Справа № 672/820/25
Суддя: Рибачук О. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№672/820/25
Провадження №2-а/672/26/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Городок

Городоцький районний суд Хмельницької області в складі

головуючої судді Рибачук О.Г.,

за участю секретаря судового засідання Терещук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Городок адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі,

встановив:

Позивач 07.08.2025 звернувсь до Городоцького районного суду Хмельницької області з позовом до Департаменту патрульної поліції, у якому просить скасувати постанову серії ЕНА №5343076 від 29.07.2025 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 29.07.2025 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 бат. ВПП з обслуговування Кам`янець-Подільського району УПП в Хмельницькій області ДПП Стремінським А.О. відносно ОСОБА_1 складено незаконну, безпідставну та необґрунтовану постанову серії ЕНА №5343076 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за порушення п.12.4 ПДР, а саме за те, що він рухався в межах населеного пункту с.Юрківці зі швидкістю 84 км/год із перевищенням встановлених обмежень швидкості на 34 км/год. Вважає, що він був зупинений поліцейським безпідставно, оскільки не порушував ПДР України, а перевищення швидкості поліцейським зафіксовано пристроєм TruCam, який він тримав у руках. Такі дані не можуть вважатися законним доказом вчинення правопорушення, так як прилад використано у незаконний спосіб.

08.08.2025 судом прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

19.08.2025 представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/33718, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 14.04.2025 та чинного до 14.04.2026, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 №ТС000770 є придатним до застосування зокрема у не автоматичному (ручному) режимі. Крім того, використання ручного лазерного вимірювача швидкості приладу TruCam в мобільному (ручному) режимі прямо передбачено його конструкцією та підтверджується інструкцією з використання, сертифікатом відповідності та роз`ясненням ДП «Укрметртестстандарт», а тому дії працівників поліції є обґрунтованими та законними.

В судове засідання 16.09.2025 з`явились позивач та його представник - адвокат Гаджук В.О., які підтримали позовні вимоги з підстав зазначених у позові. Додатково ОСОБА_1 зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови працівник поліції не забезпечив йому право на захист, незважаючи на те, що він на цьому наполягав. Під час оформлення поліцейським постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він зателефонував юристу юридичної фірми Атлант-24 Захист прав водіїв, щоб отримати консультацію, та хотів, щоб поліцейський також поспілкувався в телефонному режимі із представником фірми, але поліцейський відмовився.

Представник позивача адвокат Гаджук В.О. доповнив, що ОСОБА_1 не рухався із перевищенням швидкості 34 км/год, тому не міг бути притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР. Окрім цього, додав, що враховуючи, що позивачу працівниками поліції не забезпечено його право на захист та присутність адвоката при складанні постанови, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як така, що винесена незаконно.

Додатково позивач заявив клопотання про витребування належним чином завіреної копії експлуатаційного документа до лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam №ТС000770 та ДСТУ 8809:2018 «Прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото- і відеофіксації. Вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні, вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні. Метрологічні та технічні вимоги».

Клопотання судом задоволено. Копія експлуатаційного документа до лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam №ТС000770 надійшла на адресу суду 29.09.2025 від відповідача. Щодо надання ДСТУ 8809:2018 відповідач зазначив, що не є розпорядником зазначеної інформації.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В судове засідання 07.10.2025 сторони не з`явились. Одночасно, представником позивача через систему Електронний Суд надійшло заперечення, в якому він зазначив, що Батальйон патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району не є стороною у справі, тому його керівник не мав повноважень надавати витребовувані судом документи. В зв`язку з цим просив відкласти розгляд справи та повторно витребувати у відповідача копії експлуатаційного документа до лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam №ТС000770 та ДСТУ 8809:2018.

В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України.

Клопотання представника позивача є необґрунтованим, тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських визначається Законом України «Про національну поліцію». У Розділі III зазначено систему поліції та статус поліцейських.

Із наданої командиром Батальйону патрульної поліції з обслуговування Кам`янець-Подільського району Павлом Бездітним інформації від 23.09.2025 вбачається, що очолюваний ним Батальйон є структурним підрозділом Департаменту Патрульної поліції в Хмельницькій області (а.с.82). При цьому видача будь-якої довіреності на виконання визначених функцій патрульної поліції, чинним законодавством не передбачено.

Тому порушень при наданні вищевказаних документів судом не встановлено, у зв`язку з чим відсутні підстави для їх повторного витребування у відповідача та відкладення в зв`язку з цим розгляду справи.

Враховуючи доводи позивача, його представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Так, спір між сторонами виник з приводу притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що 29.07.2025 поліцейським 2 взводу 2 роти 1 батальйону ВПП з обслуговування Кам`янець-Подільського УПП в Хмельницькій області ДПП сержантом поліції Стремінським А.О. стосовно ОСОБА_1 винесено постанову серії ЕНА №5343076 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, 29.07.2025 13:04:28 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, рухався в межах населеного пункту с.Юрківці на А/Д Р-48 31 км 300 м зі швидкістю 84 км/год при максимально дозволеній швидкості руху 50 км/год, чим перевищив встановлені обмеження швидкості в населеному пункті на 34 км/год. Швидкість вимірювалася приладом LTI 20/20TruCAM II TC000770. Відеофіксація проводилася на портативні відеореєстратори 476105, 476449. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.12 ПДР Порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Дані обставини підтверджуються копією постанови, наявною в матеріалах справи (а.с.7).

Згідно зі ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно із п.12.4 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно із ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положення ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку.

Як вбачається із копії оскаржуваної постанови, транспортний засіб Jeep Patriot, д.н.з. НОМЕР_1 , 29.07.2025 рухався в межах населеного пункту с.Юрківці зі швидкістю 84 км/год.

Дана обставина вбачається з фото-доказів, зафіксованих лазерним вимірювачем швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000770, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15,5 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації, експертний висновок якого представником відповідача долучений до матеріалів справи (а.с.32).

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Законом не обмежується використання технічних пристроїв для фіксації порушень, у тому числі й лазерних вимірювачів швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20, виключно у стаціонарному режимі. Суд наголошує на тому, що лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань, а тому вимірювання швидкості руху автомобіля позивача могло здійснюватись з утримування в руках такого пристрою працівником поліції під час вимірювання. При цьому, відсутні підстави вважати, що вимірювання швидкості руху автомобіля позивача вплинуло на результат вимірювання.

Також, відповідно до настанови з експлуатації приладу TruCam LTI 20/20, вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTI призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів (ТЗ) в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху (а.с.83-89).

Таким чином, прилад LTI 20/20 TruCam II - є засобом вимірювальної техніки.

Тобто, фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam LTI 20/20 №ТС000770 отриманий у встановленому законом порядку є доказом того, що позивач перевищив дозволену законом швидкість і, відповідно, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Крім того, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000770 відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Отже, даний прилад фіксує правопорушення в автоматичному режимі, навіть у випадку тримання посадовою особою (інспектором) його в руках, що спростовує доводи позивача щодо порушення процедури вимірювання швидкості руху транспортного засобу у зв`язку з тим, що вимірювальний прилад не був встановлений стаціонарно.

Щодо застосування TruCam, то можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку, який також долучений представником відповідача до матеріалів справи. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Щодо повірки приладу, то в матеріалах справи наявна копія Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/33718, чинного до 14.04.2026 (а.с.30).

На наданих представником відповідача відеозаписах зафіксовано, що під час несення служби 29.07.2025 о 12:33:38 год на АД Р-48 на 31 км 300 м працівником поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000770 було зафіксовано, що водій ОСОБА_1 , рухаючись транспортним засобом Jeep Patriot д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 84 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год (відеозапис _2С000_0729_123338). Після чого поліцейським було подано сигнал про зупинку транспортному засобу. Інспектор підійшов до водія, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи. У подальшому відносно ОСОБА_1 складена постанова про накладення адміністративного правопорушення (а.с.27).

Отже, надані відповідачем відеозаписи містять інформацію про обставини події та підтверджують вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. У той же час, позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Щодо доводів позивача та його представника про порушення його права на захист при розгляді справи інспектором патрульної служби на місці зупинки транспортного засобу суд зазначає, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач може реалізувати право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій чи рішень суб`єкта владних повноважень.

У той же час, за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у т.ч. щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в судовому порядку.

Окрім цього, суд звертає увагу, що позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку, що він і зробив, що зафіксовано на відеозаписі. Дану обставину позивач підтвердив у позові та при наданні пояснень в судовому засіданні. А саме зазначив, що під час оформлення поліцейським постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності він зателефонував юристу юридичної фірми Атлант-24 Захист прав водіїв, щоб отримати консультацію.

Поліцейським водієві ОСОБА_1 також роз`яснено порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу.

Тому порушення права на захист позивача при складанні поліцейським оскаржуваної постанови судом не встановлено.

Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення шляхом звернення за правничою допомогою до фахівця у галузі права - адвоката, який склав позовну заяву та представляв його інтереси в суді, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, поліцейським було прийнято до уваги порушення водієм ПДР України, зафіксоване на прилад TruCamLTI 20/20 №TC000770, усні пояснення водія, покази технічного приладу, які відповідно до ст. 251 КУпАП є належними та допустимими доказами у справі про адміністративне правопорушення, дотримано порядок розгляду справи та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В аспекті оцінки аргументів учасників справи суд ураховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, суд вважає, що ключові аргументи позовної заяви отримали достатню оцінку.

Інші, зазначені в позовній заяві обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Доказів, які спростовували б факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду не подано.

За таких обставин, постанова серії ЕНА №5343076 від 29.07.2025 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу 340 гривень за ч.1 ст.122 КУпАП є законною, тому не підлягає скасуванню.

Згідно п. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про скасування постанови про адміністративне правопорушення не підтверджені зібраними у справі доказами, є необґрунтованими, тому адміністративний позов необхідно залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень залишити без змін.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 22, 139, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286 КАС України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження у справі відмовити.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: адвокат Гаджук Василь Олександрович, РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: 32000, вул.Соломії Крушельницької, буд.12, м.Городок, Хмельницький район, Хмельницька область.

Відповідач:Департамент патрульної поліції, , місцезнаходження: 03048, вул.Федора Ернста, буд.3, м.Київ.

Повне судове рішення складено 07.10.2025.

Суддя Олена РИБАЧУК