Справа № 620/8625/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/8625/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення коштів,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Чернігівській області (далі - відповідач), в якому просить:

стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2021 по 20.05.2025 рік шляхом множення розміру середньоденного заробітку у розмірі 678,18 грн., визначеного у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №620/9907/21, на 1244 календарних днів, в розмірі 843 655,92 грн., з урахуванням індексу інфляції.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що невиплата грошового забезпечення за час вимушеного прогулу є протиправним, помилковим, безпідставним і таким, що суперечить чинному законодавству України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог повністю та зазначає, що законодавством передбачено лише відшкодування середнього заробітку за час вимушеного прогулу та не встановлено обов`язку виплачувати середній заробіток за час вимушеного прогулу при затримці виконання рішення суду. Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 у справі №620/9907/21 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ ДФС України від 07.07.2021 №1051-о «Про звільнення ОСОБА_1 », зобов`язано поновити ОСОБА_1 з 20.07.2021 на посаді завідувача сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області, прийнято рішення стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2021 по 23.12.2021 в сумі 75956 грн. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області та присудження виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 12 885 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 41 коп., звернути до негайного виконання. Вказане рішення було ухвалено 23.12.2021, починаючи з 01 січня 2022 року у ДФС та її територіальних органах відсутні структури, штатні розписи та будь-які посади та працівники. Комісії з реорганізацій територіальних органів ДФС в т.ч. і у Чернігівській області складається з діючих державних службовців інших державних органів. За період з 01 січня 2022 по дату поновлення ОСОБА_1 на посаді (20.05.2025) в Головному управлінні ДФС у Чернігівській області були відсутні працівники на виплати, відповідно ОСОБА_1 не поніс матеріальних втрат за час невиконання рішення суду.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначені аналогічні обставини, викладені в позові.

Представником відповідача подані заперечення (додаткові пояснення), в яких зазначає про порядок розрахунку грошового забезпечення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в податковій міліції на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області ГУДФС у Чернігівській області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021, яке набрало законної сили 24.01.2022, адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 07.07.2021 №1051-о ''Про звільнення ОСОБА_1 ''; поновлено ОСОБА_1 з 20.07.2021 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2021 по 23.12.2021 в сумі 75 956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 16 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області та присудження виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 12 885 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 41 коп., звернуто до негайного виконання. У задоволенні решти позивних вимог відмовлено.

Як слідує з матеріалів справи, наказом Голови комісії з реорганізації ДФС України Шашенкова Я.О. від 20 травня 2025 року №37, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №620/9907/21: скасовано наказ ДФС України від 07.07.2021 №1051-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено з 20 липня 2021 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-104183) на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; голові комісії з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (Синьогубу К.І.) забезпечити ознайомлення ОСОБА_1 із цим наказом, та проведення всіх дій (виплат) у повному обсязі при першій можливості.

Позивач 09.07.2025 звернувся до відповідача з заявою, в якій просив: надати відповідним чином завірений грошовий атестат; підтверджуючі документи про нарахований розмір середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 24.12.2021 по 20.05.2025, а також з 21.05.2025 по 02.06.2025 року про нарахований розмір заробітної плати та згідно яких норм Закону здійснено таке нарахування та згідно яких норм Закону зазначені дані у грошовому атестаті на його ім`я; у своїй відповіді надати інформацію про дату виплати всієї суми нарахованого заробітку за період вимушеного прогулу, починаючи з 20.07.2021 по 02.06.2025, однак заява позивача не була задоволена.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування. їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень тау спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі задоволено частково: визнано протиправним та скасовано наказ Державної фіскальної служби України від 07.07.2021 №1051-о ''Про звільнення ОСОБА_1 ''; поновлено ОСОБА_1 з 20.07.2021 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.07.2021 по 23.12.2021 в сумі 75 956 (сімдесят п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 16 коп. Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області та присудження виплати ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу, у межах суми стягнення за один місяць, а саме: 12 885 (дванадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 41 коп., звернуто до негайного виконання. У задоволенні решти позивних вимог відмовлено.

Зокрема, у вказаному рішенні суду зазначено, що згідно довідки ГУДФС у Чернігівській області від 18.11.2021 №166/25-97-09, середньоденна заробітна плата позивача становила 678,18 грн.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 у справі №620/9907/21 набрало законної сили 24.01.2022 та було виконано відповідачем в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області 20.05.2025.

Так, наказом Голови комісії з реорганізації ДФС України Шашенкова Я.О. від 20 травня 2025 року №37, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23.12.2021 по справі №620/9907/21: скасовано наказ ДФС України від 07.07.2021 №1051-о «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновлено з 20 липня 2021 року підполковника податкової міліції ОСОБА_1 (М-104183) на посаді завідувача другого сектору відділу внутрішньої безпеки територіальних органів ДФС України у Чернігівській області Головного управління ДФС у Чернігівській області; голові комісії з реорганізації Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області (Синьогубу К.І.) забезпечити ознайомлення ОСОБА_1 із цим наказом, та проведення всіх дій (виплат) у повному обсязі при першій можливості.

При цьому, середній заробіток позивачу за час затримки виконання судового рішення про поновлення на роботі за період з 24.12.2021 по 20.05.2025 не нараховано та невиплачено.

Наказом Міністерства Фінансів України від 17.07.2018 року №616, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2018 р. за №928/32380, відповідно до вимог Податкового кодексу України, Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22 лютого 2006 року N 3460-IV, постанови Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року N 114 "Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ", пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції» (далі - Порядок), яким визначено механізм нарахування та виплати грошового забезпечення особам рядового та начальницького складу податкової міліції.

У цьому Порядку терміни вживаються в таких значеннях: місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, встановлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. При цьому до місячного грошового забезпечення премія включається у розмірі, нарахованому у місяці, що передує події; одноденний розмір грошового забезпечення - місячне грошове забезпечення, поділене на кількість календарних днів місяця настання події.

Грошове забезпечення осіб начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) складається з: 1) посадового окладу; 2) окладу за спеціальним званням; 3) щомісячних додаткових видів грошового забезпечення: надбавок за вислугу років, за особливості проходження служби, за спортивне звання, за почесне звання, за виконання функцій державного експерта з питань таємниць, за службу в умовах режимних обмежень; доплати за науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук) або доктора наук; доплати за вчене звання; премій; 4) одноразових додаткових видів грошового забезпечення: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань; допомоги для оздоровлення.

Відповідно до п. 7 Порядку індексація грошового забезпечення особи начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) здійснюється в порядку та розмірах, встановлених чинним законодавством України.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Порядку посадові оклади особам начальницького складу податкової міліції встановлюються залежно від займаних ними посад у розмірах, установлених додатками 9 - 11 до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова № 704) та визначених у штатних розписах відповідних органів ДФС, з дня призначення на відповідну посаду.

Оклади за спеціальним званням особам рядового та начальницького складу податкової міліції встановлюються у розмірах, визначених додатком 14 до постанови № 704 (з урахуванням пункту 4 постанови № 704), з дня присвоєння спеціального звання Указом Президента України або наказом органу ДФС, або наказом навчального закладу ДФС відповідно до Указу Президента України від 21 березня 2002 року № 277 "Про переліки посад військовослужбовців і працівників правоохоронних органів, що підлягають заміщенню особами вищого офіцерського (начальницького) складу, та граничних військових і спеціальних звань за цими посадами" та Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Постанова № 114) (п.1 розділу ІІІ Порядку).

Розділом IV Порядку передбачено, що надбавка за вислугу років особам начальницького складу податкової міліції (крім курсантів навчального закладу ДФС) виплачується у розмірах, визначених додатком 16 до постанови № 704, з дня виникнення права на її отримання.

Розділ ХІІ Порядку встановлює, що у разі звільнення особи начальницького складу податкової міліції виплата грошового забезпечення проводиться в день звільнення.

Особам начальницького складу податкової міліції, звільненим з органів ДФС, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за визначений час вимушеного прогулу грошове забезпечення нараховується виходячи з одноденного розміру грошового забезпечення, помноженого на кількість календарних днів періоду вимушеного прогулу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що вказаний Порядок є спеціальним нормативно-правовим актом.

Суд зазначає, що Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначено Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

Відповідно до пункту 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

Якщо заява про поновлення на службі розглядається більше одного року не з вини особи рядового, начальницького складу, така особа має право на отримання грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

Частиною першою статті 21 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ч. 1 статті 27 Закону України «Про оплату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

При розбіжності між загальним і спеціальним нормативно-правовим актом перевага надається спеціальному. При цьому можливе субсидіарне застосування загальних норм, тобто, в тих випадках, коли спірні правовідносини не врегульовані нормами спеціального законодавства або врегульовані не повністю.

За визначенням, що міститься у статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їхніх сімей і пенсій, які індексуються відповідно до закону за цими видами страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, крім суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі.

З врахуванням висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу є об`єктом індексації.

Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 вересня 2022 року у справі №440/5503/20.

Верховний Суд в постанові від 20 листопада 2019 року у справі №200/1085/19-а, зазначив: « 54. Верховний Суд зауважує, що вимушений прогул - це час, протягом якого працівник з вини власника або уповноваженого ним органу був позбавлений можливості працювати. Моментом, з якого незаконно звільненого працівника необхідно вважати поновленим на роботі рішенням суду визначено день видання наказу про звільнення, а не день винесення судом рішення. Тобто, весь час вимушеного прогулу зараховується до трудового стажу і за весь цей час на користь працівника стягується грошове забезпечення.

Суд зазначає, що розрахунок середнього заробітку (грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу, підлягає стягненню на користь позивача та має проводитись шляхом множення розміру середньоденного заробітку на кількість календарних днів (за період вимушеного прогулу), а не робочих днів.

Як встановлено судом середньоденна заробітна плата позивача становить 678,18 грн.

Кількість днів вимушеного прогулу становить 1244 (період з 24.12.2021 по 20.05.2025).

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач має право на середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2021 по 20.05.2025 шляхом множення розміру середньоденного заробітку у розмірі 678,18 грн, визначеного у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №620/9907/21, на 1244 календарних днів, в розмірі 843 655,92 грн, з урахуванням індексу інфляції.

Згідно частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити повністю.

При цьому, позивачем було подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, при вирішенні якого суд зважає на те, що в розумінні статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком. Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що рішення суду виконане не буде.

При вказаних обставинах, суд вважає, що в задоволенні клопотання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду необхідно відмовити.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Чернігівській області про стягнення коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток (грошове забезпечення) за час вимушеного прогулу за період з 24.12.2021 по 20.05.2025 шляхом множення розміру середньоденного заробітку у розмірі 678,18 грн, визначеного у рішенні Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2021 року у справі №620/9907/21, на 1244 календарних днів, в розмірі 843 655,92 грн, з урахуванням індексу інфляції.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 968,96 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДФС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000, ).

Повне судове рішення складено 06.10.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО