Справа № 300/8819/24
Суддя: Бобров Ю.О.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" жовтня 2025 р. справа № 300/8819/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Боброва Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИВ:
Адвокат Комарницький Е.Г. в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач) про визнання дій протиправними щодо застосування при призначенні пенсії показника середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, незарахування періоду військової служби з 12.12.2022 по 31.05.2024 на пільгових умовах починаючи з 01.06.2023 по 16.09.2024 та зобов`язання здійснити з 17.09.2024 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2021-2023 роки та із врахування періоду військової служби з 12.12.2022 по 31.05.2024 на пільгових умовах один місяць за три місяці, виплатити належні суми пенсії за вислугу років за період з 01.06.2023 по 16.09.2024.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Представник відповідача скористалася правом на подання відзиву на позовну заяву, згідно яких просили в задоволенні позову відмовити, Вказала, що відповідно до вимог статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування при переведенні з одного виду пенсії на інший у межах одного закону, для визначення розміру пенсії необхідно враховувати середню заробітну плату (дохід), з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, який враховувався під час призначення їй попереднього виду пенсії. Зазначила, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може бути враховано заробітну плату (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (за умови, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяці страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. Відтак показник середньої заробітної плати має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, а тому підстав для застосовувати показник середньої заробітної плати за 2021-2023 роки відсутні. Вказала про правомірність зарахування періоду участі позивача у бойових діях з 12.12.2022 по 31.05.2024 в одинарному розмірі. Згідно Закону України Про пенсійне забезпечення пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії, проте позивач продовжив працювати та займав посаду ординатора лікувального відділення медичної роти військової частини, що виключає можливість поновлення виплати пенсії з 01.06.2023 по 16.09.2024.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 263 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, установив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.02.2017 призначено пенсію за вислугу років згідно пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, як працівнику сфери охорони здоров`я.
12.12.2022 позивач призваний до ЗС України за мобілізацією на період воєнного стану та призначений на посаду ординатора лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 .
17.09.2024 позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за результатами якої пенсійним органом призначено з 17.09.2024 позивачу пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (а.с. 18-19).
04.10.2024 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати по Україні за 2021-2023 роки при призначенні йому пенсії за віком.
Листом від 14.10.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повідомлено позивача, що з 17.09.2024 йому призначено пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Відповідно до статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Показник середньої заробітної плати (доходу) за три попередні роки застосовують під час переведення лише з пенсії по інвалідності на пенсію за віком (за умови, якщо її призначають вперше) і за наявності в особи 24 місяці страхового стажу, який вона набула після призначення (попереднього перерахунку) пенсії по інвалідності незалежно від перерв у роботі. Відтак підстав для застосування вказано показника немає (а.с. 16-17).
Вважаючи таку відмову протиправною, а також безпідставне незарахування періоду військової служби з 12.12.2022 по 31.05.2024 на пільгових умовах і зупинення виплати пенсії з 01.06.2023 по 16.09.2024, позивач звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, з урахуванням норм матеріального права, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (частини перша і друга даної статті).
Приписами частини 3 статті 46 Конституції України передбачено, що пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Відповідно до статті 6 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі Закон №1788-XII), особам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.
За Законом №1788-XII призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років; б) соціальні пенсії.
З 01 січня 2004 року набрав чинності Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон №1058-ІV). Пунктом 16 Розділу XV Прикінцеві положення вказаного Закону визначено, що до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до частини 1 статті 9 Закону №1058-ІV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до статті 16 Закону №1058-ІV застрахована особа має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.
Положеннями частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Відповідно до статті Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року.
Згідно з приписами частини 2 статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Тобто, з наведених правових положень чинного законодавства вбачається, що положеннями ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший вид, яка призначена саме за цим Законом. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тому, лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини третьої статті 45 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами даної адміністративної справи, позивачу 01.10.2017 призначена пенсія за вислугу років згідно Закону України Про пенсійне забезпечення №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV.
17.09.2024 позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та застосовано показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки 2014-2016 роки.
При цьому, відповідно до вищезазначених норм права, у даному випадку має місце призначення позивачу іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного закону, як про це зазначено відповідачем.
Отже, відповідач на підставі заяви позивача про призначення пенсій за віком, повинен також здійснити саме призначення пенсії, а не переведення на інший вид пенсії згідно частини 3 статті 45 Закону №1058-IV.
Таким чином, оскільки позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування вперше, тому слід враховувати показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком), тобто за 2021-2023 роки.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах: від 16.06.2020 у справі №127/7522/17; від 24.06.2021 року у справі №243/8903/16-а; від 09.06.2021 року у справі №367/1276/17.
Так, суд звертає увагу, що відповідачем протиправно не застосовано належний показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії з моменту призначення пенсії за віком 17.09.2024, а тому саме з вказаної дати порушене право підлягає відновленню.
З огляду на викладене, з метою належного способу захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку про необхідність визнання дій протиправними щодо відмови позивачу у застосуванні показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), які передують року призначення пенсії за віком та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 14.09.2024 перерахунок та виплату позивачу пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосовуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, з урахуванням виплачених сум.
Щодо врахування періоду військової служби з 12.12.2022 по 31.05.2024 на пільгових умовах один місяць за три місяці, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 року №2011-XII, з наступними змінами та доповненнями (далі Закон №2011-ХІІ), час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України Про оборону України, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту а пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі Постанова №393) до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах, один місяць служби за три місяці: участь у бойових діях у воєнний час; час перебування під вартою, час відбуття покарання в місцях позбавлення волі та висилки військовослужбовців, безпідставно притягнутих до кримінальної відповідальності, безпідставно репресованих і надалі реабілітованих; час виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, до 1 січня 1988 року; таємно; час проходження служби військовослужбовцями Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, направленими у відрядження до Республіки Ірак з метою забезпечення в умовах посилення терористичних посягань безпеки дипломатичної установи України, її співробітників та членів їх сімей; час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції; період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Таким чином, не зарахування до страхового стажу у кратному обчисленні із розрахунку один місяць служби періодів проходження військової служби під час мобілізації, протягом яких позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, є протиправним.
Як встановлено судом, відповідно до розрахунку страхового стажу період служби позивача з 12.12.2022 по 31.05.2024 зараховано до страхового стажу в одинарному розмірі.
Відповідно довідки від 22.01.2024 позивач у період з 17.07.2023 по 31.07.2023 та з 26.08.2023 по 31.08.2023 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів під час дії воєнного стану (а.с. 26).
Відтак, саме періоди участі позивача з 17.07.2023 по 31.07.2023 та з 26.08.2023 по 31.08.2023 підлягають зарахуванню до стажу роботи в пільговому обчисленні як один місяць служби за три місяці, а тому вимоги в цій частині підлягають до часткового задоволення.
Щодо протиправного зупинення та необхідності виплатити належних суми пенсії за вислугу років за період з 01.06.2023 по 16.09.2024, суд зазначає наступне.
Як встановлено судом, 16.02.2017 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно пункту е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, як працівнику сфери охорони здоров`я.
12.12.2022 позивач призваний до ЗС України за мобілізацією на період воєнного стану та призначений на посаду ординатора лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 .
Так, пенсію за вислугу років у період з 01.06.2023 по 31.05.2024 було зупинено, у зв`язку з працевлаштуванням на посаду ординатора лікувального відділення медичної роти військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до статті 7 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.
Згідно статті 51 Закону України Про пенсійне забезпечення пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.
Тобто пенсія за вислугу років призначається окремим категоріям громадян зі зменшенням пенсійного віку.
Відповідно до пункту е частини 1 статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Згідно Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою КМУ від 04.11.1993 №909 передбачено працівників охорони здоров`я, зокрема лікарів та середній медичний персонал (незалежно від найменування посад), які працюють у таких закладах: лікарняні заклади, лікувально-профілактичні заклади особливого типу, лікувально-трудові профілакторії, амбулаторно-поліклінічні заклади, заклади швидкої та невідкладної медичної допомоги, заклади переливання крові, заклади охорони материнства і дитинства, санаторно-курортні заклади, установи з проведення лабораторних та інструментальних досліджень і випробувань Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби та територіальні органи Держсанепідслужби, Держпраці, Держпродспоживслужби (щодо працівників, які не є державними службовцями), санітарно-епідеміологічні заклади, діагностичні центри
Відповідно до пункту 2.4 Порядку №22-1 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 25.11.2005 до заяви про призначення пенсії за вислугу років