згідно статті 88 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець, який вважає що не вчинив правопорушення, має право протягом місяця з часу накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командирові або звернутися до суду у визначений законом строк. 11 червня 2025 року, позивач, звернувся до територіального управління Державного бюро розслідувань у місті Львові зі заявою щодо можливого вчинення неправомірних дій відносно нього командуванням військової частини НОМЕР_1 . На звернення позивача про неправомірні дії відносно нього командуванням військової частини НОМЕР_1 , Територіальне управління ДБР третій слідчий відділ за №А 11-3786/п-25/15402-3-3678/25 від 28.06.2025 надало відповідь, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за зверненням позивача - відсутні.

12.08.2025 позивач, не погодившись з відповіддю Територіального управління ДБР у місті Полтаві, повторно звернувся до Територіального управління ДБР з дислокацією у місті Львові зі заявою щодо можливих неправомірних мір відносно нього посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 . Заява позивача зареєстрована в Територіальному управлінні ДБР у місті Львові за вхідним №АН-2294/12-04-65978/25 від 12.08.2025, однак згідно з Законом України 1996 року №393/96-ВР «Про звернення громадян», Територіальне управління ДБР у місті Львові, у встановлений Законом строк, відповіді позивачу, на його звернення не надало.

Відтак, вважає, що позивачем не пропущено строку звернення до суду з цим позовом.

Щодо витребування доказів, зазначає, що будь-які відомості, крім копії Доповіді командира роти капітана ОСОБА_2 від 17.05.2025 № 2611/1322 щодо факту події яка мала місце 17.04.2025 у позивача відсутні. Згідно статті 80 пункту 1. КАСУ, позивач не може самостійно надати докази і просить суд про їх витребування з Військової частини НОМЕР_1 судом. Іншого способу, як витребування матеріалів службового розслідування у Військової частини НОМЕР_1 судом - позивач не вбачає.

Для встановлення обставин, просить суд витребувати у Військовій частині НОМЕР_1 оригінали або належним чином завірені копії нижче зазначених документів:

1. Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про зарахування в списки особового складу Військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення і призначення на посаду військовослужбовця ОСОБА_1 .

2. Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про надання першої половини відпустки за 2025 рік старшому солдату ОСОБА_1 .

3. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про прибуття з відпустки старшого солдата ОСОБА_1 .

4. Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.05.2025 про перебування старшого солдата ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в Комунальному неприбутковому підприємстві КНП «Міська клінічна лікарня №16 Дніпровської міської ради».

5. Витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 21.05. 2025 про перебування старшого солдата ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в Комунальному підприємстві КП «Апостолівська міська лікарня Апостолівської міської ради».

6. Рішення командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо Доповіді командира 1-ї роти наземних роботизованих комплексів капітана ОСОБА_4 від 17.05.2025 № 2611/1322 щодо дисциплінарного (кримінального) правопорушення старшого солдата ОСОБА_1 за фактом події, яка за доповіддю командира роти, здійснена позивачем 17 квітня 2025 року.

7. Наказ командира Військової частини НОМЕР_1 про призначення (проведення) службового розслідування по факту неприбуття до місця служби, самовільного залишення військової частини, місця служби здійснене в умовах воєнного стану старшим солдатом ОСОБА_1 за доповіддю командира роти капітана ОСОБА_4 від 17.05.2025, здійснене позивачем 17 квітня 2025 року.

8. Рапорти (доповіді) безпосередніх начальників (командира відділення) і прямих начальників (головного сержанта роти, командира взводу, командира роти) від 17 квітня 2025 року щодо факту здійснення дисциплінарного проступку старшим солдатом ОСОБА_1 , який за доповіддю командира роти мав місце 17 квітня 2025 року.

9. Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про усунення від виконання службових обов?язків старшого солдата ОСОБА_1 .

10. Письмові пояснення ОСОБА_1 , його безпосередніх начальників (командира відділення) і прямих начальників (головного сержанта роти, командира взводу), очевидців про факт дисциплінарного (кримінального) проступку старшого солдата ОСОБА_1 та прийняті ними міри, які за доповіддю командира роти капітана ОСОБА_4 від 17.05.2025, відбулись 17.04.2025.

11. Копію рапорту (з книги прийому - здачі чергувань 1-ї роти) чергового по 1 -й роті командирові роти капітану Єрьоміну від 17 квітня 2025 року про прийом-здачу чергування по роті з резолюцією командира роти або особи, яка його заміщує.

12. Акт службового розслідування щодо дисциплінарного (кримінального) проступку старшого солдата ОСОБА_1 , який за доповіддю командира роти від 17.05.2025 відбувся (мав місце) 17.04.2025.

13. Наказ (витяг з наказу) командира Військової частини НОМЕР_1 про притягнення старшого солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної (кримінальної) відповідальності з підписом ОСОБА_1 про його доведення в частині що його стосується.

14. Копію акта про відмову старшого солдата ОСОБА_1 у підписанні наказу (витягу з наказу) про притягнення його до дисциплінарної (кримінальної) відповідальності.

15. Витяг з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 про виключення із списків особового складу частини, всіх видів забезпечення і направлення ОСОБА_1 для подальшого проходження служби в іншу військову частину.

Аналізуючи наведені позивачем доводи, суд зазначає наступне.

Так, як вже йшлося в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23 вересня 2025 року, Згідно з ч. 1 та 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

У цьому контексті під «поважними причинами» слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Загалом правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин: вони повинні бути поважними, реальними або непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.

Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду тощо.

Зрештою право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Так, позивач просить суд визнати протиправними та неправомірними дії командира 1-ї роти роботизованих систем Військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_2 та командира Військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 щодо звинувачення його у самовільному залишенні Військової частини НОМЕР_1 , місця служби 17 квітня 2025 року здійсненого в умовах воєнного часу.

З матеріалів справи судом встановлено, що про звинувачення у самовільному залишені позивачем Військової частини НОМЕР_1 останньому стало відомо з доповіді від 17.05.2025. Водночас, позивач, оскаржуючи такі дії, звернувся до суду лише 16.09.2025 (згідно з штампом поштового відділення), тобто пропустив місячний строк звернення до суду, встановлений Законом.

Доводи позивача про те, що він двічі (у червні та вересні 2025 року) звертався до Територіального управління ДБР з дислокацією у місті Львові зі заявою щодо можливих неправомірних мір відносно нього посадовими особами Військової частини НОМЕР_1 , однак перший раз отримав повідомлення про те, що підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за зверненням позивача відсутні, а другий раз відповіді у строк, встановлений Законом України «Про звернення громадян» взагалі не надано, суд вважає необґрунтованими.

На переконання суду, такі аргументи свідчать лише про те, що про факт порушення своїх прав Військовою частиною НОМЕР_1 , ОСОБА_1 дізнався задовгого до звернення до суду з цим позовом.

Водночас, наведені обставини жодним чином не свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом, не зупиняють та не переривають перебіг такого строку, адже позивачем в даній справі оскаржуються дії посадових осіб Військової частини НОМЕР_1 , а не бездіяльність Територіального управління ДБР з дислокацією у АДРЕСА_1 .

З огляду на вказане, суд відхиляє доводи позивача про те, що ним не пропущено строку звернення до суду з цим позовом.

Окрім того, відповідно до приписів пункту 5 частини 5 статті 160 КАС України у позовній заяві зазначається виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги із зазначенням доказів, що підтверджують вказані обставини.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено згаданим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частини 2 статті 94 КАС України).

Так, як вже йшлося вище, позивач, подав до суду клопотання про витребування доказів, у якому зазначає, що будь-які відомості, крім копії Доповіді командира роти капітана ОСОБА_2 від 17.05.2025 № 2611/1322 щодо факту події, яка мала місце 17.04.2025 у позивача відсутні. Згідно статті 80 пункту 1. КАСУ, позивач не може самостійно надати докази і просить суд про їх витребування з Військової частини НОМЕР_1 судом. Іншого способу, як витребування матеріалів службового розслідування у Військової частини НОМЕР_1 судом - позивач не вбачає.

Натомість, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23 вересня 2025 року солдату ОСОБА_1 роз`яснювалося, що за змістом ч.2 ст.80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (ч.2 ст.80 КАС України).

Суд звертає увагу, що позивачем так і не надано жодних доказів вжиття заходів для отримання відповідних доказів самостійно, та (або) причин неможливості самостійного отримання цих доказів. У позовній заяві позивач припускає, що щодо нього було проведено службове розслідування, поряд з цим не наданого жодних доказів, які дії позивач вчиняв для з`ясування відповідних обставин, відсутні будь-які докази звернення до відповідача з приводу спірних правовідносин.

Усе вищенаведене свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам, встановленим ст.160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України, які позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху від 23 вересня 2025 року не усунув.

Статтею 123 КАС України визначено наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч.ч.1, 2 вказаної статті, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею в заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

За таких обставин, враховуючи пропуск позивачем встановленого законом місячного строку звернення до суду з вищевказаними вимогами та відсутність обґрунтованих причин пропуску такого строку, неусунення недоліків позовної заяви, встановлених в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 23 вересня 2025 року, суд приходить висновку про наявність підстав для застосування процесуальних наслідків, передбачених п. 1, 9 ч. 4 ст.169 КАС України, а саме повернення позовної заяви.

Таким чином, позовна заява підлягає поверненню позивачеві, якому слід роз`яснити, що згідно ч.8 ст.169 вищевказаного Кодексу, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст.169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити, що повернення позовної заяви не позбавляє позивача права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна