Справа № 420/9690/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9690/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце знаходження: АДРЕСА_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 02 квітня 2025 року (документ сформований в системі Електронний суд 02.04.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце знаходження: АДРЕСА_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_4 ), в якій відповідно до уточненої позовної заяви від 08 квітня 2025 року, просив:

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо порушення процедури призову на військову службу ОСОБА_1 .

Визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного медичного огляду ОСОБА_1 28.09.2024р., за результатами якого його згідно Довідки №9/4400 від 28.09.2024р. визнано придатним до військової служби.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 500 000 грн. моральної шкоди.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 500 000 грн. моральної шкоди.

Ухвалою суду від 22 квітня 2025 року після усунення недоліків у позовній заяву, позивачу поновлено строк звернення до суду та уточнену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що згідно з Довідки №9/4400 від 28.09.2024р., за результатами проведеного медичного огляду військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 28.09.2024р. на підставі статті 13-В Розкладу хвороб, графи ТДВ: НМОУ №402-08р. (зі змінами) позивача визнано придатним до військової служби.

Згідно з картки обстеження та медичного огляду позивача (Додаток 13 до Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України), датованої 08.09.2024р., діагноз та ВЛК: ожиріння II ступеню.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 391 від 30.09.2024 р. «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації до військових частин» призвано на військову службу за мобілізацією для комплектування військових частин з 29.09.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), для укомплектування Військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стрілець.

Представник позивача зазначає, що за результатами медичного огляду гарнізонною військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на підставі статтей 13-Б, 22-Б, 75-Б, 45-Б, 78-В, 79-В графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ- ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Однак, ці травми та захворювання не враховано відповідачами під час мобілізації та формального медичного огляду позивача. їх повністю проігноровано, в зв`язку з чим зроблено формальний висновок про придатність позивача до військової служби. Зазначене породило те, що позивач змушений був виконувати обов`язки військової служби в зоні активних бойових дій, всупереч протипоказанням до цього за станом здоров`я. Зазначене, у свою чергу, призвело до отримання тяжких травм та поранень позивача, які тягнуть для нього незворотні наслідки у вигляді стійкого порушення життєвих функцій та нормального функціонування. Протиправні дії відповідачів, повне ігнорування стану здоров`я позивача, отримані ним внаслідок неналежного виконання відповідачами своїх владних повноважень призвели до того, що позивач отримав травми, які ще більше погіршили стан його, позивач зазначив глибоких душевних страждань у зв`язку з повним нівелюванням відповідачами його основоположних прав, змушений був перенести операції, тривале лікування та лікуватиметься ще тривалий час й навряд чи зможе відновити свій стан здоров`я.

Представник позивача зазначає, що відповідач - Військово-лікарська комісія ІНФОРМАЦІЯ_2 дослідив лише захворювання згідно Розкладу хвороб «Хвороби ендокринної системи, розлади харчування та порушення обміну речовин (Е00-Е90), їх наслідки». Проте взагалі не надав оцінку наявним у позивача захворюванням та травмі, передбаченим статтями 22-Б, 75-Б, 45-Б, 78-В, 79-В графи II Розкладу хвороб.

По-друге, нівельовано перенесену відкриту черепно-мозкову травму позивача 23.06.2008 та її наслідки на стан здоров`я позивача, зокрема забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому склепіння та основи черепа, забою тканин лівої тім`яної ділянки голови у вигляді розсіяної дрібновогнищевої симптоматики, кістозно-злипливого арахноїдиту лівої лобної та скроневої часток, вестибуло- атактичного, астено-вегетативного синдромів з помірним порушенням функції. Отримання зазначеної травми та її наслідки для здоров`я позивача підтверджується висновками комп`ютерної томографії головного мозку; комп`ютерної томографії шийного відділу хребта (дослідження № 3028 від 24.06.2008р.), копією медичної карти № 5562 стаціонарного хворого; виписним епікризом № 5562. Заключний діагноз, згідно вказаних документів щодо травми позивача 2008 р.: відкрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку середнього ступеня важкості. Перелом склепіння та основи черепа. Забій тканини лівої тім`яної ділянки

З урахуванням наявних у позивача травм та захворювань станом на момент його призову до військової служби передбачених статтями 22-Б, 75-Б, 45-Б, 78-В, 79-В графи II Розкладу хвороб, були всі наявні підстави для прийняття висновку про придатність до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони. Однак цього протиправно не було зроблено.

Безпідставне визнання позивача придатним до військової служби у зв`язку з порушенням відповідачем вимог Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 р., ігнорування наявних у позивача захворювань та травм, передбачених статтями 22-Б, 75-Б, 45-Б, 78-В, 79-В графи II Розкладу хвороб, призвело до незворотних наслідків, направлення його на службу в зони активних бойових дій породило те, що він виконував обов`язки військової служби, які був не змозі фізично виконувати у зв`язку зі станом свого здоров`я та перенесеними у 2008 р. травмами.

Зазначене свідчить про наявність підстав для визнання протиправними дій Військово- лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного медичного огляду ОСОБА_1 28.09.2024р„ за результатами якого його згідно Довідки №9/4400 від 28.09.2024р. визнано придатним до військової служби.

Так, наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 № 391 від 30.09.2024 р. «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації до військових частин» призвано на військову службу за мобілізацією для комплектування військових частин з 29.09.2024 р. ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ), для укомплектування Військової частини НОМЕР_4 солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , стрілець.

Представник позивача акцентує увагу на тому, що позивач не оскаржує наказу про призов його на військову службу, оскільки останній вже реалізований, в тому числі шляхом зарахування його до списків особового складу та проходження військової служби у відповідних військових частинах, що, у свою чергу, не дозволяло б позивачу забезпечити належний спосіб відновлення порушених відповідачами його прав.

Відповідач не дотримав вимог законодавства в частині проведення мобілізації позивача, нівелював вимоги законодавства щодо направлення на проведення належного медичного огляду та обстеження військовозобов`язаного, також не дотримав вимог Інструкції з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 280 від 15.09.2022 р.

Щодо розміру моральної шкоди представник позивача зазначає, що вона підтверджується долученими до позовної заяви медичними документами позивача.

Своєю чергою наявність моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що протиправні дії відповідачів призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, оскільки позивач відчував моральні страждання, негативні переживання, стан постійної емоційної напруги, приниження честі та гідності, знижений і нестійкий настрій, погіршення стану здоров`я у зв`язку з отриманням ним тяжких травм внаслідок протиправних дій відповідачів на цьому фоні, переживання стосовно реалізації права, яке встановлено на рівні Конституції України.

З наведених підстав представник позивача просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 09 травня 2025 року від відповідача ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшов відзив, відповідно до якого представник позовні вимоги не визнає та просить відмовити, зазначивши, що відповідно до ст. 2 Закону України №2232-ХП та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

За п.п.2.3.3 п.2.3 розділу І Положення №402 на ЦВЛК покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності осіб, звільнених з військової служби, на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Відповідно до п.п.2.3.4 п.2.3 розділу І Положення №402 ЦВЛК має право розглядати, переглядати, скасовувати, відміняти, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК (лікарсько-льотної комісії (далі - ЛЛК)) Збройних Сил України.

Постанови ЦВЛК можуть бути оскаржені в судовому порядку (п.п.2.3.5 п.2.3 розділу І Положення №402).

Згідно п.п.2.4.6 п.2.4 розділу І Положення №402 рішенням штатної ВЛК може бути проведений повторний або контрольний медичний огляд.

Відповідно до п.п.2.4.10 п.2.4 розділу І Положення №402 постанова ВЛК регіонів може бути оскаржена у ЦВЛК або у судовому порядку.

За п.п.2.5.1 п.2.5 розділу І Положення №402 до позаштатних постійно діючих ВЛК (ЛЛК) належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП.

Представник відповідача зазначає, що аналізуючи вищевказане, з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я та прийняття громадян на військову службу проводиться військово-лікарська експертиза. Для проведення військово- лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (ВЛК), які можуть бути штатними та позаштатними. До штатних ВЛК належать: Центральна військово- лікарська комісія (далі - ЦВЛК) та ВЛК регіону, до позаштатних ВЛК належать, зокрема, ВЛК ТЦК та СП. У той же час, ВЛК приймають постанови, які, зокрема, оформлюються довідками військово-лікарської комісії.

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК (п.20.2 розділу XX Положення №402).

Згідно з п.22.7 розділу XXII Положення №402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Так, у разі наявності сумніву щодо правильності висновку даної комісії щодо придатності до військової служби, позивач мав право звернутись до вищої ВЛК щодо перегляду рішення ВЛК, яка наділена таким правом.

Разом з тим матеріали справи не містять доказів звернення позивача до вищої за рівнем військово-лікарської комісії для перегляду постанови у формі довідки, винесеною військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Тобто, позивач не скористався своїм правом на проведення повторного медичного огляду щодо придатності до військової служби.

Верховний Суд у постанові від 12.06.2020 року по справі №810/5009/18 зазначив, що надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби виходить за межі судового розгляду.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди з відповідачів, представник відповідача зазначив, що така вимога не підлягає до задоволення, оскільки сторона, яка пред`являє вимоги відшкодування завданої їй моральної шкоди, не звільняється від обов`язку довести наявність такої шкоди, її розмір, надавши належні, допустимі та достовірні докази цього факту, у порядку встановленому процесуальними нормативно-правими актами.

Представник відповідача зазначає, що важливою умовою для осіб, які звертаються до суду для відшкодування моральної шкоди є наявність доказів.

Доказами, що підтверджують розмір моральної шкоди можуть слугувати дані, що підтверджує дійсність моральних страждань, їх тяжкість та зміну звичного способу життя потерпілого, це можуть бути висновок спеціаліста, психолога або висновок судового експерта-психолога, показання свідків (свідчення друзів, колег, тощо), характеристика з місця роботи, виписки з лікарні, якщо потерпілий звертався по допомогу до лікаря невролога чи психіатра, рахунки від приватних психологів чи проходження спеціальних курсів реабілітації.

Однак, саме за підсумками психологічного дослідження можна точно встановити, які саме моральні страждання були заподіяні особі діями іншої сторони, наскільки ці моральні страждання (моральна шкода) є важкими, які можливі суми компенсації моральної шкоди будуть адекватні встановленого рівня моральних страждань.

Але представник відповідача звертає увагу, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів, які підтверджують дійсність моральних страждань та рівень їх тяжкості.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Інші відповідачі відзив на позовну заяву не надали.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджено копією паспорта громадянина України.

Відповідно до записів у військовому квитку Серія НОМЕР_5 , виданого 28.09.2024 року, ОСОБА_1 призваний у Збройні Сили України 09.2024 року на підставі Указу Президента України № 65/2022; 28.09.2024 року медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_8 визнаний придатним до в/служби за гр. ІІ ст. 13 В розкладу хвороб (наказ Міноборони (СЗРУ) від 2008р. № 402); військову присягу прийняв 27.10.2024 року у військовій частині НОМЕР_4 ; проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_6 , дата зарахування до списків 09.11.2024 року наказ № 322.

Суд встановив, що на адвокатський запит представника позивача ІНФОРМАЦІЯ_9 листом від 19.03.2025 року № 5/10/461 повідомило, що згідно даними єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів АІТС «ОБЕРІГ», солдат ОСОБА_1 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_10 29 вересня 2024 року до військової частини НОМЕР_4 та надано наявну інформацію щодо позивача та копії документів: витягу з наказу про призов на військову службу під час загальної мобілізації та копії довідки військово-лікарської комісії.

Судом досліджено копія довідки № 9/4400 військово-лікарської комісії, виданої ІНФОРМАЦІЯ_11 від 28.09.2024 року солдат ОСОБА_1 , відповідно до якої проведено медичний огляд ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 28 вересня 2024 року. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання: Ожиріння ІІ ст., на підставі статті 13-В Розкладу хвороб, графи ТДВ: НМОУ №402-08р. (зі змінами) визнано придатним до військової служби.

Також судом досліджена картка обстеження та медичного огляду позивача від 28.09.2024 року, відповідно до якої за результатами медичного обстеження спеціалістами позивач придатний, окрім результату терапевта ожиріння ІІ ст., офтальмолога ОИ Міонія сер. Ступені, та діагноз та постанова ВЛК Ожиріння ІІ ст. на підставі статті 13-В Розкладу хвороб, графи ТДВ: НМОУ №402-08р. (зі змінами), придатний до військової служби.

Відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.09.2024 року № 391 «Про призов військовозобов`язаних на військову службу під час загальної мобілізації до військових частин» з 29 вересня 2024 року на військову службу за мобілізацією для комплектування військових частин призвано солдата ОСОБА_1 , для укомплектування військової частини НОМЕР_4 .

У позовній заяві зазначено, що 01.12.2024р. позивач одержав акубаротравму з перфорацією барабанної перетинки праворуч. ВОСП правої бічної поверхні грудної клітки, підозру на тріщину 10-го ребра, ВОСП лобної ділянки і правої щоки, що підтверджено довіжкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 02.12.2024 року № 2795, виданої Військовою частиною НОМЕР_6 .

Відповідно до довідки-доповіді Військової частини НОМЕР_7 № 50/28/2/2/3-3973дск від 01.12.2024 р. по факту бойового поранення військовослужбовця Військової частини Сил територіальної оборони Збройних Сил України солдата ОСОБА_1 , зазначається, що 01.12.2024 р. об 11 год. 30 хв. В результаті мінометного обстрілу в районі населеного пункту Гро дівка, Покровського району. Донецької області, який знаходиться в оперативному підпорядкуванні командира НОМЕР_8 батальйону оперативного призначення Військової частини НОМЕР_7 , при виконанні обов`язків військової служби щодо Захисту Батьківщини, суверенітету та територіальної цілісності України, а саме при виконанні бойового (спеціального) завдання отримав бойове поранення, що підтверджується копією довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України), виданої Військовою частиною НОМЕР_6 від 02.12.2024р. (вих. N° 2795).

Згідно з довідки військово-лікарської комісії комунального некомерційного підприємства «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» № 4856 від 13.12.2024р. солдату ОСОБА_1 , призваному у Збройні Сили України ІНФОРМАЦІЯ_4 стрільцем поставлено діагноз (включаючи код згідно чинного НК 025) та постанову військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): У36.2 Стан після вогнепального осколкового сліпого поранення тяжкого ступеню (01.12.2024р.) у вигляді забою головного мозку з локальною пневмоцефалією, переломом стінки комірок соскоподібного відростка ліворуч, поранення лобної ділянки та правої щоки, ерозія рогівки правого ока, поранення м`яких тканин правої бічної поверхні грудної клітки з наявністю металевого уламку. Стан після видалення стороннього тіла правої бокової стінки грудної клітки (06.12.2024р.). Згідно наказу № 370 від 07.07.2007р. за ступенем тяжкості поранення «тяжке». Поранення, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини (довідка про обставини поранення від 02.12.2024р. N° 2795, видана командиром Військової частини НОМЕР_6 ). На підставі статті 81 графи II Розкладу хвороб, графи ТДВ, потребує лікування після поранення 30 календарних днів.

06.03.2025 р. гарнізонною військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону проведено медичний огляд ОСОБА_1 . Діагноз (включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки вибухової травми (01.12.2024) закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку у вигляді стійкого цефалгічного, астено-вегетативного синдромів з незначним порушенням функції ЦНС. Наслідки вогнепальних осколкових поранень (01.12.2024) голови, обличчя, правої половини грудей (непроникаюче) у вигляді зміцнілих рубців без порушення функції зовнішнього дихання. Наслідки вибухової травми (01.12.2024) у вигляді акубатравматичного ураження обох вух з пошкодженням правої барабанної перетинки, правобічної змішаної приглухуватості легкого ступеню (АБ 28дБ), хронічної нейросенсорної приглухуватості легкого ступеню (АБ 25дБ). На підставі наказу МОЗ України від 04.07.2007р. № 370 відноситься до тяжких травм. Травма (поранення), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини. Довідка про обставини травми (поранення) № 2795, видана командиром Військової частини НОМЕР_6 від 02.12.2024р.

Е66.93 аліментарно-конституційне ожиріння III ступеня. G47.2 Інсомія: синдром обструктивного апное важкого ступеня, індекс апное - гіпопное (зупинок дихання за годину)-47,4/год. Хронічна нічна гіповентиляція важкого ступеню (SIT 90 % - 35,1 %). Ронхопатія. Складний короткозорий астигматизм ст. 1.0 правого ока та простий короткозорий астигматизм ст. 1,5Д лівого ока з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії ст. 2.ОД правого ока при та простий короткозорий астигматизм ст. 1.5Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 1.0/1.0. Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. Захворювання, НІ, не пов`язане з проходженням військової служби.

Віддалені наслідки відкритої черепно-мозкової травми (23.06.2008) забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому склепіння та основи черепа, забою тканин лівої тім`яної ділянки голови у вигляді розсіяної дрібновогнищевої симптоматики, кістозно-злипливого арахноїдиту лівої лобної та скроневої часток, вестибуло-атактичного, астено-вегетативного синдромів з помірним порушенням функції. Травма, НІ, не пов`язана з проходженням військової служби.

За результатами вищевказаного медичного огляду гарнізонною військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону на підставі статтей 13-Б, 22-Б, 75-Б, 45-Б, 78-В, 79-В графи II Розкладу хвороб, графи - ТДВ- ОСОБА_1 визнано придатним до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Також судом досліджено медичні документи стосовно позивача, датовані 2008 роком та грудень 2024 року, січень 2025 року.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було продовжено відповідними Указами Президента України та діє до теперішнього часу.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Статтею 1 Закону України №3543 «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (далі - Закон №3543, в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Абзацом 5 статті 1 Закону №3543 визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України «Про оборону України» передбачено, що воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 22 Закону №3543 визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Так, зокрема, відповідно до частин 3 п.5 статті 22 Закону №3543 під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи із заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що змістом спірних правовідносин є порушення відповідачем - ІНФОРМАЦІЯ_9 , процедури призову на військову службу позивача, яке полягає у тому, що не враховано неналежний медичний огляд, оформлений Довідкою, №9/4400 від 28.09.2024р., відповідно до якої позивача визнано придатним до військової служби.

Надаючи оцінку доводам та запереченням сторін з порушеного питання, суд виходить із застосовування таких норм права.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі, - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Згідно з частинами п`ятою, сьомою статті 1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з частиною другою статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 2 Закону № 2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 4 Закону № 2232-XII передбачено, що Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Пунктом 4 частини першої статті 24 Закону № 2232-XII передбачено, що початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до пункту 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008) громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (далі - районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки). Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого: розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями; організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом; беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку, а отже призов на військову службу за мобілізацією є військовим обов`язком.

У разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у статті 23 Закону № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Відповідно до п. 2 Порядку № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених статтею 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування).

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному Законами України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Про військовий обов`язок і військову службу та цим Порядком.

Призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період проводиться незалежно від місця їх перебування на військовому обліку (п. 3 Порядку № 560).

Відповідно до п. 6 Порядку № 560 призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період включає, зокрема: проходження резервістами та військовозобов`язаними медичного огляду для визначення придатності до військової служби; перевірку підстав щодо надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення; документальне оформлення призову на військову службу під час мобілізації; відправлення призваних громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період до місць проходження військової служби.

Відповідно до п. 15 Порядку № 560 керівники районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки з набранням чинності Указом Президента України про оголошення (продовження) мобілізації та/або з отриманням розпорядження відповідного керівника обласного (Київського та Севастопольського міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки з визначеними строками та обсягами призову резервістів та військовозобов`язаних, зокрема: здійснюють оформлення призову резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з п. 70 Порядку № 560, порядок проведення медичного огляду резервістів та військовозобов`язаних, персональний склад військово-лікарських комісій, порядок їх роботи визначаються у порядку, встановленому Міноборони.

Рішення щодо придатності резервіста та військовозобов`язаного для проходження військової служби за станом здоров`я визначається військово-лікарською комісією при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки.

У разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_12 (п. 72 Порядку № 560).

Відповідно до п. 73 Порядку № 560 рішення військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_12 про придатність резервіста або військовозобов`язаного за станом здоров`я до військової служби під час мобілізації може бути скасовано штатною військово-лікарською комісією вищого рівня або оскаржено у судовому порядку.

Відповідно до п. 75 Порядку № 560 придатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність резервістів та військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також установлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду відповідно до вимог, визначених Міноборони.

До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною класифікатором хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я та класифікатором медичних інтервенцій, затвердженими відповідними наказами Мінекономіки.

Згідно з п. 76 Порядку № 560, документально оформлені результати проходження резервістом або військовозобов`язаним медичного огляду військово-лікарської комісії доставляються до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки не пізніше ніж протягом наступного дня після винесення рішення (постанови) про придатність резервіста або військовозобов`язаного до військової служби.

Рішення (постанову) військово-лікарської комісії щодо придатності резервіста або військовозобов`язаного до проходження військової служби під час мобілізації вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше ніж протягом наступного дня з дня надходження відповідного рішення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п. 77 Порядку № 560).

Сукупний аналіз наведених норм Порядку № 560 доводить, що керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки безпосередньо не приймає рішення про придатність/непридатність до проходження військової служби під час мобілізації, це відноситься до компетенції військово-лікарської комісії.

Відповідно до п. 78 Порядку № 560 на керівника територіального центру комплектування та соціальної підтримки покладається тільки контроль за направленням та проходженням резервістами та військовозобов`язаними військово-лікарської комісії, що було відповідачем дотримано у процедурі призову позивача на військову службу за мобілізацією.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відсутні правові підстави вважати, що відповідачем була порушена процедура призову позивача на військову службу за мобілізацією за підставами, наведеними у позовній заяві.

Тому суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо порушення процедури призову на військову службу ОСОБА_1 , є безпідставними, не підтвердженими належними та допустимим доказами, а отже не належать задоволенню.

Щодо позовних вимог - визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного медичного огляду ОСОБА_1 28.09.2024р., за результатами якого його згідно Довідки №9/4400 від 28.09.2024р. визнано придатним до військової служби, суд зазначає таке.

Так, позивач посилається на те, що відповідачем Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 , не враховано захворювання позивача як гіпопное (зупинок дихання за годину)-47,4/год. Хронічна нічна гіповентиляція важкого ступеню (БІТ 90 % - 35,1 %). Ронхопатія. Складний короткозорий астигматизм ст. 1.0 правого ока та простий короткозорий астигматизм ст. 1,5Д лівого ока з рефракцією в меридіані найбільшої аметропії ст. 2.ОД правого ока при та простий короткозорий астигматизм ст. 1.5Д лівого ока при гостроті зору з корекцією 1.0/1.0. Викривлення носової перетинки з порушенням носового дихання. А також нівельовано перенесену відкриту черепно-мозкову травму позивача 23.06.2008 та її наслідки на стан здоров`я позивача, зокрема забою головного мозку середнього ступеня важкості, перелому склепіння та основи черепа, забою тканин лівої тім`яної ділянки голови у вигляді розсіяної дрібновогнищевої симптоматики, кістозно-злипливого арахноїдиту лівої лобної та скроневої часток, вестибуло- атактичного, астено-вегетативного синдромів з помірним порушенням функції.

Своєю чергою представник ІНФОРМАЦІЯ_13 у відзиві на позовну заяву зазначив, що позивач не був позбавлений права на оскарження рішення ВЛК, з чим не скористався.

Надаючи оцінку доводам та запереченням позивача та відповідача, суд виходячи із застосування наведених нижче норм права, доходить таких висновків.

Так, як зазначалось вище, відповідно до п. 72 Порядку № 560, у разі незгоди громадянина з рішенням військово-лікарської комісії при районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки на підставі його заяви громадянин направляється для проходження військово-лікарської комісії при обласному (Київському та ІНФОРМАЦІЯ_12 .

Відповідно до ч.10 ст. 2 Закону України №2232-ХП та з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року №402 було затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення №402).

Згідно з п. 1.2 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців, які проходять базову військову службу); військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти та закладах фахової передвищої військової освіти (далі - ВВНЗ), ліцеїстів військових (військово-морських, військово-спортивних) ліцеїв (далі - ліцеїсти); осіб, звільнених з військової служби.

Відповідно до пункту 1.1 розділу II Положення №402, медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Згідно з п.1.2 розділу II Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до п. 2.6 розділу II Положення № 402 оцінка стану здоров`я та придатності до військової служби проводиться у відповідності з графою 1 Розкладу хвороб та графами 1-11 ТДВ "А".

Під час огляду призовників (допризовників) лікарі визначають стан їх здоров`я та ступінь придатності до військової служби. При цьому враховуються характер захворювання або фізичної вади, ступінь їх розвитку, функціональних порушень, а також освіта, спеціальність, фактична працездатність оглянутого та вимоги, до стану здоров`я для виконання обов`язків на посадах у тому чи іншому виді Збройних Сил України, роді військ (сил), іншому військовому формуванні (п.2.7 розділу II Положення №402).

Після закінчення медичного огляду кожний лікар вносить до облікової картки призовника та інших документів, передбачених цим Положенням, дані про встановлений діагноз, висновок про придатність до військової служби, про обмеження призначення за видами (родами військ) Збройних Сил України та іншими військовими формуваннями, дату проходження медичного огляду і засвідчує своїм підписом та скріплює особистою печаткою (пункт 2.8 розділу II Положення № 402).

Відповідно до п.2.9 розділу II Положення №402 за результатами проведеного медичного огляду призовників ВЛК при ТЦК та СП приймає постанови згідно з главою 20 цього розділу.

Під час дії особливого періоду постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП про непридатність до військової служби призовників оформлюються свідоцтвами про хворобу (додаток 11 до цього Положення) у трьох примірниках, які не пізніше десятиденного строку з дня закінчення медичного огляду та перевірки ВЛК обласних (Київського та Севастопольського міських) ТЦК та СП, направляються на затвердження до штатних ВЛК згідно адміністративно-територіальної зони відповідальності за проведення військово-лікарської експертизи.

Інші постанови ВЛК районних, міських ТЦК та СП, на особливий період оформлюються довідкою військово-лікарської комісії (додаток 4 до цього Положення) у трьох примірниках.

Постанова ВЛК вноситься лікарем - членом призовної комісії до облікової карти призовника (картки медичного огляду призовника на збірному пункті).

Крім цього, оформлена постанова ВЛК щодо придатності чи непридатності призовника до військової служби зберігається в особовій справі призовника.

Відповідно до п.20.1 розділу XX Положення №402 постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.

Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК (п.20.2 розділу XX Положення №402).

Відповідно до п.22.7 розділу XXII Положення №402 постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Сукупний аналіз наведених норм права доводить, що військовослужбовцю (військовозобов`язаному, резервісту) надається право на перегляд ухваленого рішення ВЛК.

Разом з цим суду не надано докази, що позивач не був згоден із довідкою №9/4400 від 28.09.2024р.. якою його визнано придатним до військової служби.

Суд зазначає, що картка обстеження та медичного огляду ОСОБА_1 від 28.09.2024 року, містить підпис обстежуваного та не містить з боку позивача жодних заперечень, зауважень, пояснень щодо стану здоров`я, зокрема перенесеної відкритої черепно-мозкової травми 23.06.2008.

Тому оцінивши наявні у справі докази кожний окремо та у їх сукупності, суд доходить висновку, що матеріалами справи не підтверджено факт неналежного медичного обстеження позивача військово-лікарською комісією на дату 28.09.2024 року.

Посилання позивача на інші довідки Військово-лікарської комісії, не враховуються судом, оскільки вони були складені за результатами медичного обстеження позивача, яке було проведено вже після дати, яка є змістом спірних правовідносин.

З наведених підстав, суд доходить висновку, що позовні вимоги - визнати протиправними дії Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо неналежного медичного огляду ОСОБА_1 28.09.2024р., за результатами якого його згідно Довідки №9/4400 від 28.09.2024р. визнано придатним до військової служби, є безпідставними, недоведеними, а тому не належать задоволенню.

Щодо позовних вимог: стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 500 000 грн. моральної шкоди та стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_3 в особі Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 500 000 грн. моральної шкоди, суд зазначає таке.

Так, приписами ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в ст. 23 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України), відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.11.2019 по справі № 818/1430/17.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що на обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначив, що протиправні дії відповідачів призвели до порушення нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, оскільки позивач відчував моральні страждання, негативні переживання, стан постійної емоційної напруги, приниження честі та гідності, знижений і нестійкий настрій, погіршення стану здоров`я у зв`язку з отриманням ним тяжких травм внаслідок протиправних дій відповідачів на цьому фоні, переживання стосовно реалізації права, яке встановлено на рівні Конституції України.

Разом з цим судом не встановлено протиправності дій відповідачів у призові позивача на військову службу за мобілізацією, що виключає підставу для відшкодування моральної шкоди.

З наведених підстав вказані позовні вимоги не належать задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Тому, виходячи із наявних у справі доказів, суд доходить висновку, що позовні вимоги не належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать відшкодуванню за рахунок державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 ), Військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце знаходження: АДРЕСА_3 ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , місце знаходження: АДРЕСА_4 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.