Справа № 320/58095/24
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Файдюка В.В.,

суддів Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27 березня 2025 року про повернення зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у місті Києві про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення компенсації, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2024 року Головне управління Національної поліції у місті Києві (далі - позивач, ГУ НП у м. Києві) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про відшкодування завданої шкоди у сумі 3899 грн.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Цією ж ухвалою встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення йому копії ухвали для подання відзиву на позов.

27.02.2025 відповідачем було подано зустрічний позов до ГУ НП у м. Києві, в якому ОСОБА_1 просила:

1. Визнати протиправними дії ГУ НП у м. Києві щодо порушення процедури звільнення, зокрема:

- ненадання наказу про звільнення;

- незаконне утримання в штаті після подання рапорту;

- затримку остаточного розрахунку та невиплату належних сум.

2. Зобов`язати ГУ НП у м. Києві здійснити звільнення позивачки відповідно до законодавства.

3. Стягнути з ГУ НП у м. Києві:

- компенсацію за затримку остаточного розрахунку відповідно до ст. 116, 117 КЗпП України;

- доплати за ненормований графік, роботу у вихідні та святкові дні, невикористану відпустку.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 зустрічну позовну заяву і додані до неї документи повернуто заявнику.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду, відкрити провадження за зустрічним позовом, об`єднати провадження за первісним позовом в одне провадження та здійснити подальший розгляд справи у межах єдиного процесу.

Після усунення визначених в ухвалі від 04.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025 відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Указану ухвалу суду апеляційної інстанції отримано Київським окружним адміністративним судом 16.04.2025, однак матеріали справи станом на 06.10.2025 до Шостого апеляційного адміністративного суду не надійшли.

У свою чергу на адресу суду апеляційної інстанції 02.10.2025 від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід, в якій остання просила задовольнити її заяву про відвід усього складу колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №320/58095/24, оскільки наявні обставини об`єктивно викликають сумнів у їхній неупередженості та об`єктивності та передати справу на розгляд у новому складі суддів.

Указана заява обґрунтована тим, що ухвалою суду від 04.04.2025 було залишено без руху апеляційну скаргу ОСОБА_1 у зв`язку з несплатою судового збору. Недоліки апеляційної скарги були усунуті 09.04.2025, однак 09.04.2025 відповідачу було повторно направлено ухвалу від 04.04.2025, яка сформована в ЄСІТС 10.04.2025 та про вручення якої у застосунку «ДіЯ» зафіксовано повідомлення. Однак станом на день подання заяви про відвід повторна ухвала видалена з ЄСІТС і відсутня у розділі «Судові рішення», однак інформація про її надсилання залишається у застосунку «ДіЯ». Викладене, на переконання заявника, свідчить про неналежну процесуальну поведінку апеляційного суду, порушення принципу публічності та відкритості судових рішень та, як наслідок, породжує обґрунтовані сумніви щодо доброчесності та неупередженості суддів, що є підставою для їх відводу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України.

Розглянувши вказану заяву та перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного. При цьому судова колегія не переконана, що у цій справі достатньо ознак, які б давали підстави вважати, що судді Файдюк В.В., Карпушова О.І. та Мєзєнцев Є.І. проявляють особисту упередженість.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про безсторонність суддів.

Так, як було встановлено вище, в якості підстав для відводу суддів у цій справі відповідач визначає повторне отримання ним ухвали від 04.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху 09.04.2025, у той час як, за твердженням ОСОБА_1., недоліки апеляційної скарги були усунуті 09.04.2025.

Разом з тим, наведені доводи, на переконання суду, не можуть бути свідченням існування об`єктивних обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності суддів з огляду на таке.

Як було встановлено раніше, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.04.2025 апеляційну скаргу ОСОБА_1. на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025 залишено без руху з підстав ненадання документа про сплату судового збору в сумі 2422,40 грн на реквізити Шостого апеляційного адміністративного суду та встановлено апелянту десятиденний строк з дня вручення цієї ухвали протягом якого мають бути усунуті недоліки апеляційної скарги.

Копія указаної ухвали отримана відповідачем в електронному кабінеті 09.04.2025 о 23:59, тобто у розумінні положень ч. 6 ст. 251 КАС України 10.04.2025.

У зв`язку з усуненням визначених в ухвалі від 04.04.2025 про залишення апеляційної скарги без руху недоліків Шостий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.04.2025 відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 27.03.2025.

Викладене, на переконання колегії суддів, свідчить про помилковість доводів заявника про те, що у межах цієї справи ухвала від 04.04.2025 повторно направлялася відповідачу, оскільки, як було встановлено вище, ухвала про залишення апеляційної скарги без руху вперше доставлена до електронного кабінету ОСОБА_1. 09.04.2025 о 23:59. Крім того, суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що отримання ухвали від 04.04.2025 лише 09.04.2025 поставило його у стан правової невизначеності, оскільки, як було неодноразово наголошено вище, після усунення недоліків апеляційної скарги провадження за нею було відкрито відповідною ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2025.

Отже, заявником не надано жодного доказу на підтвердження сумніву щодо об`єктивності колегії суддів, а самого лише зазначення про наявність такого сумніву без посилання на конкретні доведені та об`єктивні обставини, з існуванням яких процесуальний закон пов`язував би виникнення підстав для відводу суддів, недостатньо для висновку про їх існування в межах спірних правовідносин.

У справі «Газета Україна-Центр проти України» (заява № 16695/04), рішення від 15.07.2010, Європейський суд з прав людини зазначив, що відповідно до усталеної практики суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Проаналізувавши викладені у заяві міркування та наведені доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність визначених процесуальним законом підстав для відводу складу суду у цій справі, оскільки заява не містять посилань на обставини, які за суб`єктивними чи об`єктивними критеріями виключають можливість участі суддів у розгляді цієї справи, відповідно до статей 36, 37 КАС України.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість суддів Файдюка В.В., Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І. у результаті розгляду цієї справи, або наявність обставин, які обґрунтовано викликають сумнів в їх неупередженості, із змісту доводів заяви про відвід не вбачається.

Отже, на думку судової колегії, оскільки інших обставин, які б, на переконання ОСОБА_1., свідчили про упередженість або необ`єктивність суддів Файдюка В.В., Карпушової О.В. та Мєзєнцева Є.І., не зазначено, а викладені у заяві доводи не дають підстав для висновку про необхідність відводу суддів від цієї справи, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід не може вважатися обґрунтованою.

Відповідно до абз. 1 ч. 4 ст. 40 КАС України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

При цьому, за правилами ч. 11 ст. 40 КАС України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Керуючись ст. ст. 38-40, 248, 325 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати необґрунтованим відвід колегії суддів у складі судді-доповідача Файдюка В.В., суддів Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І. у цій справі.

Передати справу №320/58095/24 для визначення за допомогою автоматизованої системи документообігу суду судді, що вирішуватиме питання про відвід.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В.В. Файдюк

Судді О.В. Карпушова

Є.І. Мєзєнцев

Повний текст ухвали складений та підписаний 06 жовтня 2025 року.