Справа № 420/3302/25
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3302/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 03 лютого 2025 року через підсистему Електронний суд (сформовано 31.01.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5), в якій позивач просить:

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області:

№ 4-1533 від 31.05.2023 на суму 152 563,17 грн.;

№ 51457-2410-1533 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.;

№ 51457-2410-1533/2021 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.;

№ 51457-2410-1533/2022 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області «Ф» № 0-1532 від 19.09.2023 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу № 844/15-32-13-08 від 19.09.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань всі понесені судові витрати з Головного управління ДПС в Одеській області на користь Позивача.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року після усунення недоліків у позовній заяві, позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими Позивачу визначено суму податкового зобов`язання з оплати орендної плати з фізичних осіб.

Позивач не погоджується з ухваленими рішеннями, вважає їх незаконними, такими, що суперечить нормам Податкового кодексу України та підлягає скасуванню з таких підстав.

Так, позивач зазначив, що відповідно до Договору оренди землі № 13 від 06.11.2015 року, ОСОБА_1 (Позивач) є орендарем земельної ділянки площею 74,8137 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0630, строком на 49 років з орендною платою 4 % від нормативної грошової оцінки з урахуванням індексів інфляції.

Позивач зазначає, що 03.11.2016 року було створено та зареєстровано фермерське господарство «АГРО- КОР» (), що підтверджується відповідним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та вказану земельну ділянку, відповідно до Статуту ФГ «АГРО-КОР» було передано для ведення фермерського господарства.

Позивач наголошує на тому, що оскільки Позивачем було отримано в оренду земельну ділянку в 2015 році саме для ведення фермерського господарства, а також в 2016 було створено та передано таку ділянку до ФГ «АГРО-КОР», відповідне господарство здійснювало в повній мірі оплату за оренду землі, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями та поданими податковими деклараціями з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2020, 2021, 2022, 2023, 2024.

Таким чином, визначений податковий борг для Позивача є неправомірним, адже податкове зобов`язання з орендної плати за землю повинен сплачувати суб`єкт відповідних податкових правовідносин, у даному випадку - ФГ «АГРО-КОР», що ним і було зроблено.

Щодо податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, позивач зазначає, що податковий борг, згідно з пп.14.1.175 п. 14.1 ст.14 ПК України, це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Однак, на думку позивача, податкові зобов`язання є неузгодженими, оскільки податкові повідомлення-рішення належно не надіслано Позивачу у встановленому законодавством порядку.

Таким чином, вказані податкові повідомлення-рішення не можуть вважатися належно врученими та узгодженими.

З наведених підстав позивач просить задовольнити позовні вимоги.

До суду 03 березня 2025 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого відповідач заперечує проти заявлених позовних вимог, вважає їх безпідставними, посилаючись на те, що згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується в оренді земельна ділянка по договору оренди № 13 від 06.11.2015 року, державна реєстрація 25.12.2015 року, терміном дії на 49 років, площею 74,8137 га, кадастровий номер :01:001:0630, за адресою: Одеська область, Ширяївський район, Старомаяківська ТГ (Вікторівська сільська рада), цільове призначення - для ведення фермерського господарства.

За таких обставин в інтегрованій картці платника (далі ІКП) (КБК18010900 - (орендна плата з фізичних осіб), контролюючим органом визначено суму податкових зобов`язань за 2020 - 2023 роки оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями.

Представник відповідача звертає увагу, що обов`язок зі сплати земельного податку виникає з моменту набуття права власності (користування) відповідною земельною ділянкою.

З наведених підстав представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 28.04.2025 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

До суду 24 липня 2025 року від Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення по справі, відповідно до яких представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що на момент прийняття податкових повідомлень-рішень №4-1533 від 31.05.2023 року на загальну суму 152 563,17 грн, №51457-2410-1533 від 27.03.2023 року на загальну суму 152 563,17 грн, №51457-2410-1533/2021 від 27.03.2023 року на загальну суму 152 563,17 грн, №51457-2410-1533/2022 від 27.03.2023 року на загальну суму 152 563,17 грн, земельна ділянка перебувала у фактичному користуванні Фермерського господарства «АГРО-КОР», проте позивач не оформив належним чином передачу земельної ділянки фермерському господарству як землекористувачу, про що свідчить витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, згідно з якого Реєстрація переходу іншого речового права відбулось тільки 26.03.2024 року за індексним номером рішення №72252262.

Таким чином, оскільки станом на винесення податкових повідомлень-рішень орендарем земельної ділянки була фізична особа ОСОБА_1 , то саме на нього відповідно до пункту 288.2 статті 288 ПК України покладено обов`язок щодо сплати орендної плати згідно з договором оренди землі.

Той факт, що використання земельної ділянки відбувається через створене позивачем Фермерське господарство «АГРО-КОР», не змінює статусу позивача як орендаря земельної ділянки та не звільняє його від визначеного чинним законодавством обов`язку сплачувати орендну плату. Не звільняє його від цього обов`язку і фактична сплата Фермерським господарством «АГРО-КОР» орендної плати за землю. Платник податку, як це встановлено підпунктом 7.1.1 пункту 7.1 статті 7 ПК України, є обов`язковим елементом податку, який визначається виключно нормами ПК України. Статтею 2 ПК України встановлено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Аналогічні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 13.04.2023 у справі №120/433/20-а, від 28 серпня 2018 року у справі № 808/3798/16, від 13 вересня 2019 року у справі № 120/4362/18-а, від 10 липня 2020 року у справі № 0240/2978/18-а, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 18 червня 2021 року у справі № 400/1730/19.

Заслухавши вступні слова сторін, дослідивши письмові докази у справі, ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 24 липня 2025 року продовжено розгляд справи у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Суд встановив, що згідно з даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) обліковується в оренді земельна ділянка по договору оренди № 13 від 06.11.2015 року, державна реєстрація 25.12.2015 року, терміном дії на 49 років, площею 74,8137 га, кадастровий номер :01:001:0630, за адресою: Одеська область, Ширяївський район, Старомаяківська ТГ (Вікторівська сільська рада), цільове призначення - для ведення фермерського господарства.

Відповідно до Договору оренди землі № 13 від 06.11.2015 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 74,8137 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0630, строком на 49 років з орендною платою 4 % від нормативної грошової оцінки з урахуванням індексів інфляції. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день укладання договору становила 47657,88 грн.

Відповідно до п. 9.4.4. цього Договору до обов`язків Орендаря входить: своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Суд встановив, що вказаний договір зареєстровано у Ширяіївському районному управлінні юстиції Одеської області за № 12869087 від 25.12.2015 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права № 51325850 від 30.12.2015.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.11.2016 року було створено та зареєстровано фермерське господарство «АГРО КОР» (). Основний вид економічної діяльності: 01.11вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Вказану земельну ділянку, відповідно до Статуту ФГ «АГРО-КОР» передано для ведення фермерського господарства.

Додатковою угодою № 15 від 01 березня 2024 року до договору оренди землі № 13 від 06.11.2015 року внесено зміни до договору та преамбулу договору викладено в новій редакції: «Старомаяківська сільська рада Березівського району Одеської області в особі сільського голови … (Орендодавець), з однієї сторони і фермерське господарство «АГРО-КОР» в особі голови ОСОБА_2 , з іншої сторони, уклали цей договір про нижченаведене:».

Внесені зміни належним чином зареєстровані, що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав від 26.03.2024 року.

Суд встановив, що станом на 26.12.2024 року відповідно до інтегрованих карток платника, довідки про податкову заборгованість та розрахунку податкового боргу податкова заборгованість ФОП ОСОБА_1 складає 610 252, 68 грн., а саме:

податкове повідомлення-рішення № 4-1533 від 31.05.2023 на суму 152 563,17 грн.;

податкове повідомлення-рішення № 51457-2410-1533 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.;

податкове повідомлення-рішення № 51457-2410-1533/2021 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.;

податкове повідомлення-рішення № 51457-2410-1533/2022 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.

Ці податкові повідомлення рішення були відправлені поштою на адресу позивача:вул. Набережна, 11, смт Ширяєве, Одеська область, 66800, та отримані позивачем, 21.06.2023 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення (а.с. 78).

На адвокатський запит представника позивача листом № 3820/6/15-32-24-10-06 від 30.01.2025 року Головне управління ДПС в Одеській області надало копії оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та копію рекомендованого повідомлення про вручення.

Крім того, Головним управлінням ДПС в Одеській області винесено до ФОП ОСОБА_1 податкову вимогу форми «Ф» № 0-1532 від 19.09.2023 року та опис майна у податкову заставу № 844/15-32-13-08 від 19.09.2023, які направлені на адресу позивача разом із листом від 20.09.2023 року поштою, яке отримано13.10.2023 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

Суд встановив, що позивач звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про проведення звірки по нарахуванню орендної плати за 2020,2021,2024 роки, додавши договір оренди № 13 від 06.11.2015 року та додаткові угоди до цього договору.

Також на підтвердження оплати орендної плати за земельну ділянку протягом спірного періоду Фермерським господарством «АГРО-КОР» позивач надала копії платіжних інструкцій, виписки по банківському рахунку, а саме: Квитанція № від 24 січня 2020 року на суму 4770,75 грн, Квитанція № від 27 лютого 2020 року на суму 4770,75 грн, Квитанція № від 26 березня 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 24 червня 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 24 вересня 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 23 жовтня 2020 року на суму 4600,00 грн, Квитанція № від 21 жовтня 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 18 листопада 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 29 липня 2020 року на суму 4770,00 грн, Квитанція № від 24 грудня 2020 року на суму 4770,00 грн, Платіжна інструкція №5 від 29.01.2021 року на суму 4 765,76 грн, Платіжна інструкція №10 від 25.02.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №12 від 26.03.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №19 від 27.04.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №23 від 28.05.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №27 від 29.06.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №31 від 27.07.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №36 від 25.08.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №40 від 24.09.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №44 від 26.10.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №46 від 19.11.2021 року на суму 4 770,00 грн, Платіжна інструкція №53 від 22.12.2021 року на суму 4 770,00, Платіжна інструкція №6 від 29.03.2023 року на суму 25 428,00 грн., Платіжна інструкція №12 від 13.06.2023 року на суму 38142,00 грн., Платіжна інструкція №25 від 29.12.2023 року на суму 12 714,00 грн., Платіжна інструкція №21 від 27.11.2023 року на суму 38142,00 грн., Платіжна інструкція №4 від 26.01.2022 року на суму 4 770,00 грн., Платіжна інструкція №12 від 23.02.2022 року на суму 12 714,00 грн., Платіжна інструкція №25 від 02.09.2022 року на суму 50856,00 грн., Платіжна інструкція №29 від 10.11.2022 року на суму 50 856,00 грн., Платіжна інструкція №32 від 14.12.2022 року на суму 25 428,00 грн., Платіжна інструкція №4 від 28.03.2024 року на суму 26 723,98 грн., Платіжна інструкція №11 від 29.04.2024 року на суму 13 362,00 грн., Платіжна інструкція №12 від 26.06.2024 року на суму 40 086,60 грн., Платіжна інструкція №18 від 15.07.2024 року на суму 20 043,00 грн., Платіжна інструкція №19 від 29.07.2024 року на суму 7 043,00 грн., Платіжна інструкція №20 від 01.08.2024 року на суму 13 000,30 грн., Платіжна інструкція №22 від 30.08.2024 року на суму 10 043,30 грн., Платіжна інструкція №23 від 13.09.2024 року на суму 10 000,00 грн., Платіжна інструкція №25 від 25.09.2024 року на суму 20 043,30 грн., Платіжна інструкція №27 від 30.10.2024 року на суму 20 043,30 грн., Платіжна інструкція №28 від 26.12.2024 року на суму 40 090,00 грн.

Також 06 травня 2022 року була здійсненна доплата за оренду плату за вересень- грудень у розмірі 31 791,24 грн, що підтверджується випискою з АТ «Райффайзен Банк» з 01.01.2022 по 31.12.2022 року.

13 липня 2022 року була здійсненна ще одна доплата за оренду плату за 2021 рік у розмірі 19 553,87 грн., що підтверджується випискою з АТ «Райффайзен Банк» з 01.01.2022 по 31.12.2022 року.

Тобто загальна сума сплаченої орендної плати за 2021 рік складає 108 586,87 грн. 2022 рік.

Відповідно до Уточнюючої Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2022 рік сума орендної плати склала 152 563,15 грн.

Також відповідно до Виписки з АТ «Райффайзен Банк» з 01.01.2023 по 31.12.2023 року та Платіжної інструкції №1 від 18.01.2023 року була виплачена орендна плата за грудень 2022 року у розмірі 12 714, 00 грн.

Відповідно до Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2023 рік сума орендної плати склала 152 563,15 грн.

Також відповідно до Виписки з АТ «Райффайзен Банк» з 01.01.2024 по 31.12.2024 року та Платіжної інструкції №1 від 31.01.2023 року була виплачена орендна плата за жовтень - грудень 2023 року у розмірі 38 142, 00 грн.

Тобто загальна сума сплаченої орендної плати за 2023 рік складає 152 568,00 грн.

Відповідно до Уточнюючої Податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2024 рік сума орендної плати склала 227 153,88 грн.

Тобто загальна сума сплаченої орендної плати за 2024 рік складає 220 478,78 грн.

Не погоджуючись з прийнятим відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Так, спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно з ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.39. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За приписами пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Підпунктом 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що землекористувачі - юридичні та фізичні особи (резиденти і нерезиденти), яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності, у тому числі на умовах оренди.

Згідно з підпункту 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до приписів статті 269 Податкового кодексу України платниками плати за землю є платники земельного податку: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі, яким відповідно до закону надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності на правах постійного користування; платники орендної плати - землекористувачі (орендарі) земельних ділянок державної та комунальної власності на умовах оренди.

Згідно з п. 270.1 ст. 270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування платою за землю є:

об`єкти оподаткування земельним податком: земельні ділянки, які перебувають у власності; земельні частки (паї), які перебувають у власності; земельні ділянки державної та комунальної власності, які перебувають у володінні на праві постійного користування;

об`єкти оподаткування орендною платою - земельні ділянки державної та комунальної власності, надані в користування на умовах оренди.

Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельної ділянки, нормативну грошову оцінку якої не проведено. (ст. 271 Податкового кодексу України).

База оподаткування по земельних частках (паях) визначається згідно із даними земельних ділянок, на які фізичні особи мають право як власники земельних часток (паїв), з урахуванням підпунктів 271.1.1 та 271.1.2 цього пункту.

Базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. (п. 285.1 ст. 285 ПК України).

За приписами пункту 287.1 статті 287 ПК України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою.

Відповідно до пунктів 288.1, 288.2, 288.3 статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно з частиною другою статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до ПК України).

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності сплачується орендарем з дня виникнення права користування земельною ділянкою, тобто з дня державної реєстрації права оренди відповідно до договору оренди земельної ділянки. Сплата орендної плати є обов`язком орендаря, яке кореспондується з його правом користування земельною ділянкою.

Згідно з ч.1 ст. 5 Закону України «Про фермерське господарство» право на створення фермерського господарства має кожний дієздатний громадянин України, який досяг 18-річного віку та виявив бажання створити фермерське господарство.

За приписами частини першої статті 7 Закону України «Про фермерське господарство» надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, за умови набуття громадянином України або кількома громадянами України, які виявили бажання створити фермерське господарство, права власності або користування земельною ділянкою.

Таким чином, можливість реалізації громадянином права на створення фермерського господарства безпосередньо пов`язана з наданням (передачею) такій фізичній особі земельних ділянок для ведення фермерського господарства, що є обов`язковою умовою для державної реєстрації фермерського господарства.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про фермерське господарство» землі фермерського господарства можуть складатися із: земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.

З моменту державної реєстрації фермерського господарства та набуття прав юридичної особи таке господарство набуває як правомочності володіння і користування, так і юридичні обов`язки щодо використання земельної ділянки. У відносинах, а також спорах з іншими суб`єктами, голова фермерського господарства, якому передана у власність, постійне користування чи оренду земельна ділянка, виступає не як самостійна фізична особа, власник, користувач чи орендар земельної ділянки, а як представник (голова, керівник) фермерського господарства. У таких правовідносинах їх суб`єктом є не фізична особа - голова чи керівник фермерського господарства, а фермерське господарство як юридична особа.

Вказаний правовий висновок був викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №615/2197/15-ц.

У пунктах 6.22 та 6.23 постанови від 30 червня 2020 року у справі № 927/79/19 Велика Палата Верховного Суду вказала, що нормами Закону України «Про фермерське господарство» запроваджений механізм, за яким земельна ділянка спочатку надається в оренду громадянину з метою здійснення підприємницької діяльності (для ведення фермерського господарства), проте останній може використовувати її лише шляхом створення фермерського господарства як форми здійснення своєї підприємницької діяльності. Таке фермерське господарство створюється після отримання громадянином земельної ділянки в оренду. З моменту створення цього фермерського господарства та його державної реєстрації до нього переходять права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі. В цьому випадку не відбувається відчуження орендарем права на оренду земельної ділянки, а здійснюється встановлений нормами перехід прав та обов`язків орендаря земельної ділянки від громадянина до створеного ним фермерського господарства. При цьому такий перехід відбувається в силу вищенаведених норм Закону України «Про фермерське господарство» та не потребує вчинення сторонами орендних правовідносин будь-яких додаткових дій, у тому числі укладення додаткових угод.

Тобто усталена практика Великої Палати Верховного Суду пов`язує момент набуття фермерським господарством прав та обов`язків орендаря земельної ділянки саме з моментом державної реєстрації фермерського господарства. Після такої реєстрації відбувається фактична заміна орендаря і саме з цього часу обов`язки землекористувача земельної ділянки здійснює фермерське господарство, а не громадянин, якому вона надавалась.

Такий висновок повторений у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2024 року по справі № 320/6885/23.

Повертаючись до обставин у цій справі суд зазначає, що відповідно до Договору оренди землі № 13 від 06.11.2015 року, укладеного між Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області (Орендодавець) та ОСОБА_1 (Орендар) позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 74,8137 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0630, строком на 49 років з орендною платою 4 % від нормативної грошової оцінки з урахуванням індексів інфляції. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на день укладання договору становила 47657,88 грн.

Відповідно до п. 9.4.4. цього Договору до обов`язків Орендаря входить: своєчасно та в повному обсязі вносити орендну плату.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 03.11.2016 року було створено та зареєстровано фермерське господарство «АГРО -КОР» (). Основний вид економічної діяльності: 01.11вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Вказану земельну ділянку, відповідно до Статуту ФГ «АГРО-КОР» передано для ведення фермерського господарства.

На підтвердження тому, що за спірний період: за 2020,2021,2022,2023 роки сплачувало орендну плату за земельну ділянку ФГ «АГРО-КОР», позивачем надано платіжні інструкції.

Отже, в силу наведених підходів, висновків викладених у постановах Верховного Суду, що у разі створення фермерського господарства саме останнє виступає суб`єктом взаємовідносин щодо оренди, і має нести обов`язки щодо сплати відповідної орендної плати, суд доходить висновку, що відповідачем помилково сформовані спірні податкові повідомлення - рішення стосовно позивача.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню та слід визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області: № 4-1533 від 31.05.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533/2021 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533/2022 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.

Щодо позовних вимог - визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області «Ф» № 0-1532 від 19.09.2023 року та визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу № 844/15-32-13-08 від 19.09.2023 року, суд доходить висновку, що з огляду на протиправність прийняття вказаних податкових повідомлень рішень, у відповідача були відсутні підстави для формування податкової вимоги та прийняття рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу, а тому ці позовні вимоги також є правомірними та належать задоволенню.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

Щодо решт доводів позивача суд зазначає, що їх оцінка судом не вплине на зміну встановлених судом обставин, крім, а тому такі доводи не оцінюються судом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, враховуючи вище встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги є правомірними та належать задоволенню.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, судовий збір у розмірі відповідно до Закону України «Про судовий збір» належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними та скасування рішень,- задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області винесені стосовно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) № 4-1533 від 31.05.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533/2021 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.; № 51457-2410-1533/2022 від 27.03.2023 на суму 152 563,17 грн.

Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС в Одеській області «Ф» № 0-1532 від 19.09.2023 року стосовно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу № 844/15-32-13-08 від 19.09.2023 року стосовно ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ ВП 44069166, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 9153,79 грн (дев`ять тисяч сто п`ятдесят три гривні 79 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко