Справа № 440/9866/25
Суддя: Г.В. Костенко
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. ПолтаваСправа № 440/9866/25

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Костенко Г.В. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №45 від 03.07.2025 стосовно не зарахування до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 06.09.1988 року, а саме: період роботи в локомотивному депо Ясинувата-Східне Донецької залізниці з 28.08.1991 року по 31.08.1996 рік на посаді помічника машиніста; період роботи в локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 01.09.1996 року по 29.05.2002 рік на посаді помічник машиніста тепловоза; період навчання 3 18.10.1999 року по 21.04.2000 рік в Ясинуватській дорожній технічній школі за професією машиніста тепловоза; період роботи з 30.05.2002 по 01.12.2015 рік на посаді машиніста тепловоза в локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці, яке з 19.06.2006 перейменовано в Ясинувата-Західне Донецької залізниці Державного підприємства «Донецька залізниця»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до спеціального страхового стажу ОСОБА_1 : період роботи в локомотивному депо Ясинувата-Східне Донецької залізниці з 28.08.1991 року по 31.08.1996 рік на посаді помічника машиніста; період роботи в локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці з 01.09.1996 року по 29.05.2002 рік на посаді помічник машиніста тепловоза; період навчання з 18.10.1999 року по 21.04.2000 рік в Ясинуватській дорожній технічній школі за професією машиніста тепловоза; період роботи з 30.05.2002 по 01.12.2015 рік на посаді машиніста тепловоза в локомотивному депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці, яке з 19.06.2006 перейменовано в локомотивне депо Ясинувата-Західне Донецької залізниці Державного підприємства «Донецька залізниця»;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №45 від 03.07.2025 стосовно не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 25.06.2025 року пенсію за вислугою років на підставі п. "а" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення"

Позивач посилається на те, що 25.06.2025 звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст.55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-XII). Однак рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від №45 від 03.07.2025 відмовлено позивачу у призначенні пенсії, мотивуючи відсутністю спеціального стажу роботи. Вказано, що спеціальний стаж роботи для призначення пенсії за вислугу років становить 01 рік 08 місяців 08 днів при необхідних 12 років 6 місяців. Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає, що в нього наявний необхідний стаж для призначення пенсії. Вважаючи у зв`язку із цим свої конституційні права та гарантії на належний соціальний захист порушеними та такими, що потребують захисту, позивач звернувся до суду з цим позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Відповідачем 04.08.2025 через "Електронний суд" надано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позовних вимог. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що результатами розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не враховано період проходження військової служби з 25.06.1989 по 24.05.1991 відповідно до військового квитка НОМЕР_2 від 23.06.1989, оскільки наявне виправлення в даті народження. За доданими документами до спеціального стажу, що дає право на вислугу років враховано всі періоди трудової діяльності.

Згідно рішення Полтавського об`єднаного управління ПФУ № 45 від 17.07.2025 позивачу призначено пенсію за вислугу років: страховий стаж становить 36 років 04 місяці 12 днів. Спеціальний стаж за списком, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992р. № 583 становить 16 років 07 місяців 08 днів, підтверджений в порядку визначеному законодавством, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

06.08.2025 через "Електронний суд" надійшла відповідь на відзив, в якій позивача зазначає, що на день подання позивачем позовної заяви 17.06.2025 року пенсія останньому не була призначена як і на день подання даного відзиву позивачу ніхто не повідомляв про рішення на яке посилається відповідач від 17.07.2025 року №45 про призначення пенсії за вислугу років. Відмовляючи у зарахуванні періоду проходження військової служби відповідач посилається на здійснення виправлення у даті народження позивача у військовому квитку. Проте, будь-яких виправлень у військовому квитку нема, крім того, період проходження мною військової служби також підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_3 . Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 23 червня 1989 року, вбачається, що позивач в період з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік проходив службу в лавах Радянської армії. Вище викладене також підтверджується доданою до позовної заяви додатку до військового квитка Форма 6. Записи у військовому квитку завірені підписами посадових осіб та печатками, виправлення відсутні. Крім того, підтверджується додатком форми №6 до вказаного військового квитка де вказаний період служби моя дата народження прізвище та ім`я по батькові. З огляду на зазначене, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи періоду проходження військової служби з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.

25.06.2025 позивач звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою, в якій просив призначити йому пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст.55 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення».

За принципом екстериторіальності його заява та додані документи розглядались та, відповідно, рішення приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За результатами розгляду заяви та наданих позивачем документів відповідач прийняв рішення №45 від 03.07.2025 про відмову у призначенні пенсії з посиланням на відсутність спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за вислугу років. Зокрема, вказано, що страховий стаж особи становить 36 років 04 місяці 12 днів; спеціальний стаж особи становить 01 рік 08 місяців 08 днів, в зв`язку з відсутністю необхідного стажу станом на 11.10.2017 12 років 06 місяців.

Не погоджуючись з рішенням відповідача №45 від 03.07.2025 про відмову у призначені пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» ст.55 Закону №1788-XII, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами №1788-XII та №1058-IV.

Згідно з пунктом 1 постанови Верховної Ради України "Про порядок введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 06.12.1991 №1931-XII введено в дію Закон України "Про пенсійне забезпечення": з 1 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 1 квітня 1992 року - в повному обсязі.

Статтею 2 Закону №1788-ХІІ визначено, що за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.

Відповідно до пункту 2-1 розділу ХV «Перехідні положення» Закону №1058-IV особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

На підставі статті 52 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені.

Відповідно до пункту «а» статті 55 Закону №1788-ХІІ право на пенсію за вислугу років мають робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах, - за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України; водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи, - після досягнення 55 років і при стаж і роботи: для чоловіків - не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі; для жінок - не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначеній роботі.

Статтею 62 Закону №1788-XIІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок №637) визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 Порядок №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній відповідних записів.

Постановою Кабінету Міністрів України №583 від 12.10.1992 «Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення» затверджено Список професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та в метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років професії і посади робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників.

Згідно з роз`ясненням «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років» №6804 від 25.03.2003 Управління пенсійного забезпечення Міністерства праці та соціальної політики України, відповідно до пункту «а» статті 55 Закону №1788-ХІІ деякі категорії працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті, мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців на зазначеній роботі.

Списком професій і посад робітників локомотивних бригад і окремих категорій працівників, які безпосередньо займаються організацією перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітенах і користуються правом на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583, зокрема, передбачені посади: машиністи і помічники машиністів тепловозів, машиністи і помічники машиністів електровозів, машиністи і помічники машиністів дизель-поїздів, машиністи і помічники машиністів електропоїздів (секцій).

Отже, право на призначення пенсії за вислугу років мають помічники машиністів тепловозів після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років, з яких не менше 12 років 6 місяців за списками професій і посад, що затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно із роз`ясненням Міністерства соціального забезпечення України від 18.11.1992 №25 «Про деякі питання призначення пенсій на пільгових умовах та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають зазначені в ній категорії працівників згідно з затвердженими Кабінетом Міністрів України переліками і списками. Якщо в ці переліки і списки включені професії та посади під загальною назвою, то правом на пенсію за вислугу років користуються працівники всіх найменувань по цих професіях та посадах, тобто старші, головні, провідні, а також помічники.

Суд звертає увагу, що згідно з пунктом 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно рішення Полтавського об`єднаного управління ПФУ № 45 від 17.07.2025 позивачу призначено пенсію за вислугу років: страховий стаж становить 36 років 04 місяці 12 днів. Спеціальний стаж за списком, затвердженим постановою КМУ від 12.10.1992р. № 583 становить 16 років 07 місяців 08 днів, підтверджений в порядку визначеному законодавством, що є достатнім для призначення пенсії за вислугу років.

Щодо не зарахування до стажу періоду проходження військової служби з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік, суд зазначає наступне.

Приписами статті 56 Закону №1788 визначено, що до стажу роботи зараховується робота, зокрема, військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Як вже зазначалося, основним документом, який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 637 для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки військових комісаріатів, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС; довідки архівних і військово-лікувальних установ.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

З аналізу вищенаведених правових норм слідує, що час проходження військової служби зараховується до страхового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.

Відмовляючи у зарахуванні періоду проходження військової служби відповідач посилається на здійснення виправлення у даті народження позивача у військовому квитку. Проте, будь-яких виправлень у військовому квитку нема, крім того, період проходження позивачем військової служби також підтверджується записами трудової книжки НОМЕР_3 .

Відповідно до копії військового квитка серії НОМЕР_4 виданого на ОСОБА_1 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_1 23 червня 1989 року, вбачається, що він в період з 25.06.1989 року по 24.05.1991 рік проходив службу в лавах Радянської армії. Вище викладене також підтверджується доданою до позовної заяви додатку до військового квитка Форма 6.

Записи у військовому квитку завірені підписами посадових осіб та печатками, виправлення відсутні. Крім того, підтверджується додатком форми №6 до вказаного військового квитка де вказаний період служби дата народження прізвище та ім`я по батькові.

З огляду на зазначене, відповідачем неправомірно відмовлено у зарахуванні до стажу роботи періоду проходження військової служби з 25.06.1989 року по 24.05.1991 рік.

Тому, рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №29 від 18.06.2025№45 від 03.07.2025 стосовно не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 25.06.1989 року по 24.05.1991 рік є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_5 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.Ольжича, 7, м.Житомир, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №45 від 03.07.2025 стосовно не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 23.06.1989 року по 24.05.1991 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоду проходження військової служби з 25.06.1989 року по 24.05.1991 рік та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.06.2025 про призначення пенсії за вислугу років, з урахуванням висновків суду у цій справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у розмірі 605,60 (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Г.В. Костенко