Справа № 376/788/25
Суддя: Коваленко О. М.
Дата ухвалення: 2025-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/788/25
Провадження № 2-а/376/17/2025
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року Сквирський районний суд Київської області у складі:

Головуючого судді Коваленка О.М.

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадженняв м. Сквира Київської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

Встановив:

ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кочина С.С. звернувся в порядку адміністративного судочинства з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить скасувати постанову БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП, провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу правопорушення. Також просить поновити пропущений ним строк звернення до суду.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протягом 2024 року він, ОСОБА_1 , маючи право на відстрочку неодноразово звертався у ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте йому відмовляли в прийнятті документів. Зрештою у грудні 2024 року йому повідомив керівник даного ТЦК, що прийме документи, якщо пройде ВЛК. Позивач погодився, пройшов всіх лікарів і 26.12.2024 отримав висновок ВЛК стосовно придатності, але приймати документи на відстрочку Керівництво ІНФОРМАЦІЯ_3 все одно відмовилося.

19.01.2025 позивач залучив адвоката та після тривалої словесної перепалки зрештою у нього взяли документи на відстрочку, усно повідомивши, що буде відмовлено оскільки не додано потрібний пакет документів хоча додавання цих документів не передбачено законом.

Понад місяць позивач чекав на вирішення питання про відстрочку, приходив кілька разів, зрештою 25.02.2025 була видана довідка від 19.02.2025 про надання відстрочки до 09.05.2025.

У цей же день 25.02.2025 оператор відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_4 солдат ОСОБА_3 у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , склав протокол

Суть адміністративного правопорушення: Пунктом 68 Постанови Кабміну від 16.05.2024 за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абзацом 2 пункту 3.8 глави 3 розділу II Наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» визначено, що у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Постанова ВЛК при ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята у мирний час під час визначення призначення військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ), дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

25.02.2025 о 12 годині 00 хвилин (дата та час виявлення адміністративного правопорушення), у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , уповноважений представником відділу, при використанні технічних приладів, засобів та спеціалізованого програмного забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з дня взяття на військовий облік 20.02.2018 протягом п`яти років не проходив медичного огляду, а пройшов його при медичній комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 в особливий період лише 26 грудня 2024 року, порушивши вимоги ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 68 Постанови Кабміну від 16.05.2024 року за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз. 2 п. 3.8 глави 3 розділу 11 Наказу Міноборони від 14.08.2008 року. № 402 «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України», чим вчинив (ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки (за наявності):

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , м. Сквира, Білоцерківського району, Київської області.

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , м. Сквира, Білоцерківського району Київської області.

Під час складання даного протоколу, жодні свідки не залучалися, позивач не погоджувався із даною процедурою, вказував на те, що йому не приходили раніше жодні повістки чи виклики на проходження ВЛК, просив надати йому можливість залучити адвоката, проте в праві на захист було відмовленою.

14.03.2025 позивач не був присутній на розгляді даного протоколу, оскільки був зайнятий на роботі. Натомість прибув наступного дня і попросив передати результати розгляду протоколу, проте йому повідомили, що постанову направлять поштою.

25.03.2025 надійшла простим листом постанова № БЦРТЦК/233, якою визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 210-1 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Позивач з постановою не погоджується, вважає її незаконною, оскільки згідно абз. 3 п. 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачає обов`язок громадян проходити військово-лікарську комісію, проте, відносно позивача відсутні вимоги відповідача як-то, направлення, розпорядження, повістки на проходження ВЛК. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні такі документи, відсутні направлення на проходження ВЛК. Відсутність будь-якого з вищевказаних документів підтверджується також і відсутністю посилань на них як на доказ в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності та і в оскаржуваній постанові. Позивач вказує, що в протоколі та в постанові відсутні пояснення особи, відсутня відмітка про те, що особа відмовилася надати такі пояснення. Звертаємо увагу, що в протоколі про притягнення до адміністративної відповідальності та і в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності відсутній акт про відмову від проходження ВЛК. Тобто, невидача суб`єктом владних повноважень вимоги, направлення, розпорядження чи повістки на проходження ВЛК зумовлює як: відсутність дати чи строку, у який він зобов`язаний був прибути для проходження медичного огляду, так і факт відмови від отримання чи направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби.

За таких обставин, позивач вважає, що Постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає чинному законодавству, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 26.03.2025 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідач належним чином повідомлений про дату судового розгляду, до суду не з`явився, правом на подачу відзиву не скористався.

Згідно з ч. 3 ст. 257 КАС України при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

У судове засідання сторони не викликалися, клопотань про інший порядок розгляду справи сторонами заявлено не було.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

У протоколі № БЦРТЦК/1 від 25.02.2025 викладена суть адміністративного правопорушення, а саме:

Пунктом 68 Постанови Кабміну від 16.05.2024 за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абзацом 2 пункту 3.8 глави 3 розділу II Наказу Міноборони від 14.08.2008 № 402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» визначено, що у мирний час під час визначення призначення резервіста або військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ) вони проходять медичний огляд, за результатами якого таким особам оформляється довідка з висновком щодо придатності до військової служби. Строк дії такої довідки становить п`ять років. Постанова ВЛК при ТЦК та СТІ про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби, прийнята у мирний час під час визначення призначення військовозобов`язаного на особливий період та включення його до складу військових команд для комплектування військових частин (установ), дійсна протягом п`яти років з дня закінчення медичного огляду.

25.02.2025 о 12 годині 00 хвилин (дата та час виявлення адміністративного правопорушення), у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , уповноважений представником відділу, при використанні технічних приладів, засобів та спеціалізованого програмного забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з дня взяття на військовий облік 20.02.2018 протягом п`яти років не проходив медичного огляду, а пройшов його при медичній комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 в особливий період лише 26 грудня 2024 року, порушивши вимоги ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 68 Постанови Кабміну від 16.05.2024 року за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз. 2 п. 3.8 глави 3 розділу 11 Наказу Міноборони від 14.08.2008 року. № 402 «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України», чим вчинив (ла) правопорушення, передбачене частиною 3 статті 2101 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт вчиненого правопорушення підтверджують свідки (за наявності):

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , м. Сквира, Білоцерківського району, Київської області.

2. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , м. Сквира, Білоцерківського району Київської області.

Протокол складено оператором відділення рекрутингу та комплектування ІНФОРМАЦІЯ_9 ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 з протоколом не згоден, вимагав адвоката.

Згідно оскаржуваної постанови БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 2101 КУпАП ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає17 000,00 гривень.

Як вбачається зі змісту постанови, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 2101 під час дії в Україні особливого періоду, а саме: з дня взяття на військовий облік 20.02.2018 протягом п`яти років не проходив медичного огляду, а пройшов його при медичній комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 в особливий період лише 26 грудня 2024 року, порушивши вимоги ч. 5 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», п. 68 Постанови Кабміну від 16.05.2024 року за № 560 «Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», абз. 2 п. 3.8 глави 3 розділу 11 Наказу Міноборони від 14.08.2008 року. № 402 «Про затвердження Положення про військово лікарську експертизу в Збройних Силах України».

У поданому до суду позові, позивач вказує на те, що підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення відсутні, а ухвалена постанова відповідача підлягає скасуванню, оскільки позивач не відмовлявся від проходження ВЛК, проте, відносно позивача відсутні вимоги відповідача як-то, направлення, розпорядження, повістки на проходження ВЛК. Тобто, невидача суб`єктом владних повноважень вимоги, направлення, розпорядження чи повістки на проходження ВЛК зумовлює як: відсутність дати чи строку, у який він зобов`язаний був прибути для проходження медичного огляду, так і факт відмови від отримання чи направлення для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеня придатності для проходження військової служби.

У силу вимог передбачених ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Так, ч. 3 ст. 2101 КУпАП встановлена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, відповідно до частини третьої якої вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із абз. 11 ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан, який триває на час ухвалення рішення судом.

Згідно зі статтею 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

У частині 1 статті 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» закріплено, що громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.

Частиною шостою ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, у період проведення мобілізації (крім цільової) громадяни України чоловічої статі віком від 18 до 60 років зобов`язані мати при собі військово-обліковий документ та пред`являти його за вимогою уповноваженого представника територіального центру комплектування та соціальної підтримки або поліцейського, а також представника Державної прикордонної служби України у прикордонній смузі, контрольованому прикордонному районі та на пунктах пропуску через державний кордон України.

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, визначає, зокрема, організацію медичного огляду військовозобов`язаних та резервістів для визначення придатності до військової служби.

Пунктом 74 вказаного Порядку встановлено, що резервістам та військовозобов`язаним, які підлягають призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, за рішенням керівника районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки видається направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду за формою згідно з додатком 11. При цьому особам віком до 45 років видається направлення щодо визначення їх придатності до проходження військової служби у десантно-штурмових військах, силах спеціальних операцій, морській піхоті.

Військовозобов`язаний та резервіст, який виявив бажання проходити військову службу під час мобілізації у вибраній ним військовій частині, направляється на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду керівником районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або командиром військової частини.

Направлення реєструється в журналі реєстрації направлень на військово-лікарську комісію за формою згідно з додатком 12 та видається резервісту та військовозобов`язаному під особистий підпис.

Під час вручення направлення резервістам та військовозобов`язаним під особистий підпис доводяться вимоги законодавства щодо відповідальності громадян за ухилення від військової служби під час мобілізації, у тому числі за ухилення від проходження медичного огляду за направленням районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, та строк завершення медичного огляду.

Отже, проходження ВЛК є не правом, а обов`язком військовозобов`язаного, за порушення якого може наставати відповідальність, однак військовозобов`язаний може пройти ВЛК на збірних пунктах районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки та СП або за місцем провадження медичної практики у закладах охорони здоров`я, але за наявності направлення на військово-лікарську комісію.

В оскаржуваній постанові БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 зазначено, що у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , уповноважений представником відділу, при використанні технічних приладів, засобів та спеціалізованого програмного забезпечення з доступом до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів було виявлено, що, громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з дня взяття на військовий облік 20.02.2018 протягом п`яти років не проходив медичного огляду, а пройшов його при медичній комісії ІНФОРМАЦІЯ_5 в особливий період лише 26 грудня 2024 року.

Разом з тим, представником відповідача не надано матеріали направлення ОСОБА_1 на військово-лікарську комісію, у якому мали б бути зазначені дата та час, на які було призначено медичну комісію для встановлення придатності до проходження військової служби за станом здоров`я під час мобілізації та в особливий період.

Відповідно до ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Згідно зі ч. 3 ст.73 КАС України, сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частинами 1, 2 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести правомірність своїх дій чи бездіяльності, а позивач зобов`язаний довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст. 8 Загальної декларації прав людини, кожна людина має право на ефективне поновлення у правах компетентними національними судами в разі порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, письмові матеріали не містять належних доказів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 2101 КУпАП, зазначеного у постанові БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене та з урахуванням положень ст. 77 КАС України, суд важає, що оскаржувана постанова БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Згідно із ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

У відповідності до ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд дійшов висновку, що причини пропуску позивачем встановленого строку звернення до адміністративного суду з даним позовом є поважними, у зв`язку з чим процесуальний строк звернення з адміністративним позовом до суду підлягає поновленню.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн. Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 605,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121,123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, статтями 2101, 245, 251, 268, 280 КУпАП, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», суд

ухвалив:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк звернення до Сквирського районного суду Київської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанову БЦРТЦК/233 від 14.03.2025 т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 , передбаченого частиною 3 статті 2101 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 гривень, визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , розташовано: АДРЕСА_2 ) на рахунок ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.М. Коваленко