Справа № 120/16413/24
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 жовтня 2025 р. Справа № 120/16413/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара П.А., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що станом на 22.11.2024 проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Хмільницького районного управління національної поліції у Вінницькій області. Наказом начальника ГУНП у Вінницькій області №1704 від 19.11.2024 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейського Хмільницького РВП ГУП у Вінницькій області" до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Наказом ГУНП у Вінницькій області від 22.11.2024 №172 о/с позивача звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення ) ч. 1 ст. 77.

На переконання позивача, зазначені накази є протиправними, а звільнення - незаконним.

Представник головного управління Національної поліції у Вінницькій області подала до суду відзив на позовну заяву згідно якого проти позову відповідач заперечив. Зазначено, що службовим розслідуванням зібрано матеріали, які підтверджують порушення службової дисципліни з боку інспектора сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадянами Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_1 . Допущені ним порушення повністю підтверджуються матеріалами службового розслідування, а саме: поясненнями поліцейський БПП з обслуговування Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 , відеозаписами з нагрудних камер поліцейських, протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №617664 та іншими документами, отриманими дисциплінарною комісією.

Оцінивши зібрані докази, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що капітан поліції ОСОБА_4 дискредитував звання поліцейського внаслідок порушення Правил дорожнього руху України, яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю громадян та полягало у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а також перешкоджання поліцейським виконувати службові обов`язки.

Ситуація, що склалася є наслідком сумнівного бачення капітана поліції ОСОБА_5 впевненості у власній безкарності та незрозумілого намагання приховати вчинене ним правопорушення. Указана ситуація сталася внаслідок особистої недисциплінованості та ігнорування останнім вимог чинного законодавства.

Представник відповідача, заперечуючи проти позовних вимог, також зазначив, що адміністративна та дисциплінарна відповідальність є різними, окремими і самостійними видами відповідальності поліцейських. Відсутність факту притягнення поліцейського до адміністративної відповідальності не виключає наявності в його діях дисциплінарного проступку, за який уповноважена особа у порядку Дисциплінарного статуту має право застосувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби в поліції. Відповідно, у випадку закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - це є свідченням відсутності складу адміністративного правопорушення, проте не дисциплінарного проступку.

Таким чином, на переконання відповідача, при прийнятті оскаржуваних наказів ГУНП у Вінницькій області діяло в межах та у спосіб встановлений законодавством, а тому підстав для скасування немає.

Також на адресу суду через підсистему Електронний суду за вх. №31836/25 представник відповідача подав матеріали дисциплінарного провадження з посиланням на те, що через збої роботи в системі Електронний суд такі матеріали не завантажилися як додаток до відзиву.

Представник позивача також через Електронний суд за вх. №38113/25 подала для долучення до матеріалів справи копію постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.05.2025, якою провадження у справі №149/3731/24 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 1130 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Також, представником відповідача подані до суду додаткові пояснення у справі за вх. №38773/25 згідно яких просить у задоволенні позову відмовити.

Суд, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

ОСОБА_1 проходив службу в органах поліції на посаді інспектора сектору ювенальної превенції взаємодії з громадянами Хмільницького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Відповідно до листа Департаменту внутрішньої безпеки Вінницького управління начальника УГІ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 14.11.2024, ініційовано призначення службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейським ГУНП у Вінницькій області, зокрема керування капітаном поліції ОСОБА_6 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно з наказом ГУНП у Вінницькій області від 14.11.2024 №1634 призначено службове розслідування за вказаним фактом.

У ході службового розслідування, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного капітаном поліції ОСОБА_7 дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_4 , будучи поліцейським та достовірно знаючи про те, що 13.11.2024 керуючи транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння допустив порушення службової дисципліти. Так, матеріалами службового розслідування зібрано матеріали, які підтверджують порушення службової дисципліни інспектором сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадянами Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_5 .

Відтак, враховуючи наведене, дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до капітана поліції ОСОБА_5 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VШ,звільнення зі служби в поліції.

Начальником ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_8 18.11.2024 затверджено висновок про результати службового розслідування, проведеного з метою усебічної та об`єктивної перевірки причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором сектору ювенальної превенції відділу взаємодії з громадянами Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_6 .

У подальшому Наказом №1704 від 19.11.2024 за порушення службової дисципліни, недотримання вимог ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», пп. 1, 3, 5, 6, ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VШ, абзацу шостого ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», до капітана ОСОБА_5 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Вінницькій області №172о/с від 22.11.2024«По особовому складу» капітана ОСОБА_5 звільнено зі служби в поліції з 22.11.2024 відповідно до Закону України "Про Національну поліцію", за п. 6 ч 7 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби).

Позивач вважає такі накази протиправними та звернувся до суду за захистом своїх прав.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначає Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII.

Згідно з ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст.12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Відповідно до ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Розділ У Дисциплінарного статуту визначає особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Відповідно до ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.

Службове розслідування має бути завершене протягом 15 календарних днів з дня його призначення уповноваженим керівником. У разі потреби цей строк може бути продовжений керівником, який призначив службове розслідування, але не більш як на 15 календарних днів (ч.3).

Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським, стосовно якого призначено службове розслідування, вчинено інший дисциплінарний проступок, обставини його вчинення підлягають перевірці уповноваженою особою під час проведення такого службового розслідування (ч.4).

За результатами службового розслідування уповноважена особа складає висновок. У разі проведення службового розслідування безпосередньо керівником, який його призначив, висновок не складається, а обставини вчинення дисциплінарного проступку відображаються в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності або в довідці про відсутність в діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку (ч.5).

Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування (ч.6).

Згідно з ч.1 ст.27 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування уповноважена особа зобов`язана запропонувати поліцейському або іншій особі, обізнаній з обставинами вчинення дисциплінарного проступку, надати пояснення.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2018 року № 893, визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до п.1 розділу У Порядку проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

2. Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

3. Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Згідно з п.1,2 розділу VII Порядку у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Законом України «Про внесення змін до законів України «Про Національну поліцію» та «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» з метою оптимізації діяльності поліції, у тому числі під час дії воєнного стану» від 15.03.2022 № 2123-IX, який набрав чинності 01.05.2022, Дисциплінарний статут доповнено новим розділом V такого змісту: «Особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану».

Відповідно до ч. 1 ст.26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження (ч.1).

Відповідно до ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею ( ч.1). Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2). У разі повторного вчинення дисциплінарного проступку поліцейським протягом строку дії дисциплінарного стягнення у виді зауваження за результатами службового розслідування дисциплінарне стягнення, що застосовується, повинно бути суворішим, ніж попереднє (ч.2).

При цьому із змісту статті 29 Дисциплінарного статуту слідує, що її положення застосовуються у сукупності з іншими нормами, які визначають загальні критерії та підходи до застосування дисциплінарної відповідальності, а саме з урахуванням положень статі 19 цього статуту, яка регламентує порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Оскільки за Дисциплінарним статутом підставою притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності є саме вчинення ним дисциплінарного проступку, частина восьма статті 19 Статуту визначає, що під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого керівник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Обираючи той чи інший вид стягнення у порядку, запропонованому законодавцем, від незначного - зауваження до найсуворішого - звільнення зі служби, керівник, ураховуючи характер відповідного проступку, застосовує саме той вид дисциплінарного стягнення, який відповідає суті цього проступку і є йому співмірним.

У справах №420/14443/22 та №260/5566/22, аналізуючи положення частин першої, другої статті 29 Дисциплінарного статуту, Верховний Суд дійшов висновку, що вказаною нормою встановлено правило, відповідно до якого за вчинення поліцейським кожного наступного дисциплінарного проступку неможливо застосувати таке саме або менш суворе дисциплінарне стягнення, якщо це прямо не передбачено цією нормою. Іншими словами, згадана норма визначає, що дисциплінарне стягнення накладається в порядку зростання, а не застосовується послідовно.

Верховний Суд зауважив на тому, що повноваження керівника стосовно обрання одного з видів дисциплінарного стягнення у період дії воєнного стану залишаються дискреційними, але з урахуванням особливості його застосування, визначеного у статті 29 Дисциплінарного статуту, зокрема, з дотриманням порядку зростання.

Як встановлено судом, що до начальника ГУНП у Вінницькій області полковника поліції Юрія Пархоменка 14.11.2024 надійшла доповідна записка про порушення службової дисципліни поліцейським ГУНП у Вінницькій області. У доповідній записці зазначено, що до чергової частини Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла інформація про те, що екіпажем БПП з обслуговуванням Хмільницького району УПП у Вінницькій області ДПП (екіпаж "Юнкер-3010" у складі лейтенанта поліції ОСОБА_2 та капрала поліції ОСОБА_3 ) 14.11.2024 о 01.00 в селі Великий митник Хмільницького району, було виявлено автомобіль "Opel Astra" д.н.з НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрації транспортного засобі серії НОМЕР_2 ), під керуванням інспектора сектора ювенальної превенції відділу взаємодії з громадами Хмільницького ВРП ГУ НП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_9 (перебував поза службою, без вогнепальної зброї), який рухався в період дії комендантської години, після чого поліцейськими УПП подано сигнал про зупинку, однак вказану вимогу капітан поліції ОСОБА_4 не виконав та продовжив рух. У подальшому, поліцейськими УПП за допомогою проблискових маяків синього та червоного кольору знову подано законну вимогу про зупинку автомобіля та близько 01.12 год. на автодорозі Р-31, 57 км, неподалік села Великий Митник капітан поліції ОСОБА_4 запинив автомобіль та почав втікати, однак був затриманий поліцейськими УПП.

Під час спілкування у капітана ОСОБА_5 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці.

На пропозицію поліцейський пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Drager Alkotest на місці зупинки капітан поліції ОСОБА_4 відмовився та виявив бажання пройти освідування в медичному закладі. У подальшому капітана поліції ОСОБА_5 було доставлено до КНП "Хмільницька ЦРЛ" Хмільницької міської ради для проходження огляду, де він також відмовився (підтверджується висновком чергового лікаря).

Наказом №1634 від 14.11.2024 з метою повного, усебічного та об`єктивного з`ясування обставин порушення службової дисципліни поліцейськими Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області призначено службове розслідування у формі письмового провадження. Відносно лейтенанта поліції ОСОБА_5 складено адміністративний протокол серії ААД № 617664 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Під час службового розслідування ОСОБА_4 надав пояснення, відповідно до яких зазначив, що 13.11.2024 в позаслужбовий час, приблизно до 21:00 год перебував на тренуванні у спортивному комплексі "Екотаун", що у АДРЕСА_1 , який відвідує регулярно відповідно до придбаного абонементу.

Перебуваю за місцем свого проживання, приблизно о 22.30 годині йому зателефонувала бабуся, ОСОБА_10 , яка проживає в селі Великий Митник Хмільницького району Вінницької області, та поскаржилась на погане самопочуття. Оскільки являється особою похилого віку та проживає сама, ОСОБА_4 на власному автомобілі поїхав за місцем проживання бабусі. Переконавшись, що після прийняття ліків стан здоров`я бабусі стабілізувався, а саме нормалізувався її артеріальний тиск, та її самопочуття покращилося, він близько 1.00 год ночі (відповідно 14.11.2024) на зазначеному транспортному засобі виїхав в напрямку села Порик Хмільницького району Вінницької області, де проживає.

Виїхавши з населеного пункту Великий Митник Хмільницького району Вінницьої області та розпочавши рух по автомобільній дорозі, І.Палійчук відчув, що пошкодив колесо, тому зупинив автомобіль на узбіччі. Саме в цей час, майже відразу як тільки зупинився, до нього під`їхав екіпаж патрульної поліції УПП у Вінницькій області. Він в цей час уже знаходився поруч зі своїм автомобілем, оскільки мав намір оглянути пошкодження. Проїжджаючи по дорозі він бачив вказаний екіпаж патрульної поліції. Зазначив, що працівники поліції відразу стали звинувачувати його у невиконанні вимог зупинитися, яку начебто подав рукою один із поліцейських. Попри пояснення, що він не бачив такої вимоги, працівники поліції вирішили, що він навмисно не виконав їх вимоги та намагався втекти від них, у зв`язку із перебуванням у стані алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували пройти відповідний тест, оскільки працівники поліції, на переконання позивача вели себе упереджено щодо нього, він погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а не за допомогою наявного у них газоаналізатора.

В подальшому, виконав всі вимоги лікаря, який провів огляд на стан алкогольного сп`яніння та склав висновок, в якому мав би бути встановлений відповідний діагноз.

Суд зазначає, що під час проведення службового розслідування дисциплінарною комісією та під час розгляду адміністративної справи судом досліджено відеозаписи, відповідно до яких встановлено, що о 01:11 дорогою на високій швидкості проїхав автомобіль сірого кольору та патрульні почали його переслідувати. О 01.12 капрал поліції Д.Кравченко сказав: "Біжить!" та вибіг з автомобіля в сторону поля, викрикуючи: "Стій! Стріляти буду! Стоять, стріляти буду!" та о 01:13:14 наздогнав капітана поліції ОСОБА_5 , який спіткнувся та впав. Капітан поліції ОСОБА_4 почав підійматися та капрал поліції ОСОБА_11 сказав: "чого тікав?", а ОСОБА_4 відповів, що колесо загубив, а на запитання чи п`яний заперечив.

До них підійшов лейтенант поліції ОСОБА_12 та, ІНФОРМАЦІЯ_1 ". Патрульні взяли капітана поліції ОСОБА_5 під руки та вивели до проїжджої частини, вимагаючи витягти руки з кишень.

З відеозаписів видно, що позивач ухилявся від вимог патрульних надати документи, просив вимкнути камеру та намагався комусь зателефонувати. На запитання чому втікав пояснив, що пробив колесо, не горів задній стоп-сигнал та не бачив, що патрульні його зупиняли.

О 01:22 лейтенант поліції ОСОБА_13 повідомив позивачу, що в нього виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запитав чи буде він проходити огляд, на що ОСОБА_4 повідомив, що пройде такий огляд в лікарні. О 01:39 патрульні разом із позивачем прибули до КНП "Хмільницька ЦРЛ" Хмільницької міської ради для проходження огляду. ОСОБА_4 вимагав у патрульних та працівників медичного закладу дати йому випити води на що йому було повідомлено, що він отримає можливість попити води після проходження медичного огляду. Однак, ОСОБА_4 продовжував наполягати на своєму та відмовився від проходження огляду з посиланням на неможливість через стан здоров`я та ненадання йому можливості попити води. О 02:38 лікар запитала чи згоден капітан поліції ОСОБА_4 пройти медичний огляд шляхом вимірювання тиску та пульсу, на що він погодився. Також повідомив, що на даний час вживає лікарські препарати для занять спортом, а саме корінь женьшеню та інші препарати. О 02:40 капітану поліції ОСОБА_14 проведено візуальний огляд.

Крім того, в ході як службового розслідування так і судового розгляду справи встановлено, що позивач відмовлявся надати працівникам поліції документи для встановлення особи, а також документів направо керування транспортним засобом.

В подальшому, близько 03:10 позивача було ознайомлено із медичний висновком про результати проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

З відеофайлу №000000_14043916_05 встановлено, що працівники УГІ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_15 та капітан поліції ОСОБА_16 прибули до медичного закладу в м. Хмільнику де перебували поліцейські УПП у Вінницькій області та капітан поліції ОСОБА_4 з метою проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. О 04.41 год. майор поліції ОСОБА_15 провів опитування позивача та в розмові останній пояснив, що його зупинили працівники поліції, а точніше його дівчину, яка пересіла. Він їхав, посварилися з дівчиною по дорозі. Вона попросила завезти її додому. На запитання майора ОСОБА_17 "чи він був за кермом?" ОСОБА_4 відповів, що відразу сидів збоку, оскільки його дівчина не має прав, а точніше практики. Працівники поліції подали команду зупинитися жезлом, чим злякали його дівчину. У зв`язку із чим вона пересіла збоку, а позивач пересів за кермо. Уточнив, що вони зупинилися, він вибіг та перебігши до водія, побіг в кювет розуміючи, які можуть бути наслідки, оскільки автомобіль зареєстрований на нього.

Майор поліції ОСОБА_15 запитав у позивача: "А чому ви так зробили? Ви перед цим вживали алкоголь?". Капітан поліції ОСОБА_4 відповів: "Сьогодні ні, я пив корінь женьшеню. Я займаюсь в тренажерному залі. Мені тренер порадив пити корінь женьшеню. Там 25% капати на літр води". Майор поліції ОСОБА_15 запитав: " ОСОБА_18 у зв`язку із цим ви пересідали? Вибігали?". Позивач відповів: "Бо вона не має практики, вона злякалась. Вони їй махнули жезлом, вона злякалась то шо вона не зупинилась, поїхала вперед. Вона не зупинилась. Коли ми пересіли вона побігла".

В подальшому на запитання майора поліції ОСОБА_17 позивач пояснив, що він з дівчиною їхали з с. Великий митник до с. Порик, оскільки були в нього дома. Майор поліції ОСОБА_15 запитав: " У с. Великий митник ви були вдома, то що там робили? Ви з дівчиною проживаєте чи зустрічаєтеся?". Позивач йому відповів: " ОСОБА_19 в мене живемо, трішки в неї. Ми раніше проживали у мене. Я відколи повернувся з скелі то шукаю квартиру щоб орендувати. Майор поліції ОСОБА_15 запитав: "Якщо були у вас то чому їхати до неї?". Позивач відповів: "Ми посварились, вона сказала завезти її додому. Я їй сказав, що не поїду бо випив корінь женьшеню. Вона сказала, якщо не завезу, то вона сама сяде за кермо. Ми їхали біля МРЕО, стояли патрульні, махнули жезлом, вона злякалась, почала газу давати, розбила колесо. Я їй сказав, щоб припинила рух бо немає куди тікати. Вона пересіла туди, я вийшов з другої сторони. Я ж понімав, що корінь женьшеню він має етаноловий спирт, воно може показати, а може не показати, я ж не знав. Так сказав мій тренер, я тренуюсь по програмі. Я своїй дівчині сказав, що не сяду за кермо, бо не знаю чи він має якусь можливість чи ні, я просто бачив прилив сил. Вона злякалась і пересіла туди. Коли вона пересіла за руль, я пересів і сказав щоб вона сиділа, я її закрию в машині, а сам в корчі. Я сам розумів, що машина на мені, я став в тому рівчаку і розумів, що там корчі. Я вийшов і сказав патрульним, що не потрібно мене ломати і крутити. Я ось є на місці і все. Вони запитали, чи буду я дихати на місці, чи проходити огляд. Я сказав, що в лікарні." На запитання майора ОСОБА_17 чи відомо йому про відповідальність та порядок проходження огляду нащо позивач відповів: "Канєшно знаю. Є на місці, є в лікарні, а є відмова. Я сказав, що у лікарні. Ми приїхали в лікарню і я сказав, що хлопці, я не відмовляюсь від проходження, дайте мені випити води. Я скажу вам більше, я п`ю етанол, ацетол, турбоксіл, тестостерон та кофеїн до 10 молекул, які мене сушать. Мені потрібно випивати до 4 літрів води. Я їм сказав, що вип`ю і продую. Вони заперечили". Майор поліції ОСОБА_15 запропонував пройти капітану поліції ОСОБА_20 медичний огляд, на що останній відповів: Чому я зараз уже маю проходити? У нас уже є факт зафіксований, що він мені відмовив. Ви сюди приїхали і хочете вивести мене на факт того, щоб провести службове розслідування, дати мені покарання і ви завтра мене звільнити? Звільняйте. Я не хочу більше з вами спілкуватися. Я вам розказав ситуацію, якби мені дали попити води там на місці, відразу ж і я б продувся. Вони не хотіли, відмовили. Все відмова, бо я знаю, що ви хочете зробити". Майор поліції ОСОБА_15 запропонував позивачу випити води та пройти огляд. Позивач відповів: "Не хочу. Чого я маю вже проходити огляд?". Майор поліції ОСОБА_21 -ря повідомив позивача, що за відмову від проходження застосовуються відповідальність згідно ст. 130 КУпАП. ОСОБА_4 відповів: "Вони вже її склали. Я знаю.". ОСОБА_22 повідомив позивача, що для того аби захистити себе йому потрібно пройти огляд. На зазначене позивач відповів: "Я пройду його в наркодиспансері, в мене є дві години щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння".

Оцінивши зібрані докази, дисциплінарна комісія дійшла висновку, що ОСОБА_4 дискредитував звання поліцейського внаслідок вчинення суспільно-небезпечного правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху , яке створювало потенційну загрозу життю та здоров`ю та полягало у керуванні транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а також вчиненні активного опору поліцейським УПП у Вінницькій області, що виразилося у намаганні втекти з місця події, з метою уникнення відповідальності та перешкоджанні патрульним виконувати свої обов`язки.

Враховуючи вищенаведене, суд зазначає, що дисциплінарною комісією правильно надано оцінку діям позивача щодо грубого порушення службової дисципліни, позивач проявив своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, намагався покинути місце події, перешкоджав працівникам поліції виконувати їх службові обов`язки щодо забезпечення безпеки дорожнього руху та не виконував їх законних вимог щодо надання дозвільних документів на право керування транспортним засобом та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з пунктом 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Верховний Суд у постанові від 26 травня 2022 року у справі № 420/3630/20 зазначав, що відмова поліцейського від проходження в установленому порядку медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння за наявності у нього визначеного законом обов`язку його пройти у ситуації, що склалася, призводить до вчинення дій, що підриває авторитет Національної поліції України; порушенні Присяги працівника поліції в частині дотримання законів України та особистого зобов`язання з гідністю нести високе звання поліцейського.

Отже, відмовившись від проходження медичного огляду, позивач не виконав покладений на нього обов`язок відповідно до займаної посади поліцейського та взятими на себе після прийняття Присяги поліцейського зобов`язаннями.

Окрім того, з 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Указом Президента України № 64/2022 на всій території України введено воєнний стан.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» одним із заходів правового режиму воєнного стану є запровадження комендантської години, під час дії якої, зокрема, заборонено перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

Позивач як працівник правоохоронного органу не міг не знати щодо впровадження вказаного заходу та відповідних заборон.

Законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки навіть поза межами служби.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціянта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 вересня 2023 року у справі № 420/10847/22.

Суд звертає увагу на те, що поліцейський повинен дотримуватись покладених на нього вимог, в тому числі етичного та морального змісту, як в робочий час, так і в час відпочинку, що передбачено вимогами Дисциплінарного статуту та Закону України «Про Національну поліцію», та уникати вчинення дій, які б могли викликати негативну суспільну думку населення відносно органів поліції та спричинити суспільний резонанс.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

За таких обставин, враховуючи факт скоєння дисциплінарного проступку позивачем у період дії воєнного стану, який вимагає, зокрема, від правоохоронних органів особливої пильності та додаткових вимог щодо бездоганної поведінки, суд приходить до висновку, що приймаючи рішення про накладення на позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення (звільнення зі служби в поліції), відповідач діяв обґрунтовано, в порядку, у межах та у спосіб, що передбачені законодавством України, а тому правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Суд враховує, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі

Суд вважає необґрунтованими посилання сторони позивача на копію постанови Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 15.05.2025 у справі №149/3731/24 про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 130 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративної правопорушення.

Слід звернути увагу, що у межах розгляду цієї справи не досліджується питання наявності або відсутності вини в діях позивача при вчиненні ним адміністративного правопорушення, а надається правова оцінка обставинам наявності або відсутності вчинення ним саме дисциплінарного проступку та, відповідно, оцінка обґрунтованості та законності висновків відповідача про порушення позивачем службової дисципліни, що має наслідком застосування дисциплінарного стягнення.

При цьому наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за наявності відповідних підстав.

У спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача застосовано за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції, а не за вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а звернув увагу на те, що підставою для застосування дисциплінарних стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, які передбачені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України Про Національну поліцію передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

В основу поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги поліцейського. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду у постановах від 21.09.2018 у справі № 824/227/17-а, від 08.08.2019 у справі № 824/1015/16-а у подібних правовідносин.

Підсумовуючи наведене, суд погоджується з доводами відповідача, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. А саме, яке виразилось у керуванні поза службою у стані алкогольного сп`яніння транспортним засобом, що у свою чергу стало підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, оскільки, позивач свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

В свою чергу, доводи позивача про відсутність достатніх та належних доказів порушення позивачем службової дисципліни є безпідставними, оскільки як зазначалось, це підтверджуються Висновком службового розслідування, який в свою чергу, складений на підставі обставин, що установлені матеріалами справи про адміністративні правопорушення, поясненням працівників поліції, відео з нагрудних камер поліцейських.

Щодо інших доводів позивача, суд виходить із пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, відповідно до якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

З огляду на встановлені висновком службового розслідування обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 правомірно звільнено зі служби в поліції, у зв`язку із підтвердженням вчинення ним дисциплінарного проступку, тому відсутні підстави для скасування спірних наказів та поновлення позивача на службі в органах Національної поліції.

Також необхідно підкреслити те, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, стверджувати та відстоювати честь і гідність свого звання, несучи відповідальність перед державою і суспільством та вживати заходів задля підвищення авторитету і позитивної репутації органів поліції.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку, що Головне управління Національної поліції України у Вінницькій області при прийнятті наказів: №1704 від 19.11.2014 про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби; №172о/с від 22.12.2024 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Реальність (справжність та правдивість) конкретної обставини фактичної дійсності не може бути сприйнята доведеною виключно через неспростування одним із учасників справи (навіть суб`єктом владних повноважень) декларативно проголошеного, але не доказаного твердження іншого учасника справи, позаяк протилежне явно та очевидно прямо суперечить меті правосуддя - з`ясування об`єктивної істини у справі.

Правильність саме такого тлумачення змісту ч.1 ст.77 та ч.2 ст.77 КАС України підтверджується правовим висновком постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2020 по справі №520/2261/19, де указано, що визначений ст. 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Таким чином, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (21050, м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10, )

Суддя Комар Павло Анатолійович