Справа № 420/10860/25
Суддя: Бабенко Д.А.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06 жовтня 2025 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабенка Д.А. розглянувши в порядку письмового провадження заяву судді Бабенка Д.А. про самовідвід,
14 квітня 2025 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, третя особа ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд:
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2025 року вказаний позов розподілено на розгляд судді Бабенку Д.А.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 02.10.2025 року вказаний позов розподілено на розгляд судді Бабенку Д.А.
Суд зазначає, що згідно з п.4 ч.1 ст.36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Відповідно до ч.1, ч.3 ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.
Згідно з ч.1 ст.40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.
Законодавець надає учасникам судового процесу можливість коректного розв`язання ситуації, що створилася, шляхом заяви самовідводу, що і є етичним моментом законодавства, яке регулює ці питання. На переконання суду, кінцевою метою законодавця було досягнення максимальної впевненості в тому, що в учасників процесу не повинно виникати сумнівів у неупередженості судді.
Згідно з пунктом 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Ради Європи Про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. При постановленні судових рішень щодо сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки з боку сторін у конкретній справі, але і з боку суспільства в цілому. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.
Аналогічна теза міститься в п.2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року (схвалено Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23), який передбачає, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ (черговим) з`їздом суддів України 22.02.2013, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Принцип незалежності й неупередженості суду, на думку Європейського суду з прав людини, має бути сформульований таким чином: «правосуддя не тільки має вершиться, але також має бути видно, що воно твориться». Інакше кажучи, зовнішній прояв здійснення правосуддя не має кидати тінь сумніву щодо неупередженості суду. Це питання довіри повинні викликати суди у народу та у сторін процесу.
Враховуючи зазначене та беручи до уваги, що головуючий суддя та його батько ОСОБА_3 особисто знайомі з Василенко Олександром Васильовичем, сином позивача Василенко Ольги Якимівни, а обставини, що Василенко Олександр Васильович є сином ОСОБА_1 стали відомі після постановлення ухвали про відмову у відкритті провадження від 21.04.2025, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про самовідвід.
Згідно з ч.1 ст.41 КАС України, у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.
На підставі викладеного, керуючись ст.39, 40, 41 КАС України, суд
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили в порядку та спосіб, встановлений ст. 256 КАС України.

Суддя Дмитро БАБЕНКО