Справа № 420/27143/24
Суддя: Крусян А.В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 р.м. ОдесаСправа № 420/27143/24

Суддя першої інстанції: Попов В.Ф.

Час та місце ухвалення судового рішення «--:--», м. Одеса

Повний текст судового рішення складений 02.04.2025

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Крусяна А.В.,

суддів Шевчук О.А., Яковлєва О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

28.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дії щодо відмови йому у виплаті недоодержаної пенсії померлої матері - ОСОБА_2 ; зобов`язання здійснити йому виплату недоодержаної пенсії померлої матері - ОСОБА_2 за період з 01.12.2019 по 03.03.2024 на підставі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 23.11.2021 у справі № 540/5210/21.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є сином померлої ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримувала пенсію згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Так, судовим рішенням у справі №540/5210/21 відповідача було, зокрема зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01.12.2019. У березні 2024 ОСОБА_2 померла, однак заборгованість щодо перерахунку пенсії за судовим рішенням за її життя не була виплачена. Позивач вважає, що на підставі ст.61 Закону України №2262-ХІІ має право на отримання недоодержаних сум пенсії його померлої матері, однак відповідач протиправно відмовив йому у такому праві.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 02.04.2025 позов задоволено виходячи з того, що суми пенсії, призначеної на підставі Закону України №2262-ХІІ, які залишились недоодержаними у зв`язку зі смертю пенсіонера, виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або ж членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті за відповідною заявою, поданою не пізніше шести місяців після смерті пенсіонера. Враховуючи, що позивач є сином померлої ОСОБА_2 , спільно проживав з померлою матір`ю на день її смерті, а також з огляду на те, що із заявою про отримання недоодержаних сум пенсії позивач звернувся у межах шестимісячного строку, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач, у порядку ст. 61 Закону України №2262-ХІІ, має право на отримання неодержаних сум пенсії у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилається на порушення судом першої інстанції при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що порядок виконання судових рішень щодо виплати пенсій, призначених на підставі Закону України №2262-ХІІ, визначено Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 №4901-VI та здійснюються в межах коштів, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм, а черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили. З урахуванням наведеного, управління звертає увагу, що на момент смерті ОСОБА_2 кошти на виплату заборгованості за судовим рішенням №540/5210/21 до головного управління не надходили. Разом з тим, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом України №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються, а тому позивач не має права на їх отримання.

Розгляд апеляційної скарги у справі здійснюється апеляційним судом у змішаній формі відповідно до п.112 Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя 17.08.2021 №1845/0/15-21.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_2 , яка перебувала на обліку у ГУ ПФУ в Херсонській області та отримувала пенсію відповідно до Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судовим рішенням від 23.11.2021 по справі №540/5210/21 (набрало законної сили 24.12.2021), зокрема зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ та постанови КМУ від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» на підставі довідки ДУ «ТМО МВС України по Херсонській області» від 19.07.2021 №33/42-Ю-4о/п, починаючи з 01.12.2019 та здійснити виплату недоотриманих з 01.12.2019 сум.

З 01.02.2022 ОСОБА_2 розпочато виплату пенсії у розмірі із урахуванням зазначеного вище судового рішення, сума доплати по здійсненому перерахунку за період з 01.12.2019 до 31.01.2022 склала 144666,58грн.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 06.03.2024 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Сторонами не заперечується, що сума заборгованості внаслідок перерахунку пенсії ОСОБА_2 на підставі судового рішення №540/5210/21 не була виплачена за її життя.

13.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату недоодержаних ОСОБА_2 сум пенсії починаючи з 01.12.2019 по дату смерті на підставі судового рішення у справі №540/5210/21 на підставі ст.61 Закону України №2262-ХІІ.

19.07.2024 листом № 6302-6035/Ю-05/8-2100/24 пенсійний орган повідомив про відсутність підстав для виплати недоодержаних ОСОБА_2 сум пенсії, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Позивач, вважаючи, що пенсійним органом допущено протиправну бездіяльність щодо невиплати йому неодержаних сум пенсії у зв`язку зі смертю матері, звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За загальним правилом, встановленим ч.1 ст.52 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі Закон України №1058-IV), сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Частиною 2 ст.52 Закону України №1058-IV установлено, що члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 (матір позивача) перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Херсонській області та отримувала пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, в органах цивільного захисту, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (надалі Закон України №2262-XII).

Статтею 61 Закону України №2262-XII передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Пунктом 4 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.02.2007 за №135/13402, передбачено, що заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

У відповідності до п.9 розділу ІІ Порядку до заяви про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: свідоцтво про смерть пенсіонера; документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника, які передбачені пунктом 3 цього розділу; документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, які передбачені пунктом 12 цього розділу, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника).

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що право на отримання пенсійних виплат спадкоємці (правонаступники) мають у випадку, якщо така виплата була нарахована померлому або присуджена йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак померлим не отримана. Водночас суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі №200/12094/18-а зазначив, що такий висновок Верховного Суду (сформульований у справі №200/10269/19-а) стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч.1 ст.52 Закону №1058-IV та ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч.2 ст.52 Закону України №1058-IV), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч.1 ст.61 Закону №2262-XII.

Отже, Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Вказаний підхід суду щодо застосування ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» підтверджено Верховним Судом у постанові від 16.05.2023 у справі №420/288/21, від 11.04.2024 у справі №160/26335/23.

Як встановлено матеріалами справи, позивач є сином померлої ОСОБА_2 та відповідно до паспортних даних позивача та його матері їх місце проживання зареєстроване за однією і тією ж адресою, що свідчить про спільне проживання на день її смерті. Разом з тим, позивач, в межах встановленого законодавством 6-ти місячного строку звернувся до пенсійного органу із заявою про виплату суми пенсії, недоодержаної його матері за життя.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач, у відповідності до ст.61 Закону України №2262-XII, має гарантоване право на отримання недоодержаних померлою матір`ю сум пенсії, а дії відповідача щодо відмови останньому у такому праві з посиланням на те, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва, є протиправними.

За правилами ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст.139, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2025 року залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач А.В. Крусян
Судді О.А. Шевчук О.В. Яковлєв