Справа № 755/16326/25
Суддя: Хромова О. О.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/755/596/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про повернення позовної заяви

"06" жовтня 2025 р. Суддя Дніпровського районного суду міста Києва Хромова О.О., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду міста Києва із адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

У поряду автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано на розгляд судді Хромовій О.О.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишено без руху з тих підстав, що позовна заява не відповідає вимогам статей 160, 161 КАС України, та надано заявникові строк для усунення недоліків - не більш як десять днів з часу отримання позивачем копії ухвали, шляхом подання обґрунтованого клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

Відповідно до положень статті 251 КАС України копії повного судового рішення вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частини перша, п`ята статті 151 КАС України).

Якщо учасник справи має електронний кабінет, суд надсилає всі судові рішення такому учаснику в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи чи її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами. У разі відсутності в учасника справи електронного кабінету судові рішення надсилаються в паперовій формі рекомендованим листом із повідомленням про вручення (частина одинадцята статті 151 КАС України).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 252 КАС України, днем вручення судового рішення, зокрема, є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Згідно із частиною сьомою статті 252 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.

Відповідно до довідки про доставку електронного документа від 19 вересня 2025 року ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року про залишення позову без руху доставлено на електронну адресу адвоката Кручок Н.В. 19 вересня 2025 року о 06-10 год.

Таким чином, ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 17 вересня 2025 року про залишення позову без руху вручено позивачеві 19 вересня 2025 року.

Крім цього, на виконання вимог статей 2, 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» ухвалу про залишення позову без руху від 17 вересня 2025 року внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень, а тому позивач у вільному доступі мав можливість ознайомитись з її змістом.

29 вересня 2025 року (вхід. від 30 вересня 2025 року № 58385) представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Кручок Н.В., подала до суду заяву, у якій зазначила, що дізнавшись 09 серпня 2025 року про постановлення відносно нього оскаржуваної постанови, аби ознайомитись з матеріалами справи та змістом самої постанови, позивач прибув 11 серпня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак дізнатись потрібну йому інформацію не вдалося, ще на вході йому пояснили, що «все направляється поштою і нічого надавати не будуть». На вході до території ІНФОРМАЦІЯ_1 , у воротах стоїть військовослужбовець, який по рації тримає зв`язок з іншими працівниками ТЦК, який і надав ОСОБА_1 інформацію про те, що ніякої справи для ознайомлення йому не дадуть, що все відправляється поштою. Відеоспостереження на вході до території ТЦК не ведеться з міркувань безпеки, а запис відвідувачів цей працівник не здійснює, реєстр відвідувачів ведеться уже на вході в саме приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , куди ОСОБА_1 не був допущеним. Щодо походу ОСОБА_1 до Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) аби ознайомитись з матеріалами ВП № НОМЕР_1, то його як відвідувача установи ніде не реєстрували, він в канцелярії дізнався хто виконавець, підійшов до виконавця, переглянув надану виконавцем папку зі справою, ознайомився з документами і закінчив свій візит. Документально, працівниками Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) візит ОСОБА_1 не фіксувався. Єдиним документальним доказом на підтвердження того, що ОСОБА_1 11 серпня 2025 року відвідував ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 13 серпня 2025 року відвідував Дніпровський ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) є Довідка від

23 вересня 2025 року № 2-23-09, видана за місцем роботи ОСОБА_1 про те, що 11 та 12 серпня

2025 року ОСОБА_1 звертався до роботодавця із заявами про надання йому дозволу на короткотривалу відсутність на робочому місці 11 вересня 2025 року з 08.30 год. до 14.00 год. та 13 вересня 2025 року з 08.00 год. до 12.45 год.

Вимогу суду про надання інформації про поштові відправлення на ім`я позивача вважають некоректною та упередженою. Факт відправки чи невідправки відповідачем оскаржуваної постанови позивачеві має бути встановлений судом під час розгляду справи шляхом витребування від відповідача матеріалів справи про адміністративне правопорушення.

Також позивачем роз`яснено суду, що пошук адвоката для отримання правничої допомоги займає певний час. Аби не натрапити на шахраїв, такий пошук через рекламу в мережі інтернет ОСОБА_1 не здійснював. Рекомендацію звернутися до адвоката Кручок Н.В. позивач отримав від колеги на роботі

20 серпня 2025 року, ввечері того ж дня ОСОБА_1 зателефонував адвокатові і сторони домовились про зустріч на 21 серпня 2025 року. Адвокат Кручок Н.В. має велику зайнятість. Крім того, ОСОБА_1 доглядає з хворою матір`ю - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є інвалідом

3 групи. 21 серпня 2025 року позивач супроводжував матір до медичної установи для проведення комп`ютерної томографії грудної клітки, що підтверджуємо Діагностичним звітом від 21 серпня 2025 року.

Вивчивши зміст заяви про усунення недоліків, суд зазначає таке.

Положеннями частин першої, другої статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, приписи процесуального закону пов`язують початок перебігу строку звернення до суду або з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, або з дня, коли особа могла дізнатися їх порушення.

Частиною другою статті 286 КАС України встановлено, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно із частиною шостою статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Тобто, строк звернення до адміністративного суду може бути поновлений лише за наявності поважних підстав, наявність яких підтверджена відповідними доказами.

Оскаржувану постанову № Б/854 за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 2101 КУпАП винесено 16 січня 2025 року. Таким чином, десятиденний строк на оскарження такої постанови тривав до 27 січня 2025 року (включно).

Позов подано до суду 23 серпня 2025 року засобами підсистеми «Електронний суд» ЄСІТС (вхід. від 25 серпня 2025 року, № 49819), тобто з пропуском встановленого статтею 286 КАС України 10-денного строку звернення до суду з відповідної заявою.

До матеріалів позовної заяви долучено паперову копію військово-облікового документа ОСОБА_3 , паперову копію інформації з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 03 серпня 2025 року щодо ОСОБА_3 , копію постанови за справою про адміністративне правопорушення за частиною третьою статті 210-1 КУпАП від 16 січня

2025 року № Б/854, копію постанови старшого державного виконавця Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Федоренко О.В. про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та копію квитанції від 09 серпня 2025 року № 05Х9-Т30Р-В75С-2Х68 з інформацією про списання коштів з рахунку ОСОБА_1 , а також договір від 22 серпня 2025 року № 47 про надання правничої (правової) допомоги, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Кручок Н.В., довідку від 23 вересня 2025 року, вих. № 2-23-09, видану ПАТ «АК «Водоканал», довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 444007 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , та діагностичний звіт від 21 серпня 2025 року, виданий КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 Дніпровського району міста Києва» ОСОБА_2 .

Як уже зазначалося раніше, оспорювана постанова прийнята відповідачем 16 січня 2025 року та направлена ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку, про що свідчить відмітка на копії такої постанови.

Всупереч вимогам ухвали про залишення позову без руху позивачем не надано інформації про сформовані на ім`я позивача поштові відправлення за період після 16 січня 2025 року або про відсутність таких відправлень чи про неможливість надання такої інформації АТ «Укрпошта». Відомостей про звернення до розпорядника інформації із відповідним запитом до матеріалів заяви про усунення недоліків позивачем не долучено.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску процесуального строку позивач зазначає, що інформацію про наявність виконавчого провадження з примусового виконання оскаржуваної постанови з мобільного застосунку банку ОСОБА_3 отримав 09 серпня 2025 року. З метою отримання інформації про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 11 серпня 2025 року звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Водночас, доказів звернення до відповідного ТЦК та СП не надає, а також доказів відмови у наданні інформації та матеріалів справи про адміністративне правопорушення також не надає.

Позивач зазначає, що 13 серпня 2025 року звернувся до Дніпровського ВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) та ознайомився з матеріалами виконавчого провадження, водночас, будь-яких доказів на підтвердження зазначеного не надає.

Суд також враховує, що постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 з примусового виконання постанови ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 січня

2025 року № Б/854 винесено старшим державним виконавцем Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) 17 липня 2025 року.

Водночас, доказів необізнаності про наявність виконавчого провадження та неможливості ознайомлення з його документами після відкриття, в тому числі засобами АСВП позивачем також не надано, інформації не зазначено.

Долучена до матеріалів заяви копія довідки з місця роботи ОСОБА_4 підтверджує факт відсутності працівника на робочому місці, водночас інформації про фактичне місце перебування останнього у визначений період часу не містить.

Також в ухвалі про залишення позову без руху зазначено, що ОСОБА_3 не обґрунтовано причин неможливості отримання правової допомоги до 22 серпня 2025 року та звернення до суду з метою оскарження постанови у найкоротший строк. Позивач зазначає, що інформацію про виконавче провадження отримав ще 09 серпня 2025 року, 11 серпня 2025 року звернувся до стягувача у виконавчому провадження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , 13 серпня 2025 року - до Дніпровського ВДВС у місті Києві ЦМУ МЮ (м. Київ), у період з до 22 серпня 2025 року будь-яких дій на оскарження спірної постанови не вчиняв та за правовою допомогою не звертався, неможливість звернення до будь-якого іншого адвоката чи установи з метою отримання правової допомоги, з урахуванням високої зайнятості обраного позивачем фахівця, позивачем не обґрунтовано.

Посилання позивача на необхідність здійснення догляду за матір`ю та факт її звернення до медичної установи 21 серпня 2025 року, з урахуванням відсутності інформації про осіб, які її супроводжували, не є безумовною підставою для поновлення пропущеного процесуального строку.

Таким чином, всупереч вимогам ухвали про залишення позову без руху, позивачем не надано інформації про відсутність поштових відправлень на ім`я позивача, доказів на підтвердження дати ознайомлення із оскаржуваною постановою та доказів неможливості звернення за отриманням правової допомоги та своєчасного звернення до суду, поважність причин пропуску процесуального строку не обґрунтовано.

ЄСПЛ у справах «Салов проти України», пункт 93, «Сутяжник проти Росії», пункт 38 підкреслює, що відступ від принципу правової визначеності допустимий не в інтересах правового пуризму, а з метою виправлення помилки, що має фундаментальне значення для судової системи. Зокрема, під правовим пуризмом у практиці ЄСПЛ розуміється невідступне слідування вимогам процесуального закону при вирішенні питання щодо застосування чи скасування таких, що набрали законної сили, судових рішень без врахування того, чи призведе це у подальшому до реального, а не формального усунення допущених судових помилок; надмірно формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному або іншому судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

Крім того, чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, а також строки для подання апеляційної чи касаційної скарги, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. Однак, для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку, оскільки національним законодавством вирішення цього питання віднесено до дискреційних повноважень суду.

Обґрунтовуючи важливість дотримання принципу правової визначеності, ЄСПЛ сформовано практику, відповідно до якої національними судами пріоритетність має надаватися дотриманню встановлених процесуальним законом строків звернення до суду, також строків апеляційного та касаційного оскарження судових рішень, а поновлення пропущеного строку допускається лише у виняткових випадках, коли мають місце не формальні та суб`єктивні, а об`єктивні та непереборні причини їх пропуску.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (PONOMARYOV v. UKRAINE,

№ 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

Європейський суд з прав людини наголосив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позивач не усунув вказані в ухвалі недоліки.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Вказані обставини є підставою для повернення позовної заяви позивачу, в порядку визначеному частиною четвертою статті 169 КАС України.

При цьому враховано позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 20 січня 2021 року № 9901/258/ (11-331заі20) про те, що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169, 248, 294 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, - вважати такою, що не подана, та повернути суб`єкту звернення.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Хромова