Справа № 754/16658/25
Суддя: Коваленко І. І.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/627/25
У Х В А Л А

Іменем України

про залишення позову без руху

06 жовтня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. перевірив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в м. Києві про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

06 жовтня 2025 року позивач подав до суду позовну заяву у цій справі. Позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА № 5684218 від 04.10.2025.

06.10.2025 року згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями позовну заяву передано головуючому судді І. Коваленко.

Пунктом 4 частини третьої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

щодо кола відповідачів

Позивач зазначає відповідачем Управління патрульної поліції у місті Києві, яке входить до структури Департаменту патрульної поліції.

Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно з приписами ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема, ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з п.п. 1-4 Положення про Департамент патрульної поліції, затверджений Наказом Національної поліції України від 06 листопада 2015 року № 73 (у редакції наказу Національної поліції України від 31 жовтня 2016 року № 1114 Департамент патрульної поліції (далі - Департамент, ДПП) є міжрегіональним територіальним органом Національної поліції України, який створюється, реорганізовується та ліквідовується Кабінетом Міністрів України за поданням Міністра внутрішніх справ України в установленому законом порядку.

Департамент патрульної поліції складається із структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і територіальних (відокремлених) підрозділів Департаменту патрульної поліції (далі - підрозділи Департаменту патрульної поліції).

Департамент патрульної поліції організовує діяльність своїх підрозділів, здійснює контроль за їх діяльністю, надає їм організаційно-методичну і практичну допомогу та здійснює їх інформаційно-аналітичне, матеріально-технічне та фінансове забезпечення.

Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України та банківських установах, має печатки із зображенням Державного Герба України, інші печатки та штамп.

Пунктом 3 частини першої статті 288 КУпАП, якою визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною другою статті 122 КУпАП інспектори патрульної поліції та управління патрульної поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, Управління патрульної поліції не може виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема положеннями статті 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частиною другою статті 122 КУпАП - Департамент патрульної поліції.

Використання у зазначеній вище нормі формулювань «від імені органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у статтях 222-244-20 КУпАП», використаний у частині другій статті 255 КУпАП, вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Отже, оскільки Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції та не є юридичною особою, а отже не може бути відповідачем у даній справі у розумінні КАС України.

Відповідно до положень частини третьої та четвертої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача.

Частинами шостою та сьомою означеної правової норми передбачено, що після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку, а заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності.

З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Водночас, суд бере до уваги, що позивач не завжди спроможний правильно визначити відповідача. Звертаючись до суду з адміністративним позовом, позивач зазначає відповідачем особу, яка, на його думку, повинна відповідати за позовом, проте під час розгляду справи він може заявити клопотання про заміну неналежного відповідача належним. Заміна відповідача може відбутися за клопотанням не лише позивача, а й будь-якої іншої особи, яка бере участь у справі, у тому числі й за клопотанням самого відповідача, або навіть за ініціативою суду.

Таким чином, позивачу необхідно подати позовну заяву, враховуючи необхідність залучення належного відповідача у цій категорії спорів. Позивач також уповноважений подати до суду заяву, в якій чітко висловити свою позицію щодо відповідача: чи дає він згоду на зміну відповідача з Управління патрульної поліції в місті Києві на Департамент патрульної поліції; якщо він відмовляється від заміни, чи погоджується на залучення Департаменту патрульної поліції як співвідповідача; чи наполягає на тому, щоб відповідачем залишалося виключно Управління патрульної поліції в місті Києві.

До позовної заяви не додано оригіналу або копії оскаржуваної постанови та не заявлено клопотання про її витребування, яке повинно відповідати вимогам частини 1, 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, відповідно до частин 4, 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Позивач просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії постанову серії ЕНА № 5684218 від 04.10.2025.

Позивач не надав до позовної заяви оригінал чи копію зазначеного оскаржуваного акта, клопотання про його витребування з обґрунтуванням причин відсутності у нього цієї постанови - не додано.

За таких обставин, позивачу слід додати до матеріалів справи копію або оригінал оскаржуваного ним акту.

У позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (пункт 5 частини п`ятої статті 160 КАС України)

Позивач у позвовній заяві посилається на те, що показав поліцейському договір купівлі-продажу ТЗ, повідомив, що продавець відправив копії документів в реєстраційний орган МВС, тому Позивач не міг його зареєструвати та отримати номерний знак ТЗ.

Позивач чітко не зазначає докази, що підтверджують вказані обставини (дату договору, особу, що є продавцем, докази, які підтверджують надсилання копії документів в реєстраційний орган МВС).

Враховуючи встановлені обставини, Суд виснував про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання позивачу терміну для усунення виявлених недоліків позову.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в місті Києві про оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення залишити без руху.

Протягом десяти днів з дня вручення ухвали позивач має:

(1)подати до суду позовну заяву в новій редакції, належним чином визначивши коло учасників відповідно до норм чинного законодавства або подати до суду заяву, в якій чітко висловити свою позицію щодо відповідача: чи дає він згоду на зміну відповідача з Управління патрульної поліції в місті Києві на Департамент патрульної поліції; якщо він відмовляється від заміни, чи погоджується на залучення Департаменту патрульної поліції як співвідповідача; чи наполягає на тому, щоб відповідачем залишалося виключно Управління патрульної поліції в місті Києві;

(2)подати оригінал або копію оскаржуваної постанови або клопотання про її витребування, яке повинно відповідати вимогам частини 1, 2 статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України;

(3)додати до матеріалів справи копію договору купівлі-продажу транспортного засобу, на який позивач посилається як доказ. Якщо оригінал або копія відсутні, подати клопотання про його витребування, обґрунтувавши причини відсутності;

(4)зазначити докази надсилання копії документів в реєстраційний орган МВС для отримання номерного знаку.

Роз`яснити, що якщо позивач не усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України. Якщо позивач усунить недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду.

Копію ухвали надіслати позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу позивача.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою на порталі судової влади України в мережі Інтернет - https://ds.ki.court.gov.ua/sud2603/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає апеляційному оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО