Справа № 214/7574/25
Суддя: Гринь Н. Г.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7574/25
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Гриня Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання - Гайдученко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/7574/25 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг (надалі - Відповідач), в якому просить скасувати постанову серії ББА №367961 про накладення на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.07.2025 поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Федоренком І.А. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №367961 було винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400,00 грн за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

На думку позивача, дії відповідача є протиправними, а постанова незаконною і підлягає скасуванню з наступних підстав.

У постанові вказано, що згідно з постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області у справі №192/2979/24 від 05.11.2025, він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП та ст.124 КУпАП, однак йому було не відомо про прийняте цим судом рішення.

Крім того позивач, уважає, що в порушення ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію», яка регулює зупинку транспортних засобів, керований ним автомобіль 25.07.2025 був зупинений без законних підстав. На його вимогу залучити захисника, було отримано відмову.

Посилаючись на викладене, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ББА №367961, винесену 25.07.2025 поліцейським взводу 3 роти 2 батальйону 2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капралом поліції Федоренком І.А. у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП щодо нього, і закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою суду від 05 серпня 2025 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

07 серпня 2025 року ухвалою суду у задоволенні клопотання Позивача про перехід з розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін - відмовлено.

Відповідач скористався своїм правом надання відзиву на адміністративний позов, зазначив, що інспектором патрульної поліції Федоренком І.А. під час патрулювання 25.07.2025 близько 07-21 години в м. Кривий Ріг по пр. Університетський, біля буд. 35 був помічений транспортний засіб Renault Scenic, т.з. НОМЕР_1 водій якого порушив вимоги ПДР, а саме: вимоги пункту 10.1 ПДР України, так як водій рухаючись в крайній правій смузі для руху, почав здійснювати маневр поворот ліворуч, не переконався в тому, що це буде безпечним, та створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, який змушений був загальмувати, подав звуковий сигнал клаксоном, та поїхав у невідомому напрямку, через що у останнього було неможливо було відібрати пояснення з приводу даної ситуації. Після того, як були помічені ознаки того, що позивач порушив вимоги ПДР та після зупинки тз, інспектор підійшов до т.з., представився згідно з вимогами п.3 ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», після чого з п.1.1 та п.2 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію» повідомив про причину зупинки (відеозапис clip-3 00хв:20сек). Попросив пред`явити водійське посвідчення (відеозапис clip-3 00хв:42 сек), Позивач відмовився надавати посвідчення водія. Інспектором було встановлено, що постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області, ОСОБА_1 було позбавлено права керування зтранспортним засобом на 1 рік за скоєння адмінстративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП на термін 1 рік. ІПП ОСОБА_2 переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконані, перейшов до розгляду справи (відеозапис clip-4 04:17сек), зачитав позивачу його права зазначені у ч.1 ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України (відеозапис clip-4 05хв:14сек). Вказані обставини підтверджуються наявним відеозаписом.

Наголошує на тому, що постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 ОСОБА_1 було позбавлено права керування транспортним засобом, вказана постанова набрала законної сили, тому оскаржуване ним рішення є законним та обгрунтованим.

Крім тго зазначає, що Позивачу було роз`яснено право, порядок та строки оскарження постанови (відеозапис clip-4 05хв:14сек). Отже інспектор Федоренко І.А., вищезазначені вимоги закону, як суб`єктом владних повноважень, були дотримані, але позивач не забажав скористатися усіма правами передбаченими ст.268 КУпАП.

Таким чином, зважаючи на викладене, вважають, що постанова серія БАА №367961 від 25.07.2025 у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, прохають відмовити в задоволенні позовних вимогу повному обсязі.

01.09.2025 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача Чепурнова В.І. надійшла відповідь на відзив, в якій посилається на те, що згідно даних військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 26.03.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Верховною радою України 24.02.2022 року та Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію», мобілізований до лав Збройних сил України. До цього часу наказу про демобілізацію ОСОБА_1 з лав ЗСУ не було. Зазначив, що після того, як 25.07.2025 автомобіль Renault Scenic, під керуванням Позивача був зупинений працівниками патрульної поліції м. Кривого Рогу, той був безпідставно звинувачений у порушенні правил дорожнього руху. Під час спілкування з працівниками патрульної поліції, 25.07.2025 Позивач повідомив, що йому нічого не відомо про розгляд справи Солонянським районним судом Дніпропетровської області.

Крім того, зазначив, що на відеозаписі, наданому представником відповідача, зафіксовано, що ОСОБА_1 намагався пояснити капралу поліції ОСОБА_2 , що йому не встигли пояснити про розгляд справи в Солонянському районному суді Дніпропетровської області, тому що він їхав у військовій формі, та встановивши що він є військовослужбовцем, працівники поліції його передали військовій службі правопорядку.

Вказує, що оскільки Позивач на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення був військовослужбовцем, а відповідач станом на 25.07.2025 не був уповноваженою особою Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, тому постанова винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, відзив на адмінстративний позов та відповідь на відзив, дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зі змісту оскаржуваної постанови серії ББА №367961 вбачається, що під час патрулювання 25.07.2025 о 07-32 годині в Дніпропетровській області м. Кривий Ріг, пр. Університетський, буд. 35, гр. ОСОБА_1 керував т.з. Renault Scenic, т.з. НОМЕР_1 будучи позбавленим у праві керування даним транспортним засобом відповідної категорії. Рішення по позбавленню у праві керування транспортним засобом винесено Солонянським районним судом Дніпропетровської області від 05.11.2025, чим порушив пункт правил 2.1а ПДР. Та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. КУпАП. Фіксація БК 475430 (а.с.7).

За вчинення адміністративного правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400 грн.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Так, відповідно до п. 1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 1.10 ПДР встановлює термін, згідно з яким водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Пунктом 2.1а ПДР визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Постановою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених с. 124 та ч.1 ст.130, 36 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік (а.с.18).

Відповідно до ст. 317-1 КУпАП виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Якщо посвідчення водія не було тимчасово вилучено в порядку, передбаченому статтею 265-1 цього Кодексу, особа, позбавлена права керування транспортним засобом, зобов`язана негайно здати посвідчення водія до уповноважених органів Національної поліції. У разі виявлення в особи посвідчення водія, яке підлягає здачі, його вилучення здійснюється поліцейським.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач заперечував факт керування автомобілем без права керування транспортними засобами. Його позицію про незнання, що він позбавлений права керування транспортними засобами, суд розцінює як позицію захисту та ставиться до неї критично. Так як позивачу було відомо, що відносно нього було складено протокол про адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП. Крім того його було повідомлено про розгляд справи в Солонянському районному суді Дніпропетровської області. Свідоме ігнорування розгляду справи та неотримання копії рішення не свідчить про порушення його прав.

Зі змісту постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи достеменно обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу або заяв про відкладення судового розгляду, при цьому присутність такої особи не є обов`язковою, в розумінні ч. 2 ст. 268 КУпАП.

Окрім цього, на офіційному сайті «Судова влада України» фіксується стан судової справи, та стадія її розгляду, за допомогою якого позивач мав можливість отримати актуальну інформацію щодо розгляду адміністративного матеріалу про притягнення його до відповідальності.

Отже, позивач не був позбавлений можливості дізнатися про стан своєї справи у суді, однак цим знехтував, відтак його посилання, що він не знав про таке рішення, не заслуговують на увагу.

Таким чином, доказів на спростування вказаної інформації, не чинності постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 05.11.2024 року позивачем надано не було, що підтверджує винуватысть позивача у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 126 КУпАП.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

З приводу посилань позивача на порушення працівником поліції процедури притягнення його до адміністративної відповідальності суд зазначає, що з оглянутого судом відеозапису фіксації наданого відповідачем, судом не встановлено порушень процедури притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на які в позові посилається останній, також з відео вбачається, що позивач 25.07.2025 керував транспортним засобом Renault Scenic, т.з. НОМЕР_1 , номерний знак якого зображений на білому фоні та який не є власністю Збройних Сил України, клопотань про оголошення перерви в розгляді справи для звернення за правовою допомогою ОСОБА_1 не заявляв.

Відомостей, що підтверджують посилання позивача, 25.07.2025, що під час складання оскаржуваної постанови він керував автомобілем під час виконання службових обов`язків військової служби або бойового завдання до суду не надано.

Таким чином, оскільки відповідно до ст. 235-1 КУпАП військова інспекція безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України розглядає справи про вчинені правопорушення військовослужбовцями - водіями саме військових транспортних засобів, у межах спірних правовідносин положення ст. 235-1 КУпАП застосуванню не підлягають. Тому безпідставними є доводи позивача, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності не належав до компетенції поліцейського.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач при винесенні постанови відносно позивача, діяв у рамках чинного законодавства України та у спосіб визначений законом, а позиція позивача розцінюється судом критично, як направлена на уникнення відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З огляду на вищенаведене, суд вважає, що дії відповідача під час складання постанови серії ББА №367961 від 25.07.2025 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 4 ст. 126 КУпАП є обґрунтованими, законними та правомірними.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 242-246, 250, 255, 271, 286 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції управління патрульної поліції в Дніпропетровській області полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг, , вул. Вільної Ічкерії, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області.

Суддя Н.Г. Гринь