Справа № 160/30906/24
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Савченко А.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Східного офісу Держаудитслужби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії,
20 листопада 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Східного офісу Держаудитслужби до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якій позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог, просить:
- стягнути з Військової частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 762602,84 (сімсот шістдесят дві тисячі шістсот дві гривні 84 копійки) за наступними реквізитами:
Населений пункт: м. Київ
Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Дніпропетровська область/24060300
Код отримувача: 37988155
Банк отримувача: Казначейство України
Код класифікації доходів бюджету 24060300
Найменування податку, збору, платежу інші надходження
- зобов`язати військові частину НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові та службові приміщення для розміщення військовослужбовців.
В обґрунтування позовних вимог вказано, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року позивачем проведено планову ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, якою встановлено ряд фінансових порушень, що відображені в акті ревізії від 27.06.2024 року №040403-24/41. Враховуючи, що вжитими в період ревізії заходами не було забезпечено повне усунення виявлених порушень, позивачем було скеровано на адресу відповідача лист від 24.07.2024 № 040420-15/4417-2024 «про усунення виявлених порушень» в строк до 20.08.2024. Так, сформована та скерована підконтрольному об`єкту вимога, прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений Конституцією та Законом №2939, містить чіткі та зрозумілі дії, які повинен вжити відповідач задля усунення порушень, проте, на даний час відповідачем не усунуті порушення, відображені в пунктах 3,4, 5 та 6 зазначеної вимоги, у зв`язку з чим Офіс звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.
10.12.2024 року до суду від Східного офісу Держаудитслужби надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи оригіналу платіжної інструкції від 05.12.2024 року щодо сплати судового збору.
10.12.2024 року до суду надійшов відзив військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому відповідач заперечував проти задоволення позовної заяви і просив повністю відмовити у її задоволенні, посилаючись на те, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України є державною організацією, яка фінансується виключно із державного бюджетну України, відповідно усі асигнування та видатки, які виділяються з державного бюджету для потреб військової частини НОМЕР_1 є обмеженими та визначаються до початку наступного року, тобто військова частина є бюджетною установою, а також неприбутковою установою. Так відповідачем наголошується, що протягом 1 кварталу 2024 року Східним офісом Держаудитслужби було проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 року по 31.12.2023 року, якою встановлено порушення та недоліки, що були відображені в акті ревізії від 27.06.2024 №040420-24/41, який підписано об`єктом контролю із запереченнями, висновки на які надіслано листом від 22.07.2024 №040420-15/4340-2024, проте Східним офісом Держаудитслужби протягом 10-ти робочих днів після реєстрації акта ревізії не було надіслано об`єкту контролю (військовій частині НОМЕР_1 ) вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень, натомість 01.08.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов лист Східного офісу Дсржаудитслужби від 24.07.2024 №040420-15/4417 «про усунення виявлених порушень», в якому описано порушення встановлені Східним офісом Дсржаудитслужби у військовій частині НОМЕР_3 та попереджено про відповідальність за невжиття заходів щодо усунення виявлених недоліків. Даний лист не був підписаний посадовою особою, містивши на місці підпису виключно відбиток гербової печатки. Разом із цим, вказаний лист, окрім того що описує виявлені порушення у іншій військовій частині не містив будь-яких ознак саме вимоги, оскільки із аналізу положень Порядку №550, вимога органу державного фінансового контролю щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства, як документ, повинна бути чітко визначеною. Щодо суті виявлених порушень, то відповідачем зазначається про неможливість забезпечити відображення на позабалансовому обліку орендованих військовою частиною житлових приміщень для розміщення військовослужбовців, оскільки військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України орендує квартири виключно у фізичних осіб та норми ЦК України не відносить до істотних умов договору оренди зазначення вартості орендованого житла. Разом із цим, постановка на позабалансовий облік таких орендованих приміщень за умовною чи орієнтовною грошовою оцінкою - буде протиправною. Також, зважаючи на те, що договір на оренду житлового приміщення є строковим та укладається терміном не більше 1-го року, то у відповідача відсутня можливість для оприбуткування орендованого військовою частиною у фізичних осіб у 2022 та 2023 роках житла. Також відповідачем наголошується, що розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства. Вимоги, як Бюджетного кодексу України, так і Порядку складання, розгляду, затвердження та основні вимоги до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2002 р. № 228 вказують на необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням таких послуг, і не свідчать про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме зі спеціального фонду. Крім цього, нормативно не врегульовано порядок здійснення погодинного розрахунку для виплат грошового забезпечення при виконанні військовослужбовцями своїх професійних обов`язків, в розрізі надання послуг фізичним та/або юридичним особам. Тому, військова частина НОМЕР_1 діяла правомірно в частині не проведення планування грошового забезпечення по спеціальному Фонду, відтак видатки здійснювалися відповідно до кошторисних призначень із загального фонду в межах бюджетних асигнувань. При цьому, надання послуг із забезпечення безпеки військовою частиною НОМЕР_1 здійснюється в порядку господарської діяльності, та кошти отримані як плата за надання таких послуг можуть використовуватись на організацію додаткової (господарської) діяльності та господарські потреби, враховуючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв. Стосовно забезпечення відшкодування шкоди (збитків) заподіяних відповідачеві ТОВ «ПП Південьбуд», ТОВ «БРИК-ИН ГРУПП», ТОВ «БУД ТЕХСПЕЦ», ТОВ «ВІКНО-СЕРВІС», то відповідачем було вжито заходів досудового врегулювання шляхом направлення відповідних листів.
30.12.2024 року до суду від Східного офісу Держаудитслужби надійшла заява про уточнення позовних вимог.
25.03.2025 року до суду від Східного офісу Держаудитслужби надійшла заява про уточнення позовних вимог.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2025 року було відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про повернення позовної заяви.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.8 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Поняття розумного строку не має чіткого визначення, проте розумним уважається строк, який необхідний для вирішення справи відповідно до вимог матеріального і процесуального права.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання п. 1.1.6.2 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Східного офісу Держаудитслужби на I квартал 2024 року, на підставі направлення на проведення ревізії від 28.03.2024 № 146, виданого начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В.В., головним державним аудитором відділу контролю у галузі оборони, в правоохоронних органах, органах влади та контролю за місцевими бюджетами Східного офісу Держаудитслужби ОСОБА_1 проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, за результатами якої складено Акт ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/41 від 27.06.2024 року.
Листом від 09.07.2024 року №6/36/13-1955, військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України були подані заперечення до акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/41 від 27.06.2024 року.
Висновком на заперечення до акта ревізії від 27.06.2024 № 040420-24/41 окремих питань фінансово-господарської діяльності військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, затвердженим начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В. 22 липня 2024 року, - заперечення не були прийняті.
На підставі висновків Акту ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 № 040420-24/41 від 27.06.2024 року, Східним офісом Держаудитслужби винесено вимогу "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024.
Згідно зі змістом зобов`язальної частини вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024:
«На підставі пункту 1 частини 1 статті 8, пункту 7 статті 10, частини 2 статті 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939-ХІІ (далі - Закон №2939-ХІІ), підпункту 7 пункту 4, підпункту 14 пункту 6 Положення про Східний офіс Держаудитслужби, затвердженого наказом Державної аудиторської служби України від 02.06.2016 №23, пунктів 46, 49, 50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550, Східний офіс Держаудитслужби вимагає:
1) розглянути результати проведеної ревізії та питання щодо притягнення у порядку, встановленому законодавством, до відповідальності працівників, винних у допущених порушеннях;
2) відповідно до вимог п. 1.3, 2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, забезпечити відображення за даними бухгалтерського обліку Військової частини дебіторської заборгованості за ненадані комунальні послуги, яка відображена в обліку дебітора станом на 31.12.2023 та не відображена в обліку Військової частини, на суму 5 703,25 гри.
3) Відповідно до вимог ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0. Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, забезпечити відображення па позабалансовому обліку орендованих Військовою частиною житлових приміщень для розміщення військовослужбовців.
4) Відповідно до вимог ч.1, ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 02 «Активи на відповідальному зберіганні» класу 0.Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 № 1203, відобразити на позабалансову обліку майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.
5) Відповідно до вимог абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, забезпечити відшкодування зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 682 192,85 гри, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження».
7) Відповідно до норм статей 193,199,217-218 Господарського Кодексу України від 16.01.2003 № 436-IV та статей 22,611 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435-ІУ забезпечити відшкодування шкоди (збитків), заподіяних військовій частині на загальну суму 5 589,99 гри ( ТОВ «ВІКНО- СЕРВІС» на суму 5 045,16 гри, ФОП ОСОБА_2 на суму 544,83 грн). У випадку неможливості забезпечення відшкодування збитків у вищезгаданому порядку, розглянути питання щодо відшкодування шкоди (збитків) з винної особи відповідно до норм статей 130-136 КЗпПУ.
Крім того, у вищевказаній вимозі Східним офісом Держаудитслужби зазначено, що вичерпну інформацію про вжиті заходи з усунення виявлених порушень разом із завіреними належним чином копіями підтвердних первинних документів, розпорядчих та інших документів надати на адресу Східного офісу Держаудитслужби у строк до 20 серпня 2024 року, а у подальшому інформацію надавати щомісячно до 15 числа місяця до повного усунення виявлених порушень.
Листом військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України «Про надання відповіді на лист Східного офісу Держаудитслужби від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024» від 20.08.2024 року №6/36/12-2306 було, зокрема, повідомлено, що 13.08.2024 командиром військової частини оголошено наказ, відповідно до якого визначено здійснення заходів щодо усунення виявлених порушень в частині відшкодування коштів за ненадані комунальні послуги на суму 5703,25 грн. та щодо відшкодування завищеної вартості виконаних підрядниками - ФОП ОСОБА_2 ,ТОВ «ВІКНО- СЕРВІС», ТОВ «БУД ТЕХСПЕЦ», ТОВ «ПП Південьбуд», ТОВ «БРИК-ИН ГРУППІ» підрядних робіт з поточного та капітального ремонту державного майна. Крім того, повідомлено, що вимоги в іншій частині є необгрунтованими, помилковими та протиправними. Також зазначено, що Східним офісом Держаудитслужби протягом 10-ти робочих днів після реєстрації акта ревізії не було надіслано об`єкту контролю (військовій частині НОМЕР_1 ) вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень, натомість 01.08.2024 на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшов лист Східного офісу Дсржаудитслужби від 24.07.2024 №040420-15/4417 «про усунення виявлених порушень», в якому описано порушення встановлені Східним офісом Дсржаудитслужби у військовій частині НОМЕР_3 та попереджено про відповідальність за невжиття заходів щодо усунення виявлених недоліків. Даний лист, окрім того що описує виявлені порушення у іншій військовій частині не містив будь-яких ознак саме вимоги, оскільки із аналізу положень Порядку №550, вимога органу державного фінансового контролю щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства, як документ, повинна бути чітко визначеною.
Листом Східного офісу Держаудитслужби «Про надання відповіді» №040420/5313-2024 від 11.09.2024 року було, зокрема, повідомлено, що діючим законодавством не затверджено форму вимоги. Вимога від 24.07.2024 №040420-15/4417 «про усунення виявлених порушень» адресована саме об`єкту контролю військовій частині НОМЕР_1 та має відповідно Вимоги щодо усунення виявлених порушень зафіксованих в Акті ревізії від 27.06.2024 №040420-24/41. Зазначення в Вимозі військовій частині НОМЕР_3 , є технічною помилкою та не змінює змісту вимоги адресованої саме військовій частині НОМЕР_1
У зв`язку з не усуненням до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України виявлених Східним офісом Держаудитслужби порушень, відображених в пунктах 3,4, 5 та 6 вимоги вимоги "Про усунення виявлених порушень" від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зважає на таке.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2939-XII).
Здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю) (частина перша статті 1 Закону № 2939-XII).
Згідно з приписами частини другої статті 1 Закону № 2939-XII орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.
Головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і суб`єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували у періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні. (частина перша статті 2 Закону № 2939-XII).
Відповідно до частин другої та третьої статті 2 Закону № 2939-XII Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі. Порядок проведення органом державного фінансового контролю державного фінансового аудиту, інспектування установлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частиною першою статті 4 Закону № 2939-XII інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону №2939-ХІІ органу державного фінансового контролю надається право перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей, документи щодо проведення закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо).
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 113 Бюджетного кодексу України до повноважень органів державного фінансового контролю з контролю за дотриманням бюджетного законодавства належить здійснення контролю, зокрема, за цільовим та ефективним використанням коштів державного бюджету та місцевих бюджетів (включаючи проведення державного фінансового аудита).
Відповідно до пунктів 32, 33 частини першої статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: включення недостовірних даних до звітів про виконання державного бюджету (місцевого бюджету), річного звіту про виконання закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет), а також порушення порядку та термінів подання таких звітів; порушення встановлених вимог щодо ведення бухгалтерського обліку та складання звітності про виконання бюджетів.
Згідно із пунктами 1, 2 частини першої статті 117 Бюджетного кодексу України за порушення бюджетного законодавства до учасників бюджетного процесу можуть застосовуватися такі заходи впливу, зокрема, як: попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства - застосовується в усіх випадках виявлення порушень бюджетного законодавства; зупинення операцій з бюджетними коштами - застосовується за порушення бюджетного законодавства, визначені пунктами 1 - 3, 10, 11, 14 - 29, 32 - 36, 38 і 40 частини першої статті 116 цього Кодексу, у порядку, встановленому статтею 120 цього Кодексу.
За правилами частини першої статті 118 Бюджетного кодексу України попередження про неналежне виконання бюджетного законодавства з вимогою щодо усунення порушення бюджетного законодавства може застосовуватися учасниками бюджетного процесу, уповноваженими цим Кодексом на здійснення контролю за дотриманням бюджетного законодавства.
Постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 затверджено Положення про Державну аудиторську службу (далі - Положення).
Відповідно до пункту 1 Положення, Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.
Підпунктом 3 пункту 4 Положення визначено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.
Пунктом 7 Положення № 43 передбачено, що Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.
Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підпункт 9 пункту 4 Положення № 43).
Пунктом 6 цього Положення передбачено, що Держаудитслужба для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підпункт 16); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підпункт 23).
Зазначені норми узгоджуються з положеннями статті 10 Закону № 2939-ХІІ, якою визначено права органу державного фінансового контролю, зокрема, пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства (пункт 7); звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (пункт 10), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (пункт 13).
Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 2939-XII законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.
Відповідно до пункту 27 Порядку № 631 складення акта перевірки закупівель, його підписання та реалізація результатів перевірки здійснюються за процедурами, передбаченими пунктами 35, 38-47, абзацами першим і другим пункту 48, пунктами 49-52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 р. № 550 (далі - Порядок № 550), з урахуванням норм, установлених цим Порядком.
Відповідно до пункту 2 Порядку №550, інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.
Згідно пунктів 4 - 5 Порядку №550, планові та позапланові виїзні ревізії проводяться органами державного фінансового контролю відповідно до Закону та цього Порядку.
Планові виїзні ревізії проводяться відповідно до планів проведення заходів державного фінансового контролю, затверджених в установленому порядку, позапланові виїзні ревізії - за наявності підстав, визначених Законом.
Згідно пункту 35 Порядку №550, результати ревізії оформляються актом, який повинен мати наскрізну нумерацію сторінок. На першому аркуші акта ревізії, який оформляється на бланку органу державного фінансового контролю, зазначається назва документа (акт), дата і номер, місце складення (назва міста, села чи селища).
Виявлені допущені об`єктом контролю порушення законодавства, контроль за дотриманням якого віднесено до компетенції органу державного фінансового контролю, фіксуються в констатуючій частині акта ревізії з обов`язковим посиланням на норми законів чи інших нормативно-правових актів, які порушено, та зазначенням винних у їх допущенні осіб.
Акт ревізії складається у трьох примірниках: перший - для органу державного фінансового контролю, другий - для об`єкта контролю, третій - для передачі правоохоронним органам у випадках, передбачених цим Порядком та законодавством. Керівник, головний бухгалтер та інші визначені працівники об`єкта контролю зобов`язані ознайомитися з актом ревізії та у разі погодження з викладеними у ньому фактами підписати отримані примірники акта. У разі наявності заперечень щодо змісту акта ревізії керівник, головний бухгалтер чи інші особи підписують його із застереженням (пункти 38, 40 Порядку №550).
Згідно з пунктами 45, 46 Порядку № 550, у міру виявлення ревізією порушень законодавства посадові особи органу державного фінансового контролю, не чекаючи закінчення ревізії, мають право усно рекомендувати керівникам об`єкта контролю невідкладно вжити заходів для їх усунення та запобігання у подальшому. Якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, а у разі надходження заперечень (зауважень) до нього не пізніше ніж 3 робочих дні після надіслання висновків на такі заперечення (зауваження) надсилається об`єкту контролю письмова вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Положеннями пункту 48 Порядку №550 визначено, що якщо вжитими в період ревізії заходами не забезпечено повне усунення виявлених порушень, органом державного фінансового контролю у строк не пізніше ніж 10 робочих днів після реєстрації акта ревізії, та у разі надходження заперечень до нього - не пізніше ніж 10 робочих днів після надсилання висновків на такі заперечення об`єкту контролю надсилається вимога щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства із зазначенням строку зворотного інформування.
Відповідно до пункту 50 Порядку № 550, за результатами проведеної ревізії у межах наданих прав контролюючі органи вживають заходів для забезпечення, зокрема, звернення до суду в інтересах держави щодо усунення виявлених ревізією порушень законодавства з питань збереження і використання активів, а також стягнення у дохід держави коштів, одержаних за незаконними договорами, без встановлених законом підстав або з порушенням вимог законодавства.
Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
Якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів у відповідності до пункту 10 частини 1 статті 10 Закону № 2939 органу державного фінансового контролю надається право звертатися до суду в інтересах держави.
Виходячи з аналізу зазначених правових норм суд зазначає, що органу державного фінансового контролю надано повноваження здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, і у цій частині є обов`язковою до виконання.
Отже, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Так, у пункті 3 вимоги від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024, вказано, відповідно до вимог ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» класу 0 Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, забезпечити відображення на позабалансовому обліку орендованих Військовою частиною житлових приміщень для розміщення військовослужбовців.
Так, у акті ревізії від 27.06.2024 № 040420-24/41 окремих питань фінансово-господарської діяльності військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України за період з 01.01.2022 по 31.12.2023, затвердженим начальником Східного офісу Держаудитслужби Довгим В. 22 липня 2024 року, передбачено, що у 2022-2023 роках КПКВК 1003020, КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» військовою частиною було передбачено видатки на піднайм (найом) житлових приміщень в сумі 3936125,00 грн., які щомісячно, в межах затверджених кошторисів, перераховувались власникам житла згідно з укладеними договорами. Власне житло, що стоїть на балансі бюджетної установи - відсутнє. Військова частина забезпечує військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями відповідно до Порядку оренди та оплати орендованих житлових приміщень в Національній гвардії України, затвердженого наказом від 06.04.2009 №150, укладаючи угоди на оренду житлових приміщень (стор. 31-32).
При цьому, позивачем самостійно зазначається та відповідачем не оспорюється, що оренда житлових приміщень для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі укладених договорів.
Ревізією встановлено, що орендовані квартири не знаходяться на позабалансовому рахунку 01 «Орендовані необоротні активи», який використовується для узагальнення інформації про необоротні активи, отримані від сторонніх осіб, зокрема суб`єктів господарювання (юридичних осіб і фізичних осіб-підприємців) (стор. 32-33)
Крім того, на сторінці 33 вказаного акту ревізії, також зазначено, що при перегляді документів щодо надання житла в оренду, до більшості з них було прикладено договори купівлі-продажу квартир, де визначено купівельну вартість житла.
Відповідно до Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203 встановлено, що клас 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» та на позабалансових рахунках цього класу обліковуються матеріальні цінності, інші активи та зобов`язання, що не належать розпорядникам бюджетних коштів (державним цільовим фондам) або перебувають у їх тимчасовому розпорядженні. Бухгалтерський облік зазначених цінностей ведеться за простою системою, за якою записи про надходження, вибуття, використання, продаж матеріальних цінностей, бланків документів суворої звітності, утворення умовних прав і зобов`язань, списання з балансу майна внаслідок нестачі, псування та дебіторської заборгованості проводяться тільки на одному позабалансовому рахунку із зазначенням змісту і кількісно-вартісних показників операції.
Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» призначено для обліку й узагальнення інформації щодо орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зокрема отримане у користування авторське право та суміжні з ним права, за користування якими сплачується роялті.
Збільшення залишку рахунку відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення - при їх поверненні та у разі закінчення строку користування нематеріальними активами, встановленого договором.
Рахунок 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» має, зокрема, субрахунок, 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів»;
На субрахунку 011 «Орендовані основні засоби розпорядників бюджетних коштів» ведеться облік розпорядниками бюджетних коштів орендованих основних засобів за вартістю, зазначеною в договорі про оренду.
Наказом МВС України № 150 від 06.04.2009 р. було затверджено Порядок оренди та оплати орендованих житлових приміщень у Національній гвардії України. (далі - Порядок № 150)
Цей Порядок визначає процедуру оренди територіальними управліннями, з`єднаннями, військовими частинами і підрозділами, вищими навчальними закладами, навчальними військовими частинами (центрами), базами, установами та закладами Національної гвардії України далі - військові частини) житлових приміщень усіх форм власності для тимчасового проживання в них військовослужбовців та членів їх сімей, а також порядок їх оплати.(п. 1.1. Порядку № 150)
Відповідно до п. 1.2 Порядку № 150 у разі відсутності у військовій частині службового житлового фонду частина зобов`язана для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей орендувати житлові приміщення в межах норм, установлених чинним законодавством.
Згідно п. 2.1 Порядку №150, оренда житлових приміщень підприємств, організацій, установ усіх форм власності та фізичних осіб - власників житла для розміщення військовослужбовців здійснюється військовою частиною на підставі договору, оформленого згідно з вимогами Цивільного кодексу України
Якщо орендодавець є фізичною особою, розмір орендної плати визначається в договорі оренди житлового приміщення. Мінімальна сума орендного платежу визначається за Методикою визначення мінімальної суми орендного платежу за нерухоме майно фізичних осіб, затвердженою постановою Кабінетом Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1253 ( 1253-2010-п ), виходячи з мінімальної вартості оренди одного квадратного метра загальної площі нерухомості, з урахуванням місця її розташування, інших функціональних та якісних показників, що встановлюються органами місцевого самоврядування села, селища, міста, на території яких розташовано житлове приміщення.
Відповідно до п.п. 2.5-2.6 Порядку №150, прийом-передавання орендованих житлових приміщень від орендодавця здійснюється військовими частинами за актом приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 1) відповідно до укладеного договору оренди.
Відповідальними за укладення договорів оренди житлових приміщень, виконання їх умов сторонами, облік орендованих житлових приміщень є квартирно-експлуатаційні служби військових частин.
Облік орендованих житлових приміщень здійснюється в Книзі обліку орендованих житлових приміщень
Згідно з п.п. 3.1-3.3 Порядку №150, військова частина орендує житлове приміщення, яке повинно відповідати вимогам чинного житлового законодавства, і надає його в тимчасове користування військовослужбовцю з обов`язковим укладенням з ним договору користування цим житловим приміщенням та складанням акта приймання-передавання орендованого житлового приміщення (додаток 3), який підписується представниками військової частини та військовослужбовцем.
Орендовані житлові приміщення надаються в тимчасове користування військовослужбовцям, які зареєстровані за місцем проходження військової служби.
Орендовані приміщення розподіляються у військових частинах між військовослужбовцями відповідно до рішень житлово-побутових комісій цих частин, затверджених командиром.
Так відповідачем було зазначено, що через відсутність у військової частини НОМЕР_3 власного житлового фонду, протягом 2022-2023 р. укладались договори найму житла із фізичними особами власниками житла, для розміщення військовослужбовців та членів їх сімей.
Статтею 810 ЦК України передбачено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Таким чином, істотними умовами договору оренди житла є: предмет договору, тобто, об`єкт оренди (житло); строк оренди та орендна плата.
Відповідно до ст. 812 ЦК України, предметом договору найму житла можуть бути помешкання, зокрема квартира або її частина, житловий будинок або його частина.
Строк договору найму житла визначений у ст. 821 ЦК України, а саме договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. До договору найму житла, укладеного на строк до одного року (короткостроковий найм), не застосовуються положення частини першої статті 816, положення статті 818 та статей 822, 823, 824 цього Кодексу.
Стаття 820 ЦК України регулює питання плати за найм житла. Отже, розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Якщо законом встановлений максимальний розмір плати за найм житла, плата, встановлена у договорі, не може перевищувати цього розміру. Одностороння зміна розміру плати за найм житла не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Якщо строк внесення плати за найм житла не встановлений договором, наймач вносить її щомісяця.
Форма договору найму житларегулюється ст. 811 ЦК України, відповідно до якої, договір найму житла укладається у письмовій формі.
Так відповідачем зазначено, що договори найму житлових приміщень, які укладались військовою частиною НОМЕР_1 з фізичними особами та договори користування житловими приміщеннями є строковими, термін дії яких не перевищував один рік.
При цьому, як передбачено як Порядком застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, так і самостійно визначається позивачем, аналітичний облік орендованих необоротних активів ведеться за видами активів, збільшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при надходженні орендованих та отриманих у користування необоротних активів, зменшення при їх поверненні.
З моменту закінчення дії строку договору оренди, його дія припиняється та договір вважається розірваним, в зв`язку з чим предмет договору, а саме житлове приміщення повинно бути повернуто орендодавцеві.
При цьому зменшення залишку рахунку 01 «Орендовані основні засоби та нематеріальні активи» відбувається при поверненні орендованих та отриманих у користування необоротних активів.
Крім того, судом зауважується, що з урахуванням вимог статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин, отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення прав, свобод або інтересів на момент звернення позивача до суду.
Враховуючи, що дані договори укладались на строк до одного року тобто є короткостроковим наймом та станом на даний час дія яких припинена, а житлові приміщення, які були предметом договорів повернуті власникам майна, то суд вважає вимогу позивача про зобов`язання позивача відобразити на позабалансовому обліку орендовані військовою частиною житлові приміщення для розміщення військовослужбовців- безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.
Крім того, щодо твердження позивача про те, що ним не вимагалось від відповідача відобразити в бухгалтерському обліку не оприбутковані квартири у 2022 та 2023 роках, а вимагалось відобразити - орендовані квартири, договори оренди яких є укладеними на дату Акту ревізії, а саме станом на 27.06.2024, то суд вважає таку вимогу безпідставною, оскільки Східним офісу Держаудитслужби проводилась ревізія окремих питань фінансово-господарської діяльності військової частини саме за період з 01.01.2022 по 31.12.2023 рік.
Пунктом 4 вимоги від від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024, вказано, відповідно до вимог ч. 1, ст. 9 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розділу 02 «Активи на відповідальному зберіганні» класу 0 Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203, забезпечити відображення на позабалансову обліку майно, власником якого є Головне управління Національної гвардії України, а саме: службові квартири.
Так у Акті ревізії № 040420-24/4 від 27.06.2024 року (стор. 80-81) було зазначено, що Головним управлінням Національної гвардії України до Військової частини передані 3 квартири в тимчасове користування військовослужбовцям які проходять службу в Військовій частині НОМЕР_1 та знаходяться на обліку у Головному управлінні Національної гвардії України.
Порядок відображення житла, у тому числі службового, як нерухомого активу, повинен вестися відповідно до загальних вимог Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні № 996-ХІУ від 16.07.1999, Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі та типової кореспонденції субрахунків бухгалтерського обліку для відображення операцій з активами, капіталом та зобов`язаннями розпорядниками бюджетних коштів та державними цільовими фондами, затвердженими наказом Мінфіну від 29.12.2015 № 1219 «Про затвердження деяких нормативно-правових актів з бухгалтерського обліку в державному секторі» та інших нормативно-правових актів щодо власності і ведення бухгалтерського обліку в порядку установленому Мінфіном.
Відповідно до п.10 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 03.08.2006 № 1081, оперативний облік службових приміщень ведеться у військовій частині та квартирно-експлуатаційному органі
Як вище вже було зазначено, відповідно до Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2013 №1203 встановлено, що клас 0. «Позабалансові рахунки розпорядників бюджетних коштів та державних цільових фондів» та на позабалансових рахунках цього класу обліковуються матеріальні цінності, інші активи та зобов`язання, що не належать розпорядникам бюджетних коштів (державним цільовим фондам) або перебувають у їх тимчасовому розпорядженні. Бухгалтерський облік зазначених цінностей ведеться за простою системою, за якою записи про надходження, вибуття, використання, продаж матеріальних цінностей, бланків документів суворої звітності, утворення умовних прав і зобов`язань, списання з балансу майна внаслідок нестачі, псування та дебіторської заборгованості проводяться тільки на одному позабалансовому рахунку із зазначенням змісту і кількісно-вартісних показників операції.
Рахунок 02 «Активи на відповідальному зберіганні» призначено для обліку цінностей, які тимчасово знаходяться на підприємстві та не є його власністю, прийняті на комісію, у переробку, до монтажу, в довірче управління. Облік цих цінностей ведеться за цінами, що передбачені в договорах, приймально-передавальних актах тощо. Усі товарно-матеріальні цінності, що обліковуються на цьому рахунку, інвентаризуються в порядку і строки, передбачені для власних цінностей.
Рахунок 02 «Активи на відповідальному зберіганні» має субрахунок 021 «Активи на відповідальному зберіганні розпорядників бюджетних коштів» та субрахунок 022 «Активи на відповідальному зберіганні державних цільових фондів»
В обгрунтування неможливості оприбуткування на позабалансовому обліку військової частини службових квартир, наданих в тимчасове користування військовослужбовцям які проходять службу в Військовій частині НОМЕР_1 , відповідачем зазначено, що оскільки службові квартири знаходяться на обліку у Головному управлінні Національної гвардії України і військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не володіє будь-яким документами щодо їх вартості та не укладає будь-яких договорів стосовно цихквартир, не має доступу до будь-яких документів/інформації щодо даних квартир, відповідно до Порядку застосування Плану рахунків бухгалтерского обліку в державному секторі, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.12.2015 р. №1219 (зі змінами та доповненнями) відсутні підстави для їх оприбуткування, оскільки відсутні відомості щодо вартості такого майна, а облік на позабалансових рахунках ведеться виключного за задокументованою вартістю.
Проте суд вважає вказану позицію відповідача хибною, оскільки останній не був позбавлений можливості звернутися до Головного управління Національної гвардії України, як власника службових квартир, переданих військовій частині НОМЕР_1 в тимчасове користування з метою забезпечення житлом військовослужбовців які проходять службу в цій військовій частині, з вимогою щодо надання інформації про вартість вказаного майна.
При цьому, відповідачем до суду не було надано будь-яких доказів того, що ним не було набуто права володіння, розпорядження або користування зазначеним службовим фондом.
Враховуючи вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України необхідно обліковувати службові квартири на позабалансовому рахунку 02 «Активи на відповідальному зберіганні»,а саме на субрахунку 021 «Активи на відповідальному зберіганні розпорядників бюджетних коштів».
Таким чином позовні вимоги Східного офісу Держаудитслужби в частині зобов`язання військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України відобразити на позабалансовому обліку службові приміщення для розміщення військовослужбовців є обгрунтованими та підлягають задоволенню.
У пункті 6 вимоги від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024, зазначено, що відповідно до вимог абз. 17 п.4 ст.13 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 №2456-VI, забезпечити відшкодування зайво використаних коштів загального фонду на покриття витрат спеціального фонду (проведення видатків на виплату грошового забезпечення, сплату єдиного соціального внеску, видатків на харчування і медикаменти, які включені до калькуляцій з надання платних послуг) при наданні платних послуг на суму 682 192,85 гри, шляхом сплати коштів спеціального фонду в дохід державного бюджету за кодом 21080500 «Інші надходження».
Пунктом 1 частини другої статті 92 Конституції України визначено, що Державний бюджет України і бюджетна система України встановлюються виключно законами України.
Статтею 4 Бюджетного кодексу України (у редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що до нормативно-правових актів, що регулюють бюджетні відносини в Україні, зокрема, відносяться Бюджетний кодекс та закон про Державний бюджет України
Частиною першою статті 13 Бюджетного кодексу України унормовано, що бюджет може складатися із загального та спеціального фондів.
Відповідно до частини четвертої статті 13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. При цьому надходження бюджетних установ у вигляді майна (активів) в натуральній формі, отримане від інших бюджетних установ, які відповідно до законодавства виконують функції з управління об`єктами державної (комунальної) власності, у межах відповідного бюджету, не є власними надходженнями таких бюджетних установ.
Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи:
- перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством;
У складі першої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - плата за послуги, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю; підгрупа 2 - надходження бюджетних установ від додаткової (господарської) діяльності; підгрупа 3 - плата за оренду майна бюджетних установ, що здійснюється відповідно до Закону України "Про оренду державного та комунального майна"; підгрупа 4 - надходження бюджетних установ від реалізації в установленому порядку майна (крім нерухомого майна).
- друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ.
У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 1 - благодійні внески, гранти та дарунки; підгрупа 2 - кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів, у тому числі заходів з відчуження для суспільних потреб земельних ділянок та розміщених на них інших об`єктів нерухомого майна, що перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб; підгрупа 3 - кошти, що отримують вищі та професійно-технічні навчальні заклади від розміщення на депозитах тимчасово вільних бюджетних коштів, отриманих за надання платних послуг, якщо таким закладам законом надано відповідне право.
Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 Бюджетного Кодексу України) на: покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи); організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи); утримання, облаштування, ремонт та придбання майна бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 3 першої групи); ремонт, модернізацію чи придбання нових необоротних активів та матеріальних цінностей, покриття витрат, пов`язаних з організацією збирання і транспортування відходів і брухту на приймальні пункти (за рахунок надходжень підгрупи 4 першої групи); господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи); організацію основної діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгруп 1 і 3 другої групи); виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).
Платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини 2 статті 57 Бюджетного Кодексу України), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.
Пунктом 30 частини 1 статті 2 Бюджетного кодексу України передбачено, що основним плановим фінансовим документом бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень - є кошторис.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 р. № 228 було затверджено Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (далі Порядок №228)
Відповідно до п. 1 Порядку №228, кошторис має такі складові частини:
- загальний фонд, який містить обсяг надходжень із загального фонду бюджету та розподіл видатків за повною економічною класифікацією видатків бюджету на виконання бюджетною установою (далі - установа) основних функцій або розподіл надання кредитів з бюджету за класифікацією кредитування бюджету;
- спеціальний фонд, який містить обсяг надходжень із спеціального фонду бюджету на конкретну мету та їх розподіл за повною економічною класифікацією видатків бюджету на здійснення відповідних видатків згідно із законодавством, а також на реалізацію пріоритетних заходів, пов`язаних з виконанням установою основних функцій, або розподіл надання кредитів з бюджету згідно із законодавством за класифікацією кредитування бюджету.
Формування спеціального фонду проекту кошторису в частині власних надходжень бюджетних установ (далі - власні надходження) здійснюється за групами та підгрупами, визначеними Бюджетним кодексом України. (п. 18 Порядку №228)
Згідно з п. 19 Порядку №228, спеціальний фонд проекту кошторису передбачає складення зведення показників спеціального фонду кошторису за всіма джерелами надходження коштів до цього фонду та відповідними напрямами їх використання. Розподіл видатків бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду проекту кошторису проводиться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень, запланованих на цю мету в зазначеному фонді. Відповідальність за виникнення заборгованості, що склалася за видатками спеціального фонду, несе виключно розпорядник, з вини якого вона утворилась.
Відповідно до п. 20 Порядку №228 під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності здійснення видатків на охорону праці, погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому бюджетному періоді.
Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на оплату комунальних послуг та енергоносіїв. Під час визначення обсягів видатків у проекті кошторису установи повинен забезпечуватися режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи. При цьому видатки на заробітну плату з коштів спеціального фонду обчислюються залежно від обсягу діяльності, що провадиться за рахунок цих коштів, із застосуванням встановлених законодавством норм, які використовуються установами аналогічного профілю.
Мінфін має право визначати на кожний рік порядок врахування у кошторисах обсягів заборгованості, яка виникла внаслідок непогашення бюджетних зобов`язань установ.
Видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.
При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства. (п. 23 Порядку №228).
Відповідно до ч.3. ст.13 Бюджетного кодексу України складовими частинами спеціального фонду бюджету є:
- доходи бюджету (включаючи власні надходження бюджетних установ), які мають цільове спрямування;
- видатки бюджету, що здійснюються за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету (у тому числі власних надходжень бюджетних установ);
- кредитування бюджету (повернення кредитів до бюджету з визначенням цільового спрямування та надання кредитів з бюджету, що здійснюється за рахунок конкретно визначених надходжень спеціального фонду бюджету);
- фінансування спеціального фонду бюджету.
Відповідно до абз.1 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету.
Крім того, відповідно до абз.17, 20 ч.4. ст.13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ використовуються на організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи) та господарські потреби бюджетних установ, включаючи оплату комунальних послуг і енергоносіїв (за рахунок надходжень підгруп 2 і 4 першої групи).
Відповідно до ст. 7 Бюджетного кодексу України, одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів - тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України» Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання, зокрема, завдань із охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки.
Так відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, військова частинв НОМЕР_1 Національної гвардії України має основний вид економічної діяльності 84.24 діяльність у сфері охорони громадського порядку та безпеки.
Згідно з статтею 2 Закону України «Про Національну гвардію України» основними функціями Національної гвардії України є, зокрема, охорона громадської безпеки і порядку, забезпечення захисту та охорони життя, здоров`я, прав, свобод і законних інтересів громадян.
Зазначена функція реалізується відповідачем через надання Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України в межах договорів охоронних послуг з охорони громадського порядку.
Відповідно до частини 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, зокрема, поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).
Суд встановив, що Військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України видана ліцензія Серія АЕ № 526854 від 05.03.2015 на охоронну діяльність.
Військовослужбовці Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, виконуючи функцію з охорони громадської безпеки і порядку, несуть на постах військову службу зі зброєю.
Відтак, вказана діяльність з надання охоронних послуг є основною та такою, що відповідає статті 2 Закону України «Про Національну гвардію України», а тому, не є факультативною (господарською).
Відтак, такі військовослужбовці вважаються такими, що виконували обов`язки військової служби. За виконання обов`язків військової служби військовослужбовцям Національної гвардії України відповідно до статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку зі значущістю виконуваних функцій державою гарантується право на отримання грошового забезпечення. Вказане твердження також кореспондується з правом на можливість заробляти собі на життя працею відповідно до статті 43 Конституції України.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про оплату праці», оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.
На підставі вищезазначених вимог Порядку №228, судом констатується, що першочерговим є забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями. Грошове забезпечення військовослужбовців, яке не може бути поставлене в залежність від таких факторів як надходження грошей за надання послуг з охорони.
Відповідно до пункту 23 Порядку №228 видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду.
При цьому розпорядник здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків за цими зобов`язаннями із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.
Оскільки заборгованостей установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом у ревізійний період який охоплює 2022 та 2023 рік не було, то згідно з вказаним положенням здійснювалося за встановленими напрямами використання (зокрема на будівельні роботи необхідні для підвищення боєздатності військової частини та закупівлю товарів і послуг необхідних для підтримання високої боєздатності військової частини). Тобто кошти (власні надходження), які надходили від надання охоронних послуг згідно з положеннями частини 4 статті 13 Бюджетного Кодексу України були зараховані до спеціального фонду Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.
Жодним з перелічених нормативних актів безпосередньо не врегульовано порядок надання платних послуг по забезпеченню безпеки військовослужбовцями та процедур оплати грошового забезпечення цим військовослужбовцям, які в межах робочого часу залучаються до роботи на виконання, укладених військовою частиною, договорів по наданню вказаних платних послуг за рахунок спеціального фонду.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що зазначені положення вказують на необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням таких послуг, і не свідчать про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме із спеціального фонду.
Отже, відповідачем правомірно здійснювалися видатки на грошове забезпечення військовослужбовців відповідно до кошторисних призначень із загального фонду в межах бюджетних асигнувань.
Слід зазначити, що діюче законодавство вказує на необхідність покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, і не свідчить про необхідність складання штатного розпису по спеціальному фонду та виплату грошового забезпечення військовослужбовцям саме зі спеціального фонду.
Таким чином, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення з Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України у дохід Державного бюджету України кошти у сумі 682192,85 грн., на виконання вимог пункту 6 вимоги від 24.07.2024 №040420-15/4417-2024.
Відповідно до Акта ревізії № 040420-24/4 від 27.06.2024 року (стор. 87-88), по актах приймання виконаних будівельних робіт за ф. КБ-2в, які підлягають обов`язковому застосуванню при проведенні взаєморозрахунків за виконані роботи між замовниками та виконавцями робіт з будівництва, що здійснюються за рахунок бюджетних коштів та коштів підприємств, установ та організацій державної власності, встановлені окрем порушення, зокрема, по підряднику ТОВ «БУД ТЕХСПЕЦ».
При формуванні складу прямих витрат акта приймання виконаних будівельних робіт №1 за жовтень 2023 р. на суму 447,3 тис. грн.щодо поточного ремонту їдальні внутрішніх приміщень для миття посуду та нарізання хлібу до витрат праці робітників безпідставно застосовано коефіцієнт у розмірі 1,2.
Застосовувати коефіцієнти до норм витрат праці робітників, зайнятих на ремонтно-будівельних роботах, і часу експлуатації машин та механізмів для урахування впливу умов виконання робіт дозволяється у випадку наявності ускладнювальних факторів виконання робіт, що має бути підтверджено проектом організації ремонту або дефектним актом.
Роз`яснення щодо застосування підвищувальних коефіцієнтів надані Мінрегіонбудом України та у Збірниках «Ціноутворення у будівництві» №4 за 2007 рік, стор. 27-28 та № 2 за 2009 рік, стор. 60-61.
При формуванні складу прямих витрат акта приймання виконаних будівельних ообіт № 1 за жовтень 2023 р. на суму 627,6 тис. грн. щодо капітального ремонту їдальні будівлі штаб ідальня м. Павлонрад в/м №4 зайво включено роботу з установлення змішувачів (КР15-33-3), яка врахована складом робіт КР15-32-6 «Установлення умовальників одиночних з підведенням холодної та гарячої води».
Внаслідок вищезазначених порушень, які тривали на момент ревізії, військовій частині завдано матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 75 364,83 гривень.
Вищезазначене є порушенням бюджетного законодавства, що визначено п. 40 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу від 08.07.2010 № 2456-VI.
Відповідно до статті 891 Цивільного кодексу України, підрядник відповідає за недоліки проектно-кошторисної документації та пошукових робіт, включаючи недоліки, виявлені згодом у ході будівництва, а також у процесі експлуатації об`єкта, створеного на основі виконаної проектно-кошторисної документації і результатів пошукових робіт.
У разі виявлення недоліків у проектно-кошторисній документації або в пошукових роботах підрядник на вимогу замовника зобов`язаний безоплатно переробити проектно-кошторисну документацію або здійснити необхідні додаткові пошукові роботи, а також відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено договором або законом.
Листом ТОВ «БУД ТЕХСПЕЦ» (вх. в/ч НОМЕР_1 НГУ №1/238-2025 від 14.05.2025 року) було, зокрема, повідомлено, що у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, щодо введення на всій території України воєнного стану ТОВ «БУД ТЕХСПЕЦ» перебуває в стані припинення своєї діяльності. Накож у вказаному листі висловлено прохання, щодо розгляду питання, щодо реструктуризації вищевказаного боргу, здійснювати оплату частинами починаючи з травня місяця 2025 року по серпень місяць 2025 року.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
За змістом положення частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Отже, інші доводи сторін не потребують правового аналізу, оскільки не мають вирішального значення.
Підсумовуючи викладене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позов належить частковому задоволеню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Оскільки витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз, не здійснювались, судові витрати на сплату судового збору позивачу не відшкодовуються.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Населений пункт: м. Київ
Отримувач: ГУК у Дніпропетровській області/Дніпропетровська область/24060300
Код отримувача: 37988155
Банк отримувача: Казначейство України
Код класифікації доходів бюджету 24060300
Найменування податку, збору, платежу інші надходження
Зобов`язати військові частину НОМЕР_1 Національної гвардії України (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) відобразити на позабалансовому обліку службові приміщення для розміщення військовослужбовців.
В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Савченко