Справа № 280/6145/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 жовтня 2025 року Справа № 280/6145/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомірський області (, 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7)

про: визнання протиправними та скасування рішень суб`єктів владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

16.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомірський області (далі відповідач 2), в якому позивач із урахуванням уточнень просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування»;

зобов`язати відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування» з 06.05.2025;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позовна заява підписана представником позивача адвокатом Лупінос Є.А., яка діє на підставі ордеру на надання правничої допомоги серія АР № 1250622 від 16.07.2025.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що він є військовослужбовцем, який відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має право на призначення дострокової пенсії за віком. З цієї підстави 06.05.2025 через веб-портал він звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням від 14.05.2025 № 27 відповідач 1 повідомив його про те, що для призначення пенсії не враховано до загального страхового стажу періоди роботи з 22.07.1986 по 01.12.1986, оскільки наявні розбіжності, а саме дата звільнення не відповідає даті наказу на звільнення, період проходження військової строкової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 від 23.01.2023, оскільки відсутня дата демобілізації, а на сторінці 17 відсутній № наказу на відрахування з частини. Також при обчисленні стажу зазначено 21 рік 11 місяців та 14 днів, з яких 4 за Списком 1.

Позивач повторно звернувся до Пенсійного фонду, надавши відомості щодо проходження військової служби.

Рішенням від 16.06.2025 № 27 відповідач 2 відмовив позивачу у призначенні пенсії, оскільки до страхового стажу не враховано період роботи з 20.08.1993 по 08.12.1998 згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_3 (яка не належить позивачу), оскільки дата початку трудової діяльності суперечить даті видачі трудової книжки 17.04.2025, а також не підтверджено первинними документами. Не враховано період роботи з 01.04.2025 по 31.05.2025, оскільки відсутня сплата страхових внесків. Також при обчисленні стажу зазначено 24 роки 03 місяців та 29 днів, з яких 4 за Списком 1.

Також позивач посилається на правову позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену в постановах від 24.05.2018 справі № 490/12392/16-а та від 04.09.2018 у справі № 423/1881/17, відповідно до якої певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

12.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 40449 від 12.08.2025), в якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву вказує, що на момент звернення позивача до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії обсяг його страхового стажу становив 17 років 11 місяців 14 днів. Так, до страхового стажу позивача відповідачем не зараховано: 1) період роботи з 22.07.1986 по 01.12.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу на звільнення; 2) період проходження військової строкової служби згідно військового квитка від 23.01.2023 НОМЕР_2 , оскільки відсутня дата демобілізації, а на стор. 17 відсутній № наказу на відрахування з частини. Отже, оскільки у позивача, на думку відповідача, відсутній необхідний обсяг трудового стажу для призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», останній прийняв оскаржуване рішення від 14.05.2025 № 27 про відмову позивачу у призначенні пенсії. З огляду на викладені обставини, відповідач 1 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

19.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 41792 від 19.08.2025), в якому відповідач 2 просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки у відповідності до положень п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення дострокової пенсії за віком мають, зокрема, військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, - після досягнення чоловіками 55 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків.

У відзиві відповідач 2 також зазначив, що страховий стаж позивача становить 20 років 03 місяці 29днів, страховий стаж з урахуванням додаткових років за Списком № 1 становить 24 роки 03 місяці 29 днів. Позивач матиме право на пенсійну виплату за наявними документами 22.08.2032 або при наявності необхідного страхового стажу.

Таким чином, на думку відповідача 2, рішення від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах є правомірним. З огляду на викладені обставини, відповідач 2 просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 1 зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.04.2018 (а.с.65-67). Згідно з Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача 2 зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 22.06.2002 (а.с.75).

06.05.2025 позивач через веб-портал звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-ІV).

За правилами екстериторіальності заява позивача з доданими до неї документами була передана органами Пенсійного фонду України на розгляд відповідачу 1.

Рішенням від 14.05.2025 № 27 відповідач 1 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.31-32).

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, відповідач 1 зазначив, що згідно з наданими документами не підлягають зарахуванню:

період роботи з 22.07.1986 по 01.12.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу на звільнення;

період проходження військової строкової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 від 23.01.2023, оскільки відсутня дата демобілізації, а на сторінці 17 відсутній № наказу на відрахування з частини (а.с.31-32).

08.06.2025 позивач повторно звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.92).

За правилами екстериторіальності заява позивача з доданими до неї документами була передана органами Пенсійного фонду України на розгляд відповідачу 2.

Рішенням від 16.06.2025 № 27 відповідач 2 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.101-102).

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, відповідач 2 зазначив, що згідно з наданими документами не підлягають зарахуванню:

період роботи з 20.08.1993 по 08.12.1998 згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дата початку трудової діяльності суперечить даті видачі трудової книжки 17.04.2025, а також не підтверджено первинними документами;

період роботи з 01.04.2025 по 31.05.2025, оскільки відсутня сплата страхових внесків (а.с.101-102).

Оцінюючи правомірність рішення відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV та рішення відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Статтею 8 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець визначив, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

За приписами ч.ч.1-3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (ч.1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду (ч. 2 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

У відповідності до ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що порядок ведення трудових книжок, а також правові аспекти підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки визначаються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі Інструкція № 58) та Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637).

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктом 3 Порядку № 637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, судом встановлено, що 06.05.2025 позивач через веб-портал звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України щодо призначення дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV.

За правилами екстериторіальності заява позивача з доданими до неї документами була передана органами Пенсійного фонду України на розгляд відповідачу 1.

Рішенням від 14.05.2025 № 27 відповідач 1 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.31-32).

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, відповідач 1 зазначив, що згідно з наданими документами не підлягають зарахуванню:

період роботи з 22.07.1986 по 01.12.1986 згідно трудової книжки НОМЕР_4 , оскільки дата звільнення не відповідає даті наказу на звільнення;

період проходження військової строкової служби згідно військового квитка НОМЕР_2 від 23.01.2023, оскільки відсутня дата демобілізації, а на сторінці 17 відсутній № наказу на відрахування з частини (а.с.31-32).

08.06.2025 позивач повторно звернувся до органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.92).

За правилами екстериторіальності заява позивача з доданими до неї документами була передана органами Пенсійного фонду України на розгляд відповідачу 2.

Рішенням від 16.06.2025 № 27 відповідач 2 відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком (із зниженням віку) відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 155 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.101-102).

Відмовляючи у призначенні позивачу пенсії, відповідач 2 зазначив, що згідно з наданими документами не підлягають зарахуванню:

період роботи з 20.08.1993 по 08.12.1998 згідно записів дублікату трудової книжки НОМЕР_3 , оскільки дата початку трудової діяльності суперечить даті видачі трудової книжки 17.04.2025, а також не підтверджено первинними документами;

період роботи з 01.04.2025 по 31.05.2025, оскільки відсутня сплата страхових внесків (а.с.101-102).

Суд дослідив наявну у матеріалах справи копію трудової книжки НОМЕР_4 (а.с.7-10), відповідно до якої позивач з 22.07.1986 по 01.12.1986 працював оператором станків з програмним керуванням по четвертому розряду (а.с.8).

Стосовно доводів відповідача 2 про те, що дата початку трудової діяльності позивача суперечить даті видачі трудової книжки 17.04.2025, а також не підтверджено первинними документами є безпідставними та не відповідають дійсності, оскільки трудова книжка позивача НОМЕР_4 датована 23.07.1986.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20, 21 і 25 частини першої статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12, 13 і 16 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (крім працівників підприємств, установ, організацій, які залучалися та брали безпосередню участь у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів), особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до пунктів 3 і 4 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, пункту 5 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, а також пункту 6 частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Також судом було додатково досліджено копії витягу із наказу від 27.01.2023 № 25 (а.с.20), витягу із наказу від 16.04.2023 № 109 (а.с.21), довідки від 19.06.2025 № 1141 (а.с.21) відповідно до яких позивач з 27.01.2023 по теперішній час (на момент видачі довідки) перебуває на військовій службі, а відтак є військовослуєбовцем, який відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV має право на призначення дострокової пенсії за віком.

Таким чином, на переконання суду, у відповідачів 1 та 2 було наявно достатньо підстав для призначення пенсії позивачу на пільгових умовах, однак вони не були враховані під час прийняття відповідних рішень.

Крім того, суд вважає за можливе застосувати у досліджуваних правовідносинах позицію Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладену у постанові від 21.02.2018 по справі № 687/975/17 (провадження № К/9901/110/17), стосовно того, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72366973).

Також Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 24.05.2018 у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74262468).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач 1 та 2 протиправно відмовили у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV. Належних та достатніх доказів зворотного відповідачами не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV та рішення відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. А відтак позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, про визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV з 06.05.2025, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Враховуючи той факт, що відповідач 2 останнім відмовив позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, суд вважає за доцільне зобов`язати саме відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Крім того, на переконання суду, відповідач 2 повинен призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах саме з 06.05.2025, тобто з моменту первинного звернення останнього до пенсійного органу.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки рішенню відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV та рішенню відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV з 06.05.2025. Належних та достатніх доказів зворотного відповідачем 2 не надано.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV з 06.05.2025 є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність рішення відповідача 1 від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, протиправність рішення відповідача 2 від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV, і наявність правових підстав для їх скасування, а також вмотивовано наявність підстав для зобов`язання відповідача 2 призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV з 06.05.2025.

У свою чергу, відповідач 1 та відповідач 2 не надали суду жодних доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», підстави для вирішення питання щодо розподілу суми судового збору відсутні.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (, 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомірський області (, 10003, м. Житомир, вул. О. Ольжича, буд. 7) про визнання протиправними та скасування рішень суб`єктів владних повноважень, зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 14.05.2025 № 27 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомірський області від 16.06.2025 № 27 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомірський області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 06.05.2025.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 03 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус