Справа № 635/5481/25
Суддя: Пілюгіна О. М.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 635/5481/25
Провадження № 2-а/635/167/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Головінов С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

представник позивача - Козаренко Наталя Юріївна, яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серії АН № 1801407 від 29 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В :

позивач подав до суду адміністративний позов та просить визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1729 від 17 липня 2025 року про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП; справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно позивача закрити.

В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що позивач перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_1 та уточнив своєчасно свої данні 12.11.2024, зокрема, засоби зв`язку (номер телефону НОМЕР_1 та е-mail: ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Крім того, позивач внаслідок загального захворювання має інвалідність III групи зі строком дії до 01.06.2027, тому має відстрочку до завершення мобілізації на підставі пункту 2 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» строком до 14.07.2026 включно. 14.07.2025 позивач виявив у мобільному застосунку «Резерв+» червону стрічку із позначенням «Порушення правил військового обліку». В цей же день, 14.07.2025 позивач, з метою з`ясування обставин та підстав порушення правил військового обліку, одразу відправився до ІНФОРМАЦІЯ_1 , де черговим ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлено, що наразі до електронної черги неможливо записатися внаслідок збою системи та повідомлено телефонний номер НОМЕР_2 за яким позивач зможе записатися на прийом для з`ясування всіх обставин вже на 15.07.2025. Зранку 15.07.2025 позивач за наданим телефонним номером записався на, прийом до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.07.2025 о 12:00. 15.07.2025 ІНФОРМАЦІЯ_2 складено Протокол № 1729 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУППА від 15.07.2025 у відношенні позивача, та винесено Постанову № 1729 від 15.07.2025 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП з накладенням на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 17000,00 гривень, в якій зазначено, що 15 липня 2025 року під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_2 відомостей (персональних та службових) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, виявлено факт порушення ОСОБА_1 законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, та що позивач, будучи військовозобов`язаним, без поважних на те причин не з`явився за викликом по повістці 30 червня 2025 року о 14:00, яку ІНФОРМАЦІЯ_2 сформовано та направлено через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, з вимогою з`явитися до 30.06.2025. Поряд з цим, відповідачем повідомлено, що факт направлення Повістки №4025676 від 19.06.2025 рекомендованим поштовим відправленням за тренінгом поштового відправлення № 540 з описом вкладення та повідомленням про вручення за адресою перебування позивача як ВПО, а саме: АДРЕСА_1 , підтверджується повідомленням АТ «Укрпошта» за місцем обслуговування позивача, та підставою повернення повідомлення про вручення поштової кореспонденції є особисте отримання направленої кореспонденції від ІНФОРМАЦІЯ_2 повістки, що підтверджується підписом позивача. Проте 15.07.2025 позивачем самостійно перевірено відомості щодо поштового відправлення за трекінгом № 540 на офіційному веб-сайті АТ «УКРПОШТА», відповідно до яких, вказане поштове відправлення, а саме Повістка № 4025676 від 19.06.2025 з описом вкладення та повідомленням про вручення, прийнято до відправки 24.06.2025 (05300, місто Київ, Україна); 26.06.2025 - невдала спроба вручення (36021, місто Полтава, Україна) та 30.06.2025 здійснено повернення відправнику з підстав, що одержувач відсутній за вказаною адресою: 36021, місто Полтава, Україна). Позивачем підписані Протокол та спірна Постанова з приміткою, що ОСОБА_1 з ними не згоден, повістку фактично не отримував, належним чином оповіщення від АТ «УКРПОШТА» не отримував. Позивач, в ході бесіди із представником територіального центру комплектування та соціальної підтримки та безпосередньо перед складенням Протоколу та винесенням спірної Постанови, повідомив, що він має відстрочку до завершення мобілізації, яка дійсна до 14.07.2026 включно, оскільки останній має інвалідність III групи зі строком дії до 01.06.2027, та 23.12.2025 своєчасно пройшов ВЛК. Позивачем як в застосунку своєчасно були уточнені дані, так і 15.07.2025 надані оригінали документів для огляду, які визначені законом, та як наслідок, останній має всі законні підстави для відстрочки під час мобілізації. В оскаржуваній Постанові про притягнення до адміністративної відповідальності зазначається про те, що позивач не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, будь-яких повідомлень про вказаний в Постанові виклик 30.06.2025 о 14:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач не отримував, а дізнався про порушення правил військового обліку після відкриття застосунку «Резерв+» 14.07.2025 у мобільному телефоні. Позивачу надали для огляду зазначену Повістку безпосередньо 15.07.2025 та відповідно до відомостей згідно трекінгу поштового відправлення № 540, вказане поштове відправлення не було вручено позивачу 26.06.2025 та 30.06.2025 АТ «УКРПОШТА» здійснено повернення відправнику, що свідчить про відсутність належного повідомлення позивача про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виключає адміністративну відповідальність за частиною третьою статті 2101 КУпАП. При оновленні військово облікових даних в застосунку «Резерв+» позивач повідомив відповідачу номер мобільного телефону НОМЕР_1 та електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте у повістці, яку позивачу 15.07.2025 надали для огляду у ІНФОРМАЦІЯ_2 та на поштовому відправленні відповідальний працівник не зазначив номер телефону позивача, що і призвело до необізнаності позивача про її надходження, та неявки до ТЦК з поважної причини. Крім того станом на 14.07.2025 позивач не був притягнутий до адміністративної відповідальності, тоді як червона стрічка в застосунку «Резерв+» вже відображала «Порушення правил військового обліку», та протокол та постанова датуються 15.07.2025 після особистого прибуття до відповідача. Таким чином, позивач вважає, що при винесенні спірної Постанови допущені порушення матеріального та процесуального права, які дають підстави визнати протиправною та скасувати спірну Постанову № 1729 від 15 липня 2025 року. За викладених обставин позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 липня 2025 року відкрито провадження у справі.

Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Відповідач про день, час та місце розгляду справи належним чином у встановленому законом порядку повідомлений, його представник в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини третьої статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Суд, заслухавши позивача та його представника, дослідивши надані докази встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою № 1729 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15 липня 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень. Зі змісту постанови вбачається, що громадянину України ОСОБА_1 сформовано та направлено повістку через АТ «УКРПОШТА» для уточнення даних, з вимогою з`явитися до 30.06.2025, але ОСОБА_1 порушив вимоги Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених у Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 № 1487, абз. 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позивачем в якості доказів надані:

Копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 4814, видана на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

копія картки № 2304/АВ від 16 грудня 2024 року обстеження та медичного огляду на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та Витяг з рішення ескпертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до районних (міських) ТЦК та СП, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів, відповідно до яких ОСОБА_1 має інвалідність 3-ї групи;

копія довідки № 10/3836 військово-лікарської комісії, відповідно до якої ОСОБА_1 придатний до служби у військових частинах забезпечення, ТЦК та СП, ВВНЗ, навчальних центрах, закладах (установах), медичних підрозділах, підрозділах логістики, зв`язку, оперативного забезпечення, охорони.

Відповідно до скріншоту з мобільного застосунку «Резерв+» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дані уточнив вчасно 12.11.2024.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 235 КУпАП, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення в особливий період адміністративних правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, розгляд яких віднесено до компетенції територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України (у частині правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України), якщо особа не з`явилася без поважних причин або не повідомила причину неприбуття на виклик територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце виклику, та за наявності у територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України підтвердних документів про отримання особою виклику.

Відповідно до ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 цієї статті, в особливий період.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

В постанові Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 205/1993/17-ц (касаційне провадження № 61-1664св17) встановлено, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Разом із тим, з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року в Україні указом президента України № 64/2022, який був затверджений Законом України №2102-IXвід 24.02.2022 на всій території держави було введено воєнний стан строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, останній раз указом президента України № 478/2025 від 14.07.2025, який затверджений Законом України 4524-IX від 15.07.2025 з 05 години 30 хвилин 7 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Диспозиція ч. 1 ст. 210-1 КУпАП - є бланкетною, визначає безпосередньо саме адміністративне правопорушення, для повного визначення ознак та складу цього правопорушення слід звернутися до інших норм права, які містяться в законних та підзаконних нормативно-правових актах, які передбачають конкретні обов`язки військовозобов`язаних.

В оскаржуваній постанові зазначено, що позивачем порушено вимоги абз. 8 ч. 3, абз. 3, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Правила військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, викладених Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів ПКМУ від 30.12.2022 № 1487, але при цьому оскаржувана постанова містить лише виклад обставин щодо порушення позивачем обов`язку за повісткою з`явитись за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно абз. 8 ч. 3, абз. 2, 5 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок включає дотримання правил військового обліку; громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних, викладених у додатку 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 №1487 призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами. Прокурор здійснює нагляд за додержанням законів при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення шляхом реалізації повноважень щодо нагляду за додержанням законів при застосуванні заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У розумінні статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Крім того, згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Разом з тим, Велика Палата Верховного суду в постанові від 25 червня 2020 року у справі №520/2261/19 (п. 47 постанови) зазначила, що визначений ч. 2 ст. 77КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

У відповідності до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Наявна у справі оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення не є беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки постанова є саме тим рішенням відповідача, що оскаржується, в якому посадова особа ІНФОРМАЦІЯ_1 відображає своє власне бачення порушень.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження, щодо належного оповіщення про виклик ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 як обов`язкової підстави для висновування про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на те, що повістка з вимогою з`явитися до 30.06.2025 не була направлена належним чином позивачу і останній не був належним чином у встановленому законом порядку повідомлений про необхідність з`явитися до 30.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Відповідачем не доведено факту наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені в ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу і події адміністративного правопорушення у зв`язку з недоведеністю вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, суд вважає за необхідне скасувати постанову № 1729 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 15 липня 2025 року та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Такі висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2019 року у справі № 354/512/16-а, від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а.

Таким чином, суд повністю задовольняє вимоги позивача.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Як встановлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року по справі №543/775/17, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, розмір судового збору, який необхідно було позивачу сплатити за подання вказаного адміністративного позову станом на день подання позову складав 605 гривень 60 копійок.

Позивачем сплачений судовий збір, що підтверджується платіжною квитанцією № TS208086 від 16.07.2025.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки судом повністю задоволено позовні вимоги, судовий збір стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 5, 7, 8, 9, 72-78, 241-246, 286, 293 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити повністю.

Скасувати постанову № 1729 по справі про адміністративне правопорушення від 15 липня 2025 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17000 гривень.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , код ЄРДПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя О.М. Пілюгіна