Справа № 538/1233/23
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

06 жовтня 2025 рокум. ПолтаваСправа №538/1233/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., у ході підготовки до розгляду по суті адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання незаконним звільнення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовом до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій, бездіяльності протиправними, скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.07.2025 адміністративну справу №538/1233/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України передано для розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду за підсудністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.08.2025 ухвалу Лохвицького районного суду Полтавської області від 02.07.2025 залишено без змін.

16.09.2025 матеріали адміністративної справи №538/1233/23 надійшли до Полтавського окружного адміністративного суду та за результатами автоматизованого розподілу передані судді Кукобі О.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 19.09.2025 адміністративну справу №538/1233/23 прийнято до провадження, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у порядку письмового провадження).

У силу частини першої статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом. Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

Отже, цей спір може розглядати відповідний окружний адміністративний суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача або за місцезнаходженням відповідача.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів слідує, що місцезнаходження відповідача зареєстровано у АДРЕСА_1 .

Своєю чергою, зі змісту відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру від 06.10.2025 №1859434 суд встановив, що зареєстрованим у визначеному законом порядку місцем проживання позивача є: АДРЕСА_2 ВЧ НОМЕР_1 .

У позовній заяві позивач зазначив адресу місця фактичного проживання: АДРЕСА_3 . На підтвердження цієї інформації позивача надав копію довідки Виконавчого комітету Лохвицької міської ради Полтавської області від 09.05.2025 №37, у якій зазначено, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 07.05.2025 фактично проживає на території Ригівського старостинського округу Лохвицької міської ОТГ у будинку матері за адресою: АДРЕСА_4 /т. 6, а.с. 96/.

Суд враховує, що механізм здійснення декларування/реєстрації місця проживання (перебування), зміни місця проживання, зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування), скасування декларування/реєстрації місця проживання (перебування) визначений Порядком декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.02.2022 №265 (надалі - Порядок №265), що набув чинності з 14.03.2022.

У силу абзацу першого пункту 4 Порядку №265 особа може задекларувати/зареєструвати своє місце проживання (перебування) лише за однією адресою. У разі коли особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює декларування/реєстрацію місця проживання (перебування) за однією з таких адрес за власним вибором. За адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

За змістом пункту 5 Порядку №265 громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, які на законних підставах постійно або тимчасово проживають на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання та прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати/зареєструвати його. Іноземець чи особа без громадянства, які отримали довідку про звернення за захистом в Україні, можуть зареєструвати місце свого перебування в Україні. У разі коли особа, місце проживання якої задекларовано/зареєстровано, декларує або реєструє нове місце проживання з одночасним зняттям з попереднього місця проживання (перебування), заява про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання не подається. При цьому внесення змін до реєстру територіальної громади за попереднім місцем проживання здійснюється на підставі повідомлення органу реєстрації про зняття із задекларованого/зареєстрованого місця проживання (перебування) особи із зазначенням дати зняття з місця проживання (додаток 1).

Додані до позовної заяви документи не містять відомостей про реєстрацію місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_3 .

КАС України не встановлює випадків розгляду адміністративної справи за місцем фактичного проживання позивача.

Натомість, у частині першій статті 25 КАС України чітко визначено, що спір розглядається за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) позивача.

Своєю чергою, процедуру реєстрації місця проживання (перебування, знаходження) фізичної особи визначено наведеними вище положеннями Порядку №265, а матеріали позову не містять доказів дотримання позивачем такого порядку в частині реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 .

Порядком №265 не передбачено можливості підтвердження місця проживання довідкою, виданою органом місцевого самоврядування.

Додані до позовної заяви документи не підтверджують факт реєстрації позивача в межах Полтавської області як внутрішньо переміщеної особи.

Тож суд констатує, що зареєстрованим у визначеному законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) як позивача, так і відповідача у цій справі є місто Дніпро Дніпропетровської області.

За таких обставин суд дійшов висновку, що цей спір не підсудний Полтавському окружному адміністративному суду, а його розгляд за правилами територіальної підсудності має здійснюватись окружним адміністративним судом, територіальна юрисдикція якого поширюється на Дніпропетровську область.

Згідно з додатком 1 до Указу Президента України від 16.11.2004 №1417/2004 "Про утворення місцевих адміністративних судів, затвердження їх мережі" на територію Дніпропетровської області поширюється юрисдикція Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (заяви № 29458/04 та № 29465/04, §24) ЄСПЛ закріпив поняття "суд, встановлений законом", яке стосується не лише правової основи існування суду, але й дотримання ним норм, які регулюють його діяльність.

Фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі "Занд проти Австрії" (заявам 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року) визначено, що термін "судом, встановленим законом" у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)".

За наведених обставин, розгляд цієї справи Полтавським окружним адміністративним судом порушить гарантоване статтею 6 ЄКПЛ право позивача на розгляд його справи судом, встановленим законом, та у силу частини першої статті 318 КАС України буде підставою для скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, що своєю чергою призведе до затягування розгляду справи по суті.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 29 КАС України, суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне передати адміністративну справу №538/1233/23 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Керуючись статтями 25, 26, 29, 241, 243, 248, 256, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №538/1233/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій та бездіяльності протиправними, визнання незаконним звільнення, зобов`язання вчинити певні дії передати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, однак може бути оскаржена.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвалу суду не вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Олександр КУКОБА