Справа № 160/28154/25
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 рокуСправа № 160/28154/25

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Златін Станіслав Вікторович, перевіривши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповадальністю «Охоронне Агентство «Бастіон» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

29.09.2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Охоронне агенство "Бастіон" звернувся через підсистему "Електронний суд" до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Державної податкової служби України , в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 08.03.2024 року №10689860/41442882 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 5 від 09.12.2022 року;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «ОХОРОННЕ АГЕНСТВО "БАСТІОН» № 5 від 09.12.2022 року, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 30.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк 5-ть днів з дня отримання ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви:

- надати суду докази сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн. на платіжні реквізити, які вказані в ухвалі суду;

- надати суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням причин пропуску та доказів, що підтверджують причини пропуску такого строку станом на 29.09.2025р.

Ухвалу суду від 30.09.2025 року позивач отримав 30.09.2025 року о 16:14 год., що підтверджується довідкою про доставку електронного листа через систему Електронний суд.

03.10.2025 року позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої додавав платіжний документ про сплату судового збору.

03.10.2025 року позивач подав заяву про поновлення строку звернення з позовом до суду, яке обгрунтовано наступним. Наказом позивача працівника підприємства позивача уповноважено підготувати та забезпечити подання необхідним документів для оскарження рішення податкового органу, здійснити пошук та обрати адвоката для представництва інтересів позивача. Однак за наслідками внутрішнього аудиту позивача встановлено, що вказані обов`язки працівником позивача не виконані. Крім того, кінцевий день строку для оскарження рішення податкового органу припав на відпустку директора позивача

Розглянувши клопотання позивача про поновлення строку звернення з позовом до суду, суд встановив наступне.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Оскаржуване рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Дніпропетровській області №10689860/41442882 датовано 08.03.2024 року.

Таким чином, строк звернення з позовом до суду для позивача розпочався 09.03.2024 року та закінчився 09.09.2024 року.

Чинне законодавство України, встановленими строками, обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлено досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17рп/2011 визнано, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційний прав на судовий захист і доступ до правосуддя.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Так, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення.

У справі Bellet v. Fгаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Також практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

Судом встановлено, що позивач вже звертався з даним позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, а саме: ухвалою суду від 27.08.2025 року № 160/21378/25 позовну заяву повернуто позивачу; ухвалою суду від 17.07.2025 року № 160/16316/25 позовну заяву повернуто позивачу.

Судом також встановлено, що позивач не оскаржував у апеляційному порядку ухвали суду від 27.08.2025 року № 160/21378/25 та від 17.07.2025 року № 160/16316/25, якими позовну заяву позивача повернуто.

З даним позовом до суду позивач звернувся 29.09.2025 року через систему Електронний суд.

Таким чином, позивач звернувся з даним позовом до суду з пропуском строку звернення з позовом до суду.

У постанові Верховного Суду в справі № 500/1912/22 від 29.09.2022 зазначено, що «причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, що безпосередньо унеможливлюють або ускладнюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування».

Водночас згідно з позицією Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 у справі № 990/115/22 «запровадження на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам собою факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку».

На всій території України з 24.02.2022 року запроваджено воєнний стан.

Суд зазначає, що позивач раніше вже скористався своїм правом на подання даного позову до суду раніше шляхом подання двох позовних заяв у різні періоди часу, однак не використав своє право на оскарження в апеляційному порядку двох ухвал суду, якими позовну заяву позивача повернуто.

Згідно ч.8 ст. 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом; суд зазначає, що лише невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення свідчить про добросовісну поведінку; однак позивач втретє подав даний позов до суду лише після спливу більш одного місяця з моменту винесення ухвали суду вуід 27.08.2025 року № 160/21378/25, якою позовну заяву позивача повернуто.

Вказані дії позивача не свідчить про невідкладне повторне подання належним чином оформленої позовної заяви після її повернення, а отже не свідчить про добросовісну поведінку позивача.

Будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідачів, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Посилання позивача на неналежне виконання працівниками позивача своїх обов`язків як на об`єктивну причину для поновлення строку звернення з позовом до суду суд відхиляє, оскільки позивач повинен контролювати виконання своїми працівниками своїх обов`язків, а тому дана причини не є об`єктивною та цілком залежить від позивача, як і відпуска керівника позивача.

Таким чином, суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайшов підстав для визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду із заявленими позовними вимогами.

При цьому, з позовної заяви не вбачається та суд не може самостійно встановити інших причин пропущення позивачем строку звернення до суду ніж ті, які вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення з позовом до суду.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до п.9 ч.4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу

Оскільки позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, а причини пропуску такого строку не визнані судом поважними, то суд вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

Керуючись ст. 123, 256 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ТОВ «Охоронне Агентство «Бастіон» про поновлення строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою - відмовити.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповадальністю «Охоронне Агентство «Бастіон» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя С.В. Златін