Справа № 200/2800/25
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

30 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 200/2800/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Дурасової Ю.В.,

суддів: Лукманової О.М., Божко Л.А.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. в адміністративній справі № 200/2800/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії -

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач, через представника - Ткаліч Д.В. 23.06.2025 в підсистемі «Електронний суд» подав апеляційну скаргу, яка зареєстрована Третім апеляційним адміністративним судом 24.06.2025.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.06.2025 року витребувано з Дніпропетровського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи та зобов`язано протягом трьох днів з моменту отримання ухвали направити до суду апеляційної інстанції матеріали цієї адміністративної справи.

25.07.2025 на адресу суду апеляційної інстанції разом із супровідним листом надійшла адміністративна справа.

У період з 21.07.2025 до 15.08.2025 колегія суддів перебувала у відпустці.

У період з 15.09.2025 до 29.09.2025 судді Божко Л.А. та Лукманова О.М., які входять до складу суду, перебували у відпустці.

Згідно зі статтею 55 Кодексу адміністративного судочинства України, сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною 1 статті 57 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Відповідно до частини 4 статті 59 Кодексу адміністративного судочинства України, повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Частиною 1 статті 60 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Згідно частини 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно частини 2 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката.

Згідно частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Отже, відповідно до положень Кодексу адміністративного судочинства України, який є спеціальним процесуальним законом, обов`язковим документом для підтвердження повноважень адвоката як представника в адміністративному судочинстві є або відповідна довіреність, або ордер, що виданий відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Рада адвокатів України рішенням від 12 квітня 2019 року №41 затвердила Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги у новій редакції (далі - Положення № 41).

Пунктом 4 Положення № 41 передбачено, що ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Приписами пункту 12 Положення №41 імперативно визначено, що ордер містить наступні реквізити, зокрема: 12.2. Прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога.

Згідно з пунктом 11 Положення № 41 передбачено, що ордер, встановленої цим Положенням форми, є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта.

Відповідно до матеріалів справи, позовна заява подана через систему "Електронний суд" і підписана Ткалічем Денисом Владиславовичем.

До позову додано відскановану копію ордеру на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , серії АН №1671702, виданого 17.04.2025 року адвокатом, що здійснює адвокатську діяльність індивідуально.

Також до позовної заяви додано копію "Сповіщення" № 69 від 11.06.2022 року виданого Військовою частиною НОМЕР_1 , направленого дружині позивача ОСОБА_2 , згідно якого останню сповіщено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_1 , командир взводу штурмової роти, зник безвісті у н.п. Петрвівське Донецької області 11 березня 2022 року.

Відповідно витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин від 27.11.2023 року ОСОБА_1 зник на території бойових дій. Запис про реєстрацію заяви та кримінальне провадження від 15.06.2022 року. Дата набуття статусу особи, зниклої безвісти за особливих обставин 24.11.2023 року.

Отже, ордер на надання правової допомоги ОСОБА_1 , адвокатом Ткалічем Денисом Владиславовичем був оформлений після того, як позивач зник безвісти.

При цьому, матеріали справи містять договір про надання правничої допомоги №8 від 17.08.2022 року укладений між адвокатом Ткалічем Денисом Владиславовичем та ОСОБА_2 , яка діє в інтересах чоловіка ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі.

Частиною третьою вказаної статті передбачено, що до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Відповідно до частини четвертої статті 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги може укладатися на користь клієнта іншою особою, яка діє в його інтересах. Особливості укладення та змісту контрактів (договорів) з адвокатами, які надають безоплатну правову допомогу, встановлюються законом, що регулює порядок надання безоплатної правової допомоги.

Разом з тим, зі змісту наявних документів неможливо встановити, на якій юридичній підставі в інтересах позивача діє ОСОБА_2, який обсяг її повноважень щодо представництва та стосовно передоручення виконання повноважень представника адвокатові. У справі відсутня довіреність, видана ОСОБА_1 на представництво його інтересів його дружиною ОСОБА_2 і відсутні відомості про інший правочин, вчинений для надання ОСОБА_2 повноважень діяти в інтересах позивача.

За змістом частин першої та третьої статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до частин першої-третьої статті 242 Цивільного кодексу України батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною.

Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Згідно з статтею 244 Цивільного кодексу України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю.

Представництво за довіреністю може ґрунтуватися на акті органу юридичної особи.

Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Видача довіреності є одностороннім правочином, і порядок її посвідчення підпорядковуються правилам Цивільного кодексу України, що стосуються правочинів взагалі. Основні правила видачі довіреності викладено у Законі України "Про нотаріат". Юридична сила довіреності не залежить від отримання згоди на її видачу з боку представника. Повноваження виникає незалежно від згоди останнього, і правильно оформлена довіреність дійсна у будь-якому разі, тому що повноваження, яке виникає у представника, не зачіпає його майнових або особистих немайнових прав. Однак здійснення цього повноваження залежить від представника, бо він сам вирішує, чи використати довіреність для здійснення діяльності на користь іншої особи (довірителя), чи відмовитися від неї.

Разом з тим, ОСОБА_2, не маючи наданих законом або довіреністю повноважень, звернулася до адвоката в інтересах ОСОБА_1 без доказів волевиявлення останнього та уклала від його імені та в його інтересах договір про надання правової допомоги.

З огляду на вищевикладене, за відсутності у ОСОБА_2 повноважень від ОСОБА_1 на представництво його інтересів та ведення справи в суді, відсутності договору про надання правової допомоги між адвокатом і позивачем, суд дійшов висновку, що цей позов поданий особою, яка не має права його підписувати.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 у справі №206/4712/17 щодо аналогічного питання зазначає, що адвокат не підтвердив належним чином повноваження представляти інтереси позивача у цій справі в суді апеляційної інстанції. А тому останній не порушив норми процесуального права, не допустивши адвоката до участі у справі.

Верховний Суд, крім того, в ухвалах від 09.10.2020 у справі № 824/3180/14-а, від 16.09.2020 у справі № 824/877/19-а, від 17.08.2020 у справі № 300/1294/19, від 20.01.2020 у справі №440/607/19 вказує на те, що звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику.

Суд звертає увагу, що звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 16, 57 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності таких повноважень на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Таким чином повноваження Ткаліча Дениса Владиславовича діяти від імені позивача не підтверджені в установленому законом порядку.

Отже, адміністративну процесуальну дієздатність особи, яка підписала апеляційну скаргу не підтверджено.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 298 КАС України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо, зокрема, апеляційна скарга подана особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Отже, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. в адміністративній справі № 200/2800/25 необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 169, 298, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 червня 2025 р. в адміністративній справі № 200/2800/25 повернути особі, яка її подала.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів в порядку, встановленому ст. 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко