Справа № 280/12167/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2025-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2025 року м. Дніпросправа № 280/12167/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області

на додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2025 року (головуючий суддя Семененко М.О.)

в адміністративній справі №280/12167/24 за позовом Приватного підприємства «Агромашторг» до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне підприємство «Агромашторг», звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05.03.2025 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04.09.2025 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «В1» від 29.11.2024 року №702, прийняте Головним управлінням ДПС у Запорізькій області.

10.03.2025 до суду першої інстанції надійшла заява представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення, у якій просить суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000грн.

20.03.2025 року Запорізьким окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким:

Заяву Приватного підприємства «Агромашторг» про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області на користь Приватного підприємства «Агромашторг» судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині в задоволенні заяви відмовлено.

Не погодившись з додатковим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати судове рішення.

Вказує, що витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. не є співмірними фактично витраченого часу саме адвокатом на виконання відповідних послуг.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачу були надані адвокатські послуги, які визначені в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування понесених витрат до суду надано такі письмові докази:

- Договір про надання правової допомоги №23/12/24 від 23.12.2024, відповідно до якого адвокат Мартиненко Олег Олександрович (Адвокат) приймає на себе обов`язки представляти права і законні інтереси Приватного підприємства «Агромашторг» в особі директора Ковальчука Івана Михайловича (Клієнта) в Запорізькому окружному адміністративному суді з питань оскарження в судовому порядку податкового повідомлення рішення від 29.11.2024 №702, яке прийняте ГУ ДПС у Запорізькій області (п.п. 1.2 Договору №23/12/24 від 23.12.2024). Відповідно до п.п. 5.3, 5.4 Договору №23/12/24 від 23.12.2024 за домовленістю сторін розмір гонорару за представництво інтересів Клієнта в суді першої інстанції складає 20 000 грн. Оплата винагороди (гонорару) здійснюється Клієнтом в грошовій формі через касу підприємства або шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Адвоката протягом 3 календарних днів з дати підписання Акту приймання передання наданих послуг;

- Акт приймання-передання наданих послуг правничої допомоги від 06.03.2025 за Договором №23/12/24 від 23.12.2024, відповідно до якого у період з 23.12.2024 по 05.03.2025 Адвокатом були надані Клієнту наступні послуги правничої допомоги у рамках адміністративного судочинства у справі №280/12167/24 за позовом ПП «АГРОМАШТОРГ» до ГУ ДПС у Запорізькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2024 №702, а саме:

підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, сканування документів, які долучені до позовної заяви 16 годин;

складання позовної заяви, відправлення позовної заяви за допомогою ЄСІТС 8 годин;

складання відповіді на відзив на позовну заяву, відправлення відповіді на відзив за допомогою ЄСІТС 3 години;

представництво інтересів Клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді 05.02.2025 2 години, 05.03.2025 2 години.

Загальна сума винагороди (гонорару) за надані послуги правничої допомоги складає 20 000грн.

- Детальний опис наданих послуг правничої допомоги від 06.03.2025 у справі №280/12167/24 за позовом ПП «АГРОМАШТОРГ» до ГУ ДПС у Запорізькій області визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.11.2024 №702, а саме:

підготовка до розгляду справи, аналіз фактичних обставин справи, формування доказів, аналіз судової практики, сканування документів, які долучені до позовної заяви 16 годин;

складання позовної заяви, відправлення позовної заяви за допомогою ЄСІТС 8 годин; складання відповіді на відзив на позовну заяву, відправлення відповіді на відзив за допомогою ЄСІТС 3 години;

представництво інтересів Клієнта в Запорізькому окружному адміністративному суді 05.02.2025 2 години, 05.03.2025 2 години.

- Видатковий касовий ордер від 07.03.2025, на суму 20 000 грн, за надання послуг адвоката згідно договору №23/12/24 від 23.12.2024, акт від 06.03.2025.

Надані докази містять посилання на зміст спірних правовідносин та номер даної справи, узгоджуються між собою щодо розміру заявлених витрат та підстав їх понесення, позов у справі подано представником позивача адвокатом Мартиненко О.О., який діє на підставі ордеру серія АР №1214899 від 23.12.2024, яким також засвідчено всі додатки до позову.

Суд першої інстанції частково задовольнив заяву позивача та стягнув витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10000 грн.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції додаткового рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, норми Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», КАС України.

Так, згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність №5076-VI від 05.07.2012 договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору;

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, видами адвокатської діяльності є, зокрема,

- надання правової інформації,

- консультацій і роз`яснень з правових питань,

- правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30.09.2009 №23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати:

- консультації,

- роз`яснення,

- складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг,

- здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо.

Отже, до правової допомоги належать:

- консультації, роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Водночас, втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги наступне обставини справи.

В силу ухвали суду першої інстанції від 06.01.2025 справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с. 69 т.1).

Рішення у справі ухвалено 05.03.2025 (а.с. 202 т.1).

Натомість, позивач з заявою щодо судових витрат на правничу допомогу звернувся до суду лише 10.03.2025 року, т.т. після ухвалення рішення по даній справі.

Надаючи оцінку зазначеним обставинам та можливості розгляду такої заяви, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.

В силу статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» - гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку, що саме суд встановлює розмір судових витрат, які сторона сплатила, або має сплатити на підставі доказів, при цьому втирити на професійну правничу допомогу мають бути співмірними та справедливими.

Для встановлення судом розміру витрат, що понесла сторона у справі слід надати відповідні докази.

Так, відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Слід зазначити, що в силу ч. 1, 3 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, і складність справи, і витрачений час на надання правничої допомоги і ціна позову та ін. мають значення для суду для визначення розміру витрат, пов`язаних з наданням правничої допомоги.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Матеріали справи не містять підтверджень, що позивачем були подані докази про розмір судових витрат на правничу допомогу до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Також матеріали справи не містять підтверджень, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При цьому, частиною. 3 ст. 143 КАС України визначено:

якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Тобто вирішити питання про витрати на правничу допомогу після ухвалення рішення у справі це право, а не обов`язок суду, водночас реалізується це право (вирішити питання про витрати на правничу допомогу після ухвалення рішення) за умови якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач не зазначив поважних причин з яких він не надав до закінчення розгляду справи доказів про витрати на правничу допомогу.

З огляду на приписи ч. 3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення за умови попередньої заяви про це від учасника судового процесу і лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції аналіз вказаних положень КАС України дає підстави для висновку, що таке право надано учасникам судового процесу у разі розгляду справи в порядку загального позовного провадження.

Однак, у разі розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, докази судових витрат за загальним правилом мають бути надані до вирішення справи по суті.

Вказана позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 12.11.2020 по справі №640/13697/19, від 03.12.2020 у справі №300/2425/19 та від 12.08.2020 у справі №340/2449/19.

Згідно із ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскільки, суд першої інстанції не дослідив зазначених процесуальних норм, то припустився помилкових висновків про можливість задоволення заяви щодо судових витрат на правничу допомогу, яка подана без додержання вимог, встановлених процесуальним законом.

В силу частини 2 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування додаткового рішення, заяву позивача про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу залишити без розгляду.

Керуючись 241-245, 250, 311, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області задовольнити частково.

Додаткове рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.03.2025 року скасувати.

Заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили 04.09.2025 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова