Справа № 727/10798/25
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2025-09-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/220/25
РІШЕННЯ

IМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці, в складi:

головуючого - суддi Слободян Г.М.

за участю: секретаря судового засідання Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції (адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22; код ЄДРПОУ 40109079), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (адреса: 03048 м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3; код ЄДРПОУ: 40108646) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульноі? поліціі? в Чернівецькіи? області Департаменту патрульноі? поліціі? та Департамент патрульноі? поліціі? Національноі? поліціі? Украі?ни про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серіі? ЕНА №5491399 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноі? відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Обгрунтовує позовні вимоги тим, що вказана постанова про притягнення його до адміністративноі? відповідальності серіі? ЕНА №5491399 винесена поліцеи?ським у справі про адміністративне правопорушення з грубим порушенням вимог актів законодавства Украі?ни, оскільки він жодних ПДР Украі?ни не порушував та інкримінованого діяння не вчиняв. Посилається на те, що встановлена законом процедура винесення постанови та притягнення особи до відповідальності була грубо порушена поліцеи?ським, оскільки інкримінованого правопорушення він не вчиняв, а тому провадження у справі підлягає скасуванню, а оскаржувана постанова скасуванню. Зазначає, що згідно постанови серіі? ЕНА No 5491399 15.08.2025 року о 20 год. 13 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинська, 36 він нібито керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивноі? безпеки та нібито був не пристебнутии? ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в ПДР Украі?ни. Однак, стверджує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення наведені в постанові серіі? ЕНА №5491399 жодним чином не відповідають обставинам справи. Позивач вказує на те, що інкримінованого и?ому адміністративного правопорушення він не вчиняв, а жодних доказів на підтвердження и?ого вини матеріали справи не містять. Просив визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серіі? ЕНА №5491399 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноі? відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Рух справи та позиція сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01.09.2025 року по справі відкрито провадження в порядку ст.286 КАС України, призначено справу до розгляду та надано відповідачу строк для подачі відзиву на адміністративний позов.

08.09.2025 року представник відповідача Цопа А.В. направила до суду відзив на позов, у зв`язку з тим, що категорично не погоджується з позовними вимогами позивача та вважає їх необґрунтованими з наступних підстав. Вказує на те, що пояснення, які позивач виклав у позовній заяві повністю суперечать його поясненням під час розгляду справи. Зазначає, що долучений відеозапис містить файл, на якому зафіксовано період від моменту зупинки транспортного засобу, розгляду справи про адміністративне правопорушення до вручення копії постанови, чим було завершено розгляд справи, а тому відеозйомка велася безперервно, в рамках чинного законодавства, про що було повідомлено позивачеві. Стверджує, що із зазначеного відеозапису вбачається те, що на момент зупинки позивач не був пристебнутий паском безпеки, замість паска безпеки знаходиться пасок відсумки, до того ж в подальшому визнав, що керував транспортним засобом із порушенням вимог п.п. 2.3.в ПДР України, що зафіксовано на відеозаписі. Вважає, що в діях позивача є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що поліцейський патрульної поліції мав всі законні підстави для зупинки транспортного засобу, пред?явив законну та обґрунтовану вимогу щодо надання документів передбачених законодавством, ним дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Позивач ОСОБА_1 , та в його інтересах представник, адвокат Мар?ян І.С., у судове засідання не з`явилися, однак останнім скеровано до суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. Позовні вимоги підтримали повністю та просили задовольнити.

Представники відповідачів Управління патрульноі? поліціі? в Чернівецькіи? області Департаменту патрульноі? поліціі? та Департаменту патрульної поліції в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомили.

Згідно ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учас-ника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цьо-го засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що всі учасники справи повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування розгляду справи технічними засобами не здійснювалось зважаючи на те, що в судове засідання учасники справи не з`явились.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне.

Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Статтею 77КАС України вказано, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Досліджені докази та застосовані норми права.

Судом належними та допустимими доказами по справі встановлено, що згідно постанови серіі? ЕНА №5491399 15.08.2025 року о 20 год. 13 хв. в м. Чернівці, по вул. Хотинська, 36 Букатинськии? ОСОБА_2 керував транспортним засобом обладнаним засобами пасивноі? безпеки та був не пристебнутии? ременем безпеки, чим порушив п. 2.3. в ПДР Украі?ни. Даною постановою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.7).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Згідно ст. 55 Конституціі? Украі?ни, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, діи? чи бездіяльності органів державноі? влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.п. «в» п.2.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів Украі?ни від 10 жовтня 2001 р. No 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водіи? зобов`язании?, зокрема: на автомобілях, обладнаних засобами пасивноі? безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно до п.1.10. Правил дорожнього руху, водіи? - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовии? дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовии? талон на право керування транспортним засобом) відповідноі? категоріі?. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Диспозицією ст.121 ч. 5 КУпАП передбачена відповідальністьза порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

При цьому, суд звертає увагу на те, що підставою притягнення особи до адміністративноі? відповідальності є наявність в і?і? діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Тобто, склад правопорушення є єдиною та головною підставою для юридичноі? відповідальності.

Статтею 23 Закону Украі?ни «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року No 580- VIII встановлено основні повноваження поліціі?.

Відповідно до п. 11ст. 23 Закону Украі?ни "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року No580-VIII, поліція відповідно до покладених на неі? завдань регулює дорожніи? рух та здіи?снює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху и?ого учасниками та за правомірністю експлуатаціі? транспортних засобів на вулично-дорожніи? мережі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієі? статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону Украі?ни "Про Національну поліцію" від 2 липня 2015 року No580-VIII, поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами Украі?ни.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Тобто, сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення особою адміністративного правопорушення. Саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі № 295/3099/17.

Згідно вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про проти-правність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відпо-відача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопору-шення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопору-шення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністра-тивне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної від-повідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання-ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, ві-деозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагля-ді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки до-рожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доку-ментами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному до-слідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміні-стративне правопорушення зобов`язаний на підставі досліджених доказів з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з ч. 1 ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно ч.2 ст. 11 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Статтею 77 КАСУ встановлено процесуальнии? обов`язок відповідача, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративноі? відповідальності.

Суд вважає, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем інкримінованих порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні документи та матеріали, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідачем не надано суду будь яких належних та достовірних доказів, які б підтвердили факти, викладені в оскаржуваній постанові та факт наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено належних доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.121 КУпАП, суд вважає, що постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню у зв?язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА №5491399 від 15.08.2025 року.

На підставі викдаденого та керуючись ст. ст. 247, 251,258, 289, ч.1 ст.293 КУпАП,

ст.ст. 9,72-77,132, 242,244-246,257,271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5491309 від 15.08.2025 року про накладення на ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні вступної і резолютивної частини в той же термін з дня отримання повного тексту рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.09.2025 року.

Суддя Слободян Г.М.