Справа № 480/6662/24
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2025 року Справа № 480/6662/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Опімах Л.М.,
розглянувши у спрощеному провадженні без повідомлення учасинків справи в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/6662/24 за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
У липні 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, мотивуючи позовні вимоги тим, що за кредитним договором №102 від 28.02.2008 року відносно позивача було відкрито виконавче провадження АСВП 21598603 про стягнення на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості у сумі 341 660,90 гри. Згідно з довідкою Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) №24/8644 від 04.11.2019 року станом на 04.11.2019 року заборгованість сплачена в повному обсязі, включаючи виконавчий збір.
Проте, ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулося до приватного нотаріуса Івано-Франківського місцевого нотаріального округу Личука Тараса Володимировича, який протиправно направив в Зарічний відділ державної виконавчої служби у м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) виконавчий напис №4094 від 07.10.2020 року про стягнення неіснуючої заборгованості за тим же кредитним договором. В подальшому наказом Міністерства юстиції України від 14.04.2021 №1358/5 відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату свідоцтво приватного нотаріуса Івано-Франківського місцевого нотаріального округу Личука Тараса Володимировича про право на зайняття нотаріальною діяльністю анульоване.
04.11.2020 старшим державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми було відкрите виконавче провадження №63475567 з виконання виконавчого напису про стягнення неіснуючої заборгованості в сумі 955 929,95 грн на користь ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус».
При цьому винесено також постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, постанову про арешт майна боржника.
07.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» направило до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми заяву про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Проте, державним виконавцем 15.11.2022 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», що не передбачає зняття арешту.
У листопаді 2023 року при знятті належних позивачу автомобілів з обліку в Регіональному центрі МВС в Сумській області для передачі на потреби Збройних Сил України, позивач дізнався про не знятий арешт та звернувся до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з проханням зняти арешт.
У відповідь на заяву Зарічним відділом Державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції листом від 11.07.2024 позивачу у задоволенні заяви відмовлено та повідомлено про те, що виконавче провадження вже закінчене і на виконанні не перебуває.
В межах виконавчого провадження, керуючись ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» 04.11.2020 винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження.
Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких Законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану пунктом 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів. Тому, 15.11.2022 державним виконавцем, керуючись п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.
Позивач зазначає, що всупереч положенням ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», позивач протиправно не взяв до уваги заяву ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» про повернення виконавчого документа стягувачу, послався на іншу підставу, що унеможливило зняття арешту з майна. Водночас, фактично стягувач не має жодних претензій до боржника, заборгованість відсутня, а внаслідок таких дій відповідача позивач знаходиться в Єдиному реєстрі боржників та не може володіти та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням ст.1 Протоколу №1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За наведених обставин, позивач просить визнати протиправною бездіяльність Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції щодо незняття арешту з всього майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою старшого державного виконавця Табули Ю.О. від 04.11.2020 в рамках виконавчого провадження №6345567 та зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вчинити дії щодо зняття арешту майна та виключити відомості про ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників.
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти задоволення вимог заперечив, зазначивши, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП№63475567 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №4094, виданого 07.10.2020 Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором у розмірі 955929,95 грн.
В ході примусового виконання виконавчого документу в межах виконавчого провадження державним виконавцем на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» 04.11.2020 винесено постанову про арешт майна боржника. Враховуючи положення Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України щодо діяльності приватних виконавців та примусового виконання судових рішень, рішень інших органів (посадових осіб) у період дії воєнного стану пунктом 10 2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження", яким забороняється у період дії воєнного стану примусове виконання виконавчих написів нотаріусів, 15.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Положення ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» не передбачають наслідки зняття арешту з майна за вказаною підставою повернення виконавчого документу.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало виконавче провадження АСВП№63475567 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №4094, виданого 07.10.2020 Приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Личуком Т.В. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" заборгованості за кредитним договором у розмірі 955929,95 грн. ( а.с.12,13)
04.11.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ( а.с.15), постанову про арешт майна боржника ( а.с.18).
07.02.2022 стягувач ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» звернулось до Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми із заявою про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» ( а.с.22).
15.11.2022 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстави, передбаченої п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з такого.
Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання на території України.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон України Про виконавче провадження) та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі Інструкція №512/5).
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень, і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Як вже встановлено судом, на виконанні у відповідача відсутні відкриті виконавчі провадження, в межах яких можливе звернення стягнення на майно позивача.
Відтак, наведені обставини свідчать, про відсутність правових підстав у відповідача зберігати накладений ним арешт на майно позивача, оскільки існування арешту майна позивача при визнанні відповідачем факту завершення виконавчого провадження відносно позивача порушує саму мету застосування відповідної процедури.
Таким чином, відмова відповідача у знятті арешту з належного позивачу майна є порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», що позбавляє позивача можливості вчиняти дії щодо належного йому майна, вільно розпоряджатися ним.
Статтею 59 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 року передбачено порядок зняття арешту з майна, накладеного державним виконавцем. Так, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.
У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.
У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
Таким чином, рішення про зняття арешту на майно, накладеного державним виконавцем, приймається державним виконавцем або начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, шляхом винесення відповідної постанови.
На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідачем не спростовано факту звернення стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Інвест Хаус» із заявою про повернення виконавчого документа на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», яка залишена без реагування, відповідно не доведено належними доказами правомірності існування арешту, накладеного на майно позивача попри відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо нього, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу вільно розпоряджатись належним йому майном, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, заявлених в рамках цього позову.
Відповідно до частин 1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відтак, відшкодуванню підлягає сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1211,20 грн ( а.с.7).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Зобов`язати Зарічний відділ державної виконавчої служби міста Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції зняти арешт з майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби у місті Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) від 04.11.2020 у виконавчому провадженні № 63475567.
Стягнути з Зарічного відділу державної виконавчої служби у м.Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах