Справа № 521/12032/25
Суддя: Поліщук І. О.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/521/167/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Поліщук І.О.

при секретарі Коржеван В.А.,

представника відповідача Євдокимова Д.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Одесі справу адміністративної юрисдикції за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеської митниці, про скасування постанови у справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ:

14 липня 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом до Одеської митниці Держмитслужби, посилаючись на те, що 27.02.2025 в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород- Дністровський» Одеської митниці по смузі руху «зелений коридор» в напрямку з України до Молдови, в`їхав автомобіль марки «Mercedes Vito» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації - Молдова), під керуванням громадянина гр. Республіки Молдови ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

В ході здійснення митного контролю, під час огляду автомобіля «Mercedes Vito», а саме вантажного відсіку (реєстраційний номер VIY829, кузов № НОМЕР_2 ), без ознак приховування виявлено товари у асортименті (чай, кофе, одяг, парфуми, лікарські засоби, тощо) без будь-яких товаросупровідних документів.

В наступному Митним органом було здійснено запит щодо надання інформації про ціну товарів, та відповіді з мережі «Інтернет» та інформаційної довідки про ціну ТОВ «Експоцентр Одеса» від 25.03.2025 № 0162-inf встановлено, що загальна вартість виявленого товару складає 654 060 грн. (по курсу НБУ станом на 27.03.2025 складає 14992,71 євро), що на 4 992,71 євро перевищує вартість товару (10000 євро), який підлягає письмовому декларуванню з поданням митної декларації.

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою Митної служби у відношенні гр. Республіки Молдови ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) складено протокол про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 від 27.03.2025 за ознаками ч.2 ст. 471 МК України.

Проте Позивач не погоджується із вказаними обставинами, та вважає складання такого протоколу та в подальшому постанови про порушення митних правил за ознаками ч.2 ст. 471 МК України, протиправним, та таким що порушує його права та інтереси.

Крім того, звертає увагу суду, що Позивач не був присутнім при розгляді митної справи, не знав про наявність такої справи, а дізнався про неї лише після отримання відповіді від 08.07.2025 року на адвокатський запит.

Відповідач вказуючи в постанові про порушення митних правил щодо надання інформації з мережі «Інтернет» та інформаційної довідки не підтвердив жодними посиланнями на інші джерела, в яких інформація про вартісні характеристики товарів відрізняється від тієї, що надав Позивач.

На підставі ст. 511 МК України за протоколом про порушення митних правил №0229/UA500000/2025 товар тимчасово вилучено.

В письмовому пояснені гр. Республіки Молдови ОСОБА_1 зазначив, що він дійсно на власному автомобілі марки «Mercedes Vito» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ), за грошову винагороду здійснював перевезення товару зі складу промринку «7-км» (Одеська область) до Молдови.

Вже перебуваючи в дорозі гр. Потоле ОСОБА_4 зрозумів, що документи на товар залишились на складі на ринку «7-км». Про загальну вартість товару Позивач не знав , а також зазначив, що при перетині кордону у гр. ОСОБА_1 була відсутня фактична валюта.

В наступному для правильної оцінки товару і розрахунку її вартості було зроблено висновок Одеським управлінням експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 29.05.2025 №-0129, загальна вартість тимчасово вилучених товарів за протоколом про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 складає 960 699,83 (дев`ятсот шістдесят тисяч шістсот дев`яносто дев`ять, 83) гривень. Згідно курсу Національного банку України станом на 27.03.2025 (1 евро - 43,6252 грн.) складає 22021,68 євро.

Оскільки в день вчинення порушення митних правил посадовій особі митниці не надано будь-яких документів щодо вартості на переміщуваний товар, в порядку ст.516 МК України в справі призначено експертизу та в межах ст.515 МК України експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби України встановлено вартість предметів правопорушення. З результатами проведеної митним органом експертизи щодо визначення вартості майна Позивач не погоджується, вважає такий висновок необ`єктивним, а визначену вартість виявленого товару ТОВ «Експоцентр Одеса» значно завищеною. З вказаним висновком, на момент подання адміністративного позову, ні Позивач, ні представник Позивача не ознайомлені, з огляду на неповноту отриманих матеріалів адміністративного правопорушення від Одеської митниці. Відсутні відомості про те, який експерт проводив указану експертизу, чи внесений він до реєстру судових експертів та чи обізнаний він про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Крім того експерт може являтися зацікавленою особою, так як належить до елементів органу Держмитслужби, якою накладено штраф на Позивача.

Таким чином, на думку позивача, наявність доказів, які безпосередньо досліджені митним органом, не підтверджують факт скоєння ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 Митного кодексу України через їх недостатність та недопустимість, оскільки вони зібрані та досліджені з порушеннями. Під час складання протоколу про порушення митних правил та винесенні оскаржуваної постанови Відповідачем в порушення ст. 486 МК України справа розглянута без дотримання принципів всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи, як того вимагають завдання провадження в справах про порушення митних правил.

ОСОБА_1 вважав і вважає що його дії не були протиправними, вони не були спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, з огляду на те, що вартість товару, який перевозився становив менше 10000 євро, що підлягають письмовому декларуванню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України.

З урахуванням наведених обставин Позивач просить скасувати вказану Постанову про порушення митних правил.

Представник позивача Шавров І.І. у судовому засіданні 05.09.2025 року просив суд перенести судове засідання. Клопотання сторони позивача задоволено судом. Судове засідання перенесено на 19.09.2025 року на 15:00 годин.

19 вересня 2025 року представник позивача Шавров І.І. в судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про відкладення судового засідання.

Клопотання адвоката Шаврова І.І. задоволено, судове засідання перенесено на 06.10.2025 на 16:00 год.

В судове засідання 06 жовтня 2025 року представник позивача ОСОБА_1 , адвокат Шавров І.І. не з`явився, через канцелярія суду подав заяву про викладення справи.

Представник Одеської митниці у відкритому судовому засіданні заперечувала щодо задоволення позову з підстав, викладених у відзиві. Просив розглядати справу, оскільки судове засідання відкладалась за клопотанням представника позивача тричі без поважної причини, а суд наділений повноваженнями прийняти рішення на підставі наявних у справі документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Частиною 2 ст. 205 КАС України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку, коли учасник справи обґрунтував неможливість за явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їхні представники.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

У разі повторної неявки повідомленого належним чином відповідача в судове засідання, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч 4 ст. 205 КАС України за клопотанням сторони та з урахуванням обставин справи суд може відкласти її розгляд у випадку, визначеному пунктом 3 частини третьої цієї статті.

Відповідно до 5 ст. 205 КАС України у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.

До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.

Відповідно до 6 ст. 205 КАС України наслідки, визначені частинами третьою та п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання.

Відповідно до ч. 7 ст. 205 КАС України у разі розгляду справи за відсутності позивача або відповідача суддя-доповідач оголошує стислий зміст позовної заяви або відзиву відповідно.

Відповідно до ч. 8 ст. 205 КАС України про відкладення розгляду справи постановляється ухвала.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки випадки передбачені статтею 205 КАС України, що забороняють розгляд справи у відсутності позивача у даній цивільній справі відсутні, відповідач наполягає на розгляді справи по суті, суд приймає рішення про розгляд справи по суті, без участі позивача та його представника, на підставі наявних у ній доказів.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, зважаючи на такі обставини.

Судом встановлено, що 27.02.2025 в зону митного контролю міжнародного автомобільного пункту пропуску «Старокозаче-Тудора» відділу митного оформлення №3 митного поста «Білгород-Дністровський» Одеської митниці по смузі руху «зелений коридор» в напрямку з України до Молдови, в`їхав автомобіль марки «Mercedes Vito» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , країна реєстрації - Молдова), під керуванням громадянина гр. Республіки Молдови ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).

Статтею 365 МК України передбачено, що громадяни за умови дотримання вимог МК України та інших актів законодавства України можуть переміщувати через митний кордон України будь-які товари, крім тих, що заборонені до ввезення в Україну (у тому числі з метою транзиту) та вивезення з України.

