Справа № 629/6440/25
Суддя: ХАРАБАДЗЕ К. Ш.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Лозова Харківської області
Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:
головуючого - Харабадзе К.Ш.,
за участю секретаря - Діденко І.Ю.,
Справа № 629/6440/25
Номер провадження 2-а/629/61/25
позивач ОСОБА_1 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 )
відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області (місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5)
третя особа поліцейський Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержант поліції Заяц Владислав Юрійович (м. Лозова Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7)
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний позов про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,
Позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в обґрунтування якого зазначив, 08.09.2025 поліцейським Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержантом поліції Заяц В.Ю. винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №5678987, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Як зазначає поліцейський у постанові, що позивачем нібито порушено п.19.1а ПДР, а саме, що він керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла у темну пору доби, в умовах недостатньої видимості, в тунелях. Зазначив, що постанова винесена безпідставно, з істотними порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Вказав, що не керував транспортним засобом по вул. Довженко, без ввімкненого ближнього світла у темну пору доби. Він знаходився в автомобілі та чекав на свого тверезого товариша. Перебуваючи в авто, до нього під`їхали працівники поліції та попросили пред`явити документи, на що він запитав, яка причина надання документів, адже авто було припарковано іншим водієм та не заважало руху іншим автомобілям та він зігрівався в автомобілі. Працівники поліції повідомили, що нібито він рухався на автомобілі із вимкненим світлом. Він відповів, що це не відповідає дійсності і попросив пред`явити докази руху автомобіля без увімкненого світла. Однак, працівники поліції відмовилися показати докази та сказали, що будуть складати постанову. До оскаржуваної постанови не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП України, а саме: протокол у справі про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, а також доказів, на яких ґрунтується висновок працівників поліції про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП. На підставі викладеного просить постанову поліцейського Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції Заяц Владислава Юрійовича серії ЕНА №5678987 від 08.09.2025 року у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити. Стягнути з відповідача витрати понесені позивачем при зверненні до суду.
Адміністративна справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому § 2. Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ Глави 11. Особливості позовного провадження в окремих категоріях адміністративних справ КАС України.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає в повному обсязі.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у судове засідання не з`явилась, просила розгляд справи проводити за її відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує.
Третя особа поліцейський Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержант поліції Заяц В.Ю. у судове засідання не з`явився, в наданій суду заяві просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві ГУНП в Харківській області.
Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріалами справи та доводи адміністративного позову, доходить до такого.
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).
Згідно з пунктом 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
За приписами пункту 1.3. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі також Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).
Відповідно до пункту 19.1 (а) Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: a) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.
Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.
Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
Судом встановлено, що постановою серії ЕНА № 5678987 від 08.09.2025 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 510 гривень.
Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач 08.09.2025 о 22-19 в сел. Краснопавлівка по вул. Довженко, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п 19.1.а ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.
При цьому, наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтями 251 та 252 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Частиною 1 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача /ч. 2 ст. 77 КАС/.
У постанові Верховного Суду від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17 зазначено, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).
Як зазначено у ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від07.11.2015№ 1395 (далі - Інструкція № 1395) визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції № 1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 розд. IV Інструкції № 1395, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення, зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно зі ст. 9 КУпАП є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до п.п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем надано до суду відеозаписи з нагрудного портативного відеореєстратору з місця події, на якому міститься відеозаписи правопорушення та провадження у справі.

Як встановлено під час судового розгляду з відеозаписів за 08.09.2025 року, було зафіксовано рух транспортного засобу марки ВАЗ 21063, який рухався у темну пору доби без ввімкнених фар. Після того, як працівник поліції після зупинки підійшов до вказаного автомобіля, на місці водія знаходився ОСОБА_1 . На питання працівника поліції: «чому він керує без світла?» водій пояснити не зміг, лише розвів руками. В подальшому водієві працівником поліції були роз`яснені права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та повідомлено, що відносно нього буде складено протокол про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, оскільки він має ознаки алкогольного сп`яніння та винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Таким чином, посилання позивача, що він не керував транспортним засобом, а тому не вчиняв дане правопорушення, суд вважає безпідставними, та розцінюються судом, як спосіб захисту, з метою уникнути адміністративної відповідальності. Також суд не бере до уваги доводи позивача з приводу того, що під час розгляду справи працівником поліції були порушені вимоги ст. 268 КУпАП з вище викладених підстав.

Також суд звертає увагу на те, що позивач ні при розгляді справи, ні при винесені оскаржуваної постанови жодних претензій з приводу неправомірності дій працівників поліції не пред`являв та зауважень з цього приводу не мав, про що свідчить його власноручний підпис при отриманні копії оскаржуваної постанови.

Також суд наголошує, що статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачене частиною другою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення та без складання відповідного протоколу.

З огляду на зазначене, позивачем не вказано достатнього обґрунтування та не доведено того, що він не порушував правил дорожнього руху, а притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є неправомірним.

У даному випадку суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява № 18390/91; пункт 29).

Враховую вказане, доводи позивача про те, що він не вчинив порушення Правил дорожнього руху та про неправомірність дій відповідача в судовому засіданні свого підтвердження не знайшли. Надані відповідачем докази підтверджують правомірність прийняття оскаржуваної постанови.

Доводи позивача не спростовують його винуватість в порушенні вимог п. 19.1.а ПДР, яким передбачено що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з викладеного, судом встановлено, що правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, дійсно мало місце, оскільки даний факт об`єктивно підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, отже дії позивача є неправомірними та в них вбачається склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241, 242, 244, 246, 286 КАС України, суд

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області, третя особа поліцейський Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержант поліції Заяц Владислав Юрійович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення .

Постанову поліцейського Лозівського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області Заяц Владислава Юрійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5678987 від 08.09.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1

відповідач Головне управління Національної поліції в Харківській області, 9, місцезнаходження за адресою: м. Харків, вул. Жон Мироносиць, 5

третя особа поліцейський Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержант поліції Заяц Владислав Юрійович, адреса: м. Лозова Харківської області, вул. Ярослава Мудрого, 7

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