Справа № 441/1286/25
Суддя: Малахова-Онуфер А. М.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

441/1286/25 2-а/441/19/2025
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

25.09.2025 м. Городок

Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Малахової-Онуфер А.М.

за участю секретаря судового засідання Лихоносової Д.В.

представника Гриньо М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в :

представник Гриньо М.І. в інтересах ОСОБА_1 , звернувся в суд із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія ЕНА № 4930462 від 09.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи тим, що постанова на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП складена поліцейським відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Фостяк І.Ю. незаконно, необґрунтовано, прийнята без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і за відсутності жодних доказів на підтвердження винуватості позивача у вчиненні інкримінованого у вину правопорушення, інше. Просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

Ухвалою судді від 04.07.2025, позивачу поновлено строк звернення до суду, заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник Гриньо М.І. в суді вимоги підтримали, покликаючись на відсутність доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, просять позов задовольнити.

Представник Головного управління Національної поліції у Львівській області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення справи розглядом, як і відзиву на позовну заяву, не подав (а.с. 16, 19).

Заслухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши матеріали справи, дослідивши зібрані у ній докази та з`ясувавши дійсні обставини, суд дійшов наступного висновку.

Так, 09.06.2025 постановою серія ЕНА № 4930462 позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Підставою для накладення адміністративного стягнення було те, що позивач 09.06.2025 о 13 год. 36 хв. на вул. Львівська, 10 в селищі Великий Любінь Львівського району Львівської області, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110308 44», р.н. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки п. 1.1 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 8.5.1 ПДР України (а.с. 8).

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

За положеннями статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72, 77 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За положеннями частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, процесуальний обов`язок доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.

За положеннями пункту 8.5.1 ПДР України, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 34.1 цих Правил.

Відповідно до п. 1.1 розділу 34 Дорожня розмітка, вузька суцільна лінія поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома ( 2 +1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у потутньому напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); інше.

Відповідно до частини 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дати розгляду справи; відомостей про особу, щодо якої розглядається справа; опису обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу (ст. 283 КУпАП).

Згідно оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення від 09.06.2025, позивач 09.06.2025 о 13 год. 36 хв. на вул. Львівська, 10 в селищі Великий Любінь Львівського району Львівської області, керуючи автомобілем «ЗАЗ 110308 44», р.н. НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки п. 1.1 ПДР України, яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив пункт 8.5.1 ПДР України (а.с. 8).

Факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зафіксовано лише в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 4930462 від 09.06.2025.

Відповідачем не надано суду, як і не зазначено в постанові, жодних доказів вчинення ОСОБА_1 09.06.2025 о 13 год. 36 хв. на вул. Львівська, 10 в селищі Великий Любінь Львівського району Львівської області, під час керування автомобілем «ЗАЗ 110308 44», р.н. НОМЕР_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відтак прийняте поліцейським відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Фостяк І.Ю. рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності - необґрунтоване.

Разом з цим, відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 КУпАП. Зокрема, у постанові потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Оцінюючи оскаржувану постанову на предмет її обґрунтованості (п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України), суд зазначає, що працівником поліції факт вчинення правопорушення, яке інкримінується у вину ОСОБА_1 , не зафіксовано та не підтверджено жодними належними й допустимими доказами, що могли бути забезпечені для такого роду порушень правил дорожнього руху.

З урахуванням вищенаведеного, поліцейським у своїй діяльності порушені принципи всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин, оскільки при розгляді справи було застосовано спрощений підхід, а саме: обґрунтування вини сформовано лише на одних даних сприйняття працівників поліції, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення, тобто без застосування будь-яких інших фактів, які б підтверджували наявність або відсутність вини певної особи (показання свідків, відеофіксація тощо).

Постанова про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не може бути єдиним та беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та винуватість особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

За наведеного, а також ураховуючи заявлені вимоги та приписи ч. 3 ст. 286 КАС України, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не доведена, прийняте поліцейським рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, відтак, за відсутності доказів про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, постанова серія ЕНА № 4930462 від 09.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі слід скасувати, справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Керуючись ст. 2, 72, 77, 90, 241-246, 286, 293 КАС України, ст. 9, 251, 280, ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити.

Постанову серія ЕНА № 4930462 від 09.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поліцейського відділення поліції №1 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Фостяк Ігоря Юрійовича про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 06.10.2025.

С у д д я А.М.Малахова-Онуфер