Відповідно до ч. 4 ст. 366 МК України громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю за двоканальною системою.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ч. 2 «Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон», затвердженої постановою КМУ від 21.05.2012 №451, митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів здійснюється виключно митними органами відповідно до законодавства, вибірково, у формах та обсязі, що визначені на підставі результатів системи управління ризиками.

В ході здійснення митного контролю, під час огляду вантажного відсіку автомобіля «Mercedes Vito» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ), без ознак приховування виявлено товари у асортименті (чай, кофе, одяг, парфуми, лікарські засоби, тощо) без будь-яких товаросупровідних документів.

Згідно інформації, отриманої з мережі «Інтернет» та інформаційній довідки про ціну ТОВ «Експоцентр Одеса» від 25.03.2025 № 0162-inf (вхід. Одеської митниці № 7419/14/7.10-5 від 27.03.2025) встановлено, що загальна вартість виявленого товару складає 654 060 грн. (по курсу НБУ станом на 27.03.2025 складає 14992,71 євро), що на 4 992,71 євро перевищує вартість товару (10000 євро), який підлягає письмовому декларуванню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, зі сплатою вивізного мита у випадках, встановлених законами України, та з поданням відповідних документів, які підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України.

Доступ до виявленого товару нічим не було ускладнено, виявлення стало можливе після звичайного візуального огляду вантажного відсіку автомобіля «Mercedes Vito» (кузов № НОМЕР_2 ), без застосування технічних засобів митного контролю.

Згідно ч. 5, 6 ст. 366 МК України початок проходження (проїзду транспортними засобами особистого користування) громадянином каналом, позначеним символами зеленого кольору (зелений коридор), є декларування шляхом вчинення дій цим громадянином про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та/або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території. Таке декларування свідчить про факти, що мають юридичне значення.

Громадяни, які проходять (проїжджають транспортними засобами особистого користування) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язку дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон України та від адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 371 МК України товари, сумарна фактурна вартість яких перевищує еквівалент 10000 євро (крім зазначених у частині четвертій цієї статті), при вивезенні (пересиланні) їх громадянами за межі митної території України підлягають письмовому декларуванню з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств, зі сплатою вивізного мита у випадках, встановлених законами України, та з поданням відповідних документів, які підтверджують дотримання встановлених заборон та/або обмежень згідно із законами України щодо вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України.

Частиною 2 ст. 471 МК України передбачено адміністративну відповідальність щодо недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами.

Згідно з приміткою ст. 471 МК України, недекларування у цій статті вважається незаявлення громадянином за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений цим Кодексом, про товари, які переміщуються (пересилаються) таким громадянином через митний кордон України (у тому числі при проходженні (проїзді) ним каналом, позначеним символами зеленого кольору («зелений коридор»).

Також судом встановлено, що в своєму власноручному поясненні гр. Республіки Молдови ОСОБА_6 зазначив, що він дійсно на власному автомобілі марки «Mercedes Vito» (реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 ), за грошову винагороду здійснював перевезення товару зі складу Промринку «7-км» (Одеська область) до Молдови. Документи на даний товар, ОСОБА_6 забув на ринку. Яка загальна вартість товару ОСОБА_6 не знав. Також ОСОБА_6 зазначив, що при перетині митного кордону з Молдови до Україну валюта у нього була відсутня. Таким чином, з пояснень гр. ОСОБА_7 встановлено, що у нього відсутні будь-які товаротранспортні документи на покупку товару та на здійснення його перевезення з України до Молдови (товарні чеки, накладні, договір на перевезення).

За вказаних обставин, на підставі ст.ст. 459, 494 МК України посадовою особою митниці у відношенні гр. Республіки Молдови ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) складено протокол про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 від 27.03.2025 за ознаками ч. 2 ст. 471 МК України. На підставі ст. 511 МК України за протоколом про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 товар тимчасово вилучено.

Згідно висновку Одеського управління експертиз та досліджень спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 29.05.2025 №-0129, загальна вартість тимчасово вилучених товарів за протоколом про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 складає 960 699,83 (дев`ятсот шістдесят тисяч шістсот дев`яносто дев`ять, 83) гривень. Згідно курсу Національного банку України станом на 27.03.2025 (1 євро - 43,6252 грн.) складає 22021,68 євро.

На підставі вищевказаних обставин 12.06.2025 постановою Одеської митниці, гр. Республіки Молдови ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України та накладено адміністративне стягнення відповідно до санкції ч. 2 ст. 471 МК України у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості цих товарів, що на день вчинення порушення становить 288 209,95 (двісті вісімдесят вісім тисяч двісті дев`ять, 95 коп.) гривень.

Крім того, відповідно до вимог ст. 519, 520 МК України визначено стягнути з гр. Республіки Молдови ОСОБА_7 ( ОСОБА_3 ) витрати митного органу у справі про порушення митних правил № 0229/UA500000/2025 в загальній сумі 206 євро або 9738,16 грн. (по курсу НБУ) за зберігання товару на складі «Промбаза» та 13,80 грн. витрати за охорону (за період з 28.04.2025 по 12.06.2025).

27.03.2025 співробітником Одеської митниці у відношенні гр. Республіки Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) складено протокол про ПМП № 0229/UA500000/2025 за ч. 2 ст. 471 МК України.

Протокол про ПМП № 0229/UА500000/2025 складено головним держаним інспектором оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою Одеської митниці Гудаля І.Г. у присутності гр. Республіки Молдова ОСОБА_2 та за участю понятих гр. України ОСОБА_8 та гр. України ОСОБА_9 .

У графі протоколу «Примірник протоколу отримав» ОСОБА_6 власноручно поставив свій підпис та зробив напис «Потоля прочитал получил».

Тобто, у протоколі про порушення митних правил гр. ОСОБА_6 особисто проставив свій підпис, чим засвідчив, що йому відомо про зміст протоколу, надання йому прав, передбачених діючим законодавством України, про осіб які брали участь при складанні протоколу, про тимчасово вилучений товар (із зазначення кожного найменування та кількості) та визначенням дати, часу та місця розгляду даної справи.

Таким чином, про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_10 було належним чином повідомлено, клопотання про перенесення розгляду справи від нього не надходило.

Одеською митницею під час здійснення провадження по справі на адресу реєстрації гр. Республіки Молдова ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) ( АДРЕСА_1 ) неодноразово направлялись листи (№7.10-5/20- 01/10/6535 від 28.04.2025, №7.10-5/20-01/10/8715 від 03.06.2025), для надання додаткових пояснень та з визначенням дати, часу та місця розгляду даної справи, однак він не з`явився, про причини неявки не повідомив та будь-які пояснення, докази не надав.

Верховний Суд України у постанові від 18.03.2021 по справі №911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27.11.2019 у справі № 913/879/17, від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19, від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б).

Таким чином, у період з 27.03.2025 по 12.06.2025 гр. ОСОБА_11 знаючи про складений у відношенні нього протокол про порушення митних правил, мав можливість скористатись своїми законними правами та звернутись до митного органу, надати пояснення, заперечення, документи або інші докази, а також ознайомитись з матеріалами справи, але він це не зробив.

За змістом частини першої ст. 9 та ст. 10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Згідно ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності

Згідно ч. 1 ст. 529 МК України, постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ст. 531 МК України підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, в тому числі, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, при цьому права громадян не можуть бути скасовані.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КАС встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням наведеного, суд вважає безпідставними доводи позивача про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 471 МК України.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Докази суду надають учасники справи. У матеріалах адміністративної справи відсутні доказів того, що висновки митного органу є необ`єктивними.

Суд вважає обґрунтованими твердження Одеської митниці про правомірність оскарженої постанови, оскільки ця постанова в справі про порушення митних правил №0229/UA500000/2025 від 12 червня 2025 року винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції ч. 2 ст. 471 МК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для скасування постанови в справі про порушення митних правил №0229/UA500000/2025 від 12 червня 2025 року, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити у зв`язку з їх недоведеністю.

Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п. 2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Керуючись ст. ст. 5,8,9, 72-74, 77, 90, 241-246, 250,255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Одеської митниці, про скасування постанови у справі про порушення митних правил залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до П`ятого адміністративного апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 06 жовтня 2025 року.

Суддя: І.О. Поліщук