Справа № 160/18275/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
24.06.2025 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), у якій просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи повний робочий день на підземних роботах з 11.10.1999 по 20.01.2025;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з 11.06.2025 призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію незалежно від віку на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у розмірі 80% від його заробітної плати (доходу) згідно ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", визначеної до ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
05.08.2025 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надало відзив на позовну заяву, в якому зазначає, що позовні вимоги не визнає, просить у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що підстав для призначення пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 , відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не має, оскільки на момент звернення у позивача відсутній пільговий стаж 25 років. З огляду на вказане, відповідач діяв у межах повноважень наданих законодавством, а тому у задоволенні позовної заяви слід відмовити.
02.10.2025 до суду від відповідача надійшли копії розрахунку стажу позивача.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .
11.06.2025 ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії за віком на підставі ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).
Крім того, у вказаному рішенні вказано, що страховий стаж позивача складає 50 років 09 місяців 08 днів, пільговий стаж особи згідно постанови №202 (25) становить 19 років 08 місяців 21 день, за Списком №1 - 4 роки 10 місяців 15 днів, за доданими документами до страхового та пільгового стажу враховано всі періоди роботи.
Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) останньому було зараховано такі періоди:
11.10.1999 - 11.04.2000 до Списку №1;
12.04.2000 - 07.12.2000 до загального страхового стажу;
08.12.2000 - 31.12.2003 до Списку №1;
01.01.2004 - 20.04.2005 до Списку №1;
21.04.2005 - 26.04.2005 до загального страхового стажу;
27.04.2005 - 02.07.2006 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
03.07.2006 - 05.07.2006 до загального страхового стажу;
06.07.2006 - 09.08.2006 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
10.08.2006 - 20.04.2008 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
21.04.2008 - 13.08.2017 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
14.08.2017 - 02.12.2018 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
03.12.2018 - 20.12.2021 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
21.12.2021 - 30.06.2024 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
01.07.2024 - 20.01.2025 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в.
Отже, виходячи із вказаного пільговий стаж позивача згідно постанови №202 (25) становить 19 років 08 місяців 21 день, за Списком №1 - 4 роки 10 місяців 15 днів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням позивач, вважає його протиправним, у зв`язку із чим звернувся із вказаним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону №1058-IV.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Згідно зі ст. 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
За змістом ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Відповідно до положень абз. 1 п. 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Згідно з абз. 3 п. 2 розділу ХV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначає ст. 114 Закону №1058-IV.
Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до ст. 27 та з урахуванням норм ст. 28 цього Закону.
Згідно з ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років. За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
18.11.2005 Міністерством праці та соціальної політики України було прийнято наказ №383, яким затверджено Порядок застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок №383).
Згідно з п. 2 Порядку №383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії або посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до п. 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
31.03.1994 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову №202 "Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років" (далі - Постанова №202).
До розділу І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" зазначеної Постанови №202 включені усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Порядок підтвердження стажу роботи регламентується ст. 62 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ).
Згідно зі ст. 62 Закону №1788-ХІІ (яка кореспондуються зі ст. 48 Кодексу законів про працю України) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Саме такий Порядок був затверджений постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 (далі - Порядок №637).
Відповідно до пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Пунктом 3 Порядку №637 визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій, їх правонаступників (додаток №5).
У довідці має бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка і лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу.
Пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах під час встановлення трудового стажу також констатовано Верховним Судом у постанові від 16.09.2022 у справі №560/1399/19.
Отже, у цій справі спір стосується наявності чи відсутності у позивача права на призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.
Суд враховує, що єдиною умовою для призначення пенсії за віком з підстави, передбаченої ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, законодавець передбачив наявність в особи стажу роботи на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, - не менше 25 років, а для працівників провідних професій (зокрема, прохідників) - не менше 20 років.
Судом встановлено, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 16.10.1995, позивач, зокрема працював на наступних роботах:
з 11.10.1999 по 31.08.2000 підземним електрогазозварником в Шахтобудівельному управлінні ДП «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 01.09.2000 по 20.04.2005 підземним електрогазозварником в Шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 27.04.2005 по 02.07.2006 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в Шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 06.07.2006 по 09.08.2006 підземним електрослюсарем черговим та з ремонту устаткування в Шахті «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 10.08.2006 по 20.04.2008 підземним гірничим майстром підземної дільниці в Шахті «Октябрська» ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 21.04.2008 по 13.08.2017 підземним гірничим майстром підземної дільниці в Шахті ім. В.І. Леніна шахта «Тернівська» ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 14.08.2017 по 02.12.2018 підземним електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування в Шахті ім. В.І. Леніна шахта «Тернівська» ПАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 03.12.2018 по 20.12.2021 підземним електрослюсарем (слюсар) черговий та з ремонту устаткування в Шахтобудівельному управлінні ПАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах;
з 21.12.2021 по 20.01.2025 підземним гірничомонтажником Шахтобудівельному управлінні ПАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах.
Достовірність внесеної інформації у трудову книжку підтверджена підписами уповноважених осіб роботодавця, які скріплені відповідною печаткою підприємств, тому у суду відсутні будь-які підстави для сумніву в достовірності внесених до трудової книжки даних.
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо спірних періодів роботи, які не мають дефектів їх вчинення та наведені відомості у трудовій книжці про роботу Позивача за вказаний період свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах в шкідливих умовах, зокрема, і під землею в шахті.
На час роботи позивача були чинні Списки №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановами Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994, №36 від 16.01.2003.
Вказаними постановами було передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах (Список 1 розділ І підрозділ 1, код 1010100а та Список 1 розділ І підрозділ 1, підпункт 1.1а).
Суд зазначає, що Кабінетом Міністрів України 31.03.1994 прийнято постанову №202 Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, яка чинна на час розгляду справи.
Відповідно до п. І, ІІ Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, до зазначених вище робіт зокрема відносяться підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю); підземні гірничі роботи в рудниках для видобутку руд та інших корисних копалин з вмістом (в тому числі і у вміщуючих породах) двоокису кремнію 10 відсотків і більше або за наявності газодинамічних явищ, гірничих ударів: бурильники шпурів (крім зайнятих на видобутку руд чорних і кольорових металів); бурильники свердловин (підземні); гідромоніторники підземні; гірники підземні; гірники з ремонту гірничих виробок; гірничі майстри і механіки добувних і підготовчих (гірничо-капітальних) дільниць; гірничі майстри підземних дільниць; гірничомонтажники підземні; електрослюсарі підземні; енергетики підземних дільниць, їх заступники та помічники; кріпильники; майстри-підривники, підривники; машиністи бурових установок (крім машиністів бурових установок на підземному видобутку руд) та їх помічники; машиністи вантажних автомобілів (підземні); машиністи вібронавантажувальних установок; машиністи екскаваторів (підземні); машиністи електровозів (підземні); машиністи змішувальних установок гідрозакладання; машиністи навантажувальних машин; машиністи навантажувально-доставних машин; машиністи підіймальних машин (підземні); машиністи підземних установок; машиністи прохідницьких комплексів; машиністи скреперних лебідок; механіки підземних дільниць, їх заступники і помічники; начальники підземних дільниць, їх заступники і помічники; начальники підземних змін; роздавальники ВР; стволові (підземні).
Отже, законодавець саме Постановою №202 від 31.03.1994 визначив, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах.
Позивач, в позовній заяві просить, крім іншого, до зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи повний робочий день на підземних роботах з 11.10.1999 по 20.01.2025.
Водночас, як встановлено судом, з розрахунку стажу (Форма РС-право), відповідачем зараховано періоди роботи:
11.10.1999 - 11.04.2000 до Списку №1;
12.04.2000 - 07.12.2000 до загального страхового стажу;
08.12.2000 - 31.12.2003 до Списку №1;
01.01.2004 - 20.04.2005 до Списку №1;
21.04.2005 - 26.04.2005 до загального страхового стажу;
27.04.2005 - 02.07.2006 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
03.07.2006 - 05.07.2006 до загального страхового стажу;
06.07.2006 - 09.08.2006 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
10.08.2006 - 20.04.2008 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
21.04.2008 - 13.08.2017 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
14.08.2017 - 02.12.2018 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
03.12.2018 - 20.12.2021 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
21.12.2021 - 30.06.2024 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в;
01.07.2024 - 20.01.2025 відповідно до ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в.
Тож підстав для задоволення позову у частині зарахування періодів з 27.04.2005 по 02.07.2006, з 06.07.2006 по 20.01.2025 до пільгового стажу роботи передбаченого ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, р. 1, пр. 1, п.а-в немає, оскільки право позивача не порушене і такі вже зараховані до такого пільгового стажу.
Водночас, щодо періодів роботи позивача з 21.04.2005 по 26.04.2005 та з 03.07.2006 по 05.07.2006, то вони не можуть бути зараховані до пільгового стажу, оскільки дані трудової книжки не містять відомостей щодо працевлаштування та зайнятості позивача на роботах, що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах. Крім того, позивачем надана довідка №434 від 09.06.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній також записів щодо вказаних періодів не містить.
Щодо періоду роботи позивача з 11.10.1999 по 11.04.2000, з 12.04.2000 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.04.2005, суд зазначає наступне.
Як попередньо встановлено судом, позивач з 11.10.1999 по 31.08.2000 працював підземним електрогазозварником в Шахтобудівельному управлінні ДП «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах та з 01.09.2000 по 20.04.2005 підземним електрогазозварником в Шахтобудівельному управлінні ВАТ «Кривбасзалізрудком» з повним робочим днем на підземних роботах.
Водночас, відповідно до довідки №434 від 09.06.2025 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній підтверджує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в АТ Кривбасзалізрудком:
з 11.10.1999 по 31.08.2000 - підземний електрогазозварник, в усіх зазначених періодах виконувала/характер виконуваних робіт/ - зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено: Списком 1, розділ І, підрозділ 1, пункт а", позиція 1010100а КМУ від 11.03.1994 №162, частина 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування", стаття 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 №345-VІ. "Атестація робочих місць за умовами праці " наказ по підприємству від 12.04.1995 №48, (атестація робочих місць за умовами праці по Списку №1 проведена вперше - 12.04.1995), Лист продовження дії наказу "Атестації робочих місць за умовами " від 21.05.2000 №14/1-116/подовжено по 01.01.2001./, "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 08.12.2000 №332.
За період: з 11.10.1999 по 31.08.2000 - 0 років 10 місяців 21 день. Підстава для видачі:
Особова картка, Наказ про переведення на підземні роботи від 11.10.1999 №57к, Наказ про звільнення з роботи від 30.08.2000 №377, Технологічний процес. В зазначених періодах не було: простоїв підприємства, інших неявок на роботу.
з 01.09.2000 по 15.01.2003 - підземний електрогазозварник, в усіх зазначених періодах виконувала /характер виконуваних робіт/ - зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено: Списком 1, розділ І, підрозділ 1, пункт "а", позиція 1010100а Постанова КМУ від 11.03.1994 №162, частина 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Стаття 8 Закону України" Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 №345-VI "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 12.04.1995 №48, (атестація робочих місць за умовами праці по Списку №l проведена вперше - 12.04.1995), Лист продовження дії наказу "Атестації робочих місць за умовами " від 21.05.2000 №14/1-116/подовжено по 01.01.2001./, "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 08.12.2000 №332.
з 16.01.2003 по 20.04.2005 - підземний електрогазозварник, в усіх зазначених періодах виконувала /характер виконуваних робіт/ - зайнятий повний робочий день на підземних роботах в шахті по видобутку руди, що передбачено: Списком 1, розділ І, підрозділ 1, пункт "а", позиція 1.lа Постанова КМУ від 16.01.2003 №36, частина 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Стаття 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 №345-VІ "Атестація робочих місць за умовами праці" наказ по підприємству від 08.12.2000 №332.
За період: з 01.09.2000 по 20.04.2005 - 4 роки 7 місяців 20 днів. Підстава для видачі:
Особова картка, Наказ про прийняття на роботу від 01.09.2000 №1К, Наказ про звільнення з роботи від 21.04.2005 №48к, Технологічний процес. В зазначених періодах не було: простоїв підприємства, інших неявок на роботу.
Водночас, суд звертає увагу, що вказані посади передбачені Списком №1 робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, Розділ V «Металургійне виробництво чорних та кольорових металів (рудопідготовка, збагачення, окускування, випал руд і нерудних копалин, коксохімічне виробництво, виробництво динасових виробів)», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202.
Отже, виходячи з викладених обставин, суд робить висновок, що відповідач повинен був зарахувати періоди роботи позивача з 11.10.1999 по 11.04.2000, з 12.04.2000 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.04.2005 до пільгового стажу роботи за Списком робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 з повним робочим днем під землею.
Суд зазначає, що не зарахування спірних періодів роботи позивача до пільгового стажу останнього буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п. 3.1 Рішення Конституційного Суду України (справа №1-25/2010 від 29.06.2010) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Надаючи оцінку правомірності відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд виходить саме з тих аргументів, які пенсійний орган навів у рішенні, що є предметом спору. Так, відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідач посилається, зокрема на обрахунок пільгового та страхового стажу позивача. Отже, як вбачається з оскаржуваного рішення, воно не містить конкретизації періодів, які не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача з наведенням правових підстав для їх не зарахування щодо кожного періоду та, відповідно мотивів відмови у призначенні пенсії.
Отже відповідне спірне рішення суб`єкту владних повноважень про відмову у вирішенні заявленого питання без вказівки на те, які документи не надано, не можна вважати таким, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема щодо обґрунтованості, а невиконання суб`єктом владних повноважень законодавчо встановлених вимог, зокрема, щодо змісту, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.
Наведене свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог п.п. 3, 5 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. Недотримання цих принципів є підставою для скасування такого рішення, оскільки з тексту оскаржуваного рішення неможливо визначити, які саме періоди роботи не зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача, підстави не зарахування щодо кожного періоду, відповідно відсутні мотиви щодо відмови у призначенні такої пенсії.
Та як наслідок захистом порушеного права буде зобов`язання зарахувати до пільгового стажу позивача передбаченого ст. 14, пост. 202, підземні, сп. 1, наступні періоди: 11.10.1999 по 11.04.2000, з 12.04.2000 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.04.2005.
Щодо позовних вимог щодо зобов`язання відповідача при призначенні пенсії, згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" застосувати Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та членів їх сімей.
Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 7,5 років для жінок за Списком №1, яка встановлена на випадок, коли після розрахунку у встановленому законом порядку розміру відповідної пенсії за віком (в тому числі, з урахуванням понаднормового стажу, встановленого статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці») така пенсія буде менша ніж три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Виходячи з положень наведеної норми, до кола працівників, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені пільги, належать тільки працівники, зазначені у списку №1, які були зайняті на підземних роботах повний робочий день.
При цьому, суд звертає увагу позивача, що він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою в якій просив призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
У вказаній заяві позивач не просив здійснити призначення пенсії з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», крім того, станом на дату винесення вказаного рішення, позивачеві не зараховано пільговий стаж, що є достатнім з урахуванням положень ст. 8 вказаного Закону.
При цьому, суд не може перебирати на себе функції органу, що здійснює призначення або відмову в призначені певного виду пенсії з урахуванням спеціальних положень Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, позовні вимоги про зобов`язання призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах з урахуванням ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» є передчасними та спрямовані на захист ще не порушених прав позивача, що суперечить ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, у той час як судовий захист може надаватися лише порушеним правам.
З урахуванням викладеного, суд робить висновок про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.
Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача призначити пенсію, суд зазначає наступне.
Як видно з положень Рекомендації Комітету Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 №1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).
Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 №21-87а13.
Так, призначення пенсії є дискреційним повноваженням пенсійного органу. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
У силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).
У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 11.06.2025, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих періодів роботи ОСОБА_1 ..
Щодо підстав розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області та визначення належного органу Пенсійного фонду, яким має здійснюватись розгляд заяви позивача з урахуванням висновків суду у даній справі, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз. 13 п. 4.2 вказаного Порядку після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Відповідно до п. 4.3 Порядку створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Відповідно до п. 4.10 Порядку після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії. Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.
В даному випадку органом призначення визначено за принципом екстериторіальності Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області.
З матеріалів справи встановлено, що розгляд заяви та винесення рішення за заявою позивача про призначення пенсії здійснювало Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке було визначено за принципом екстериторіальності відповідно до п. 4.2 Порядку. Проте, з огляду на неналежне виконання визначеним пенсійним органом його повноважень щодо розгляду заяви позивача, що потягло за собою порушення прав позивача, суд вважає наявними підстави покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви позивача саме на Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як визначений суб`єкт призначення.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд робить висновок, що позовна заява підлягає частковому задоволенню судом.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
На підставі ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподіляються пропорційно до задоволених вимог позивача.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в загальному розмірі 968,96 грн, що документально підтверджується квитанцією від 23.06.2025.
Отже, оскільки позовну заяву задоволено частково, то сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 968,96 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі пропорційному до задоволених позовних вимог у сумі 484,48 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком робіт, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202 з повним робочим днем під землею періоди з 11.10.1999 по 11.04.2000, з 12.04.2000 по 07.12.2000, з 08.12.2000 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 20.04.2005.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11.06.2025 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні та зарахованих періодів роботи.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на користь ОСОБА_1 судові витрати з оплати судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн 48коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський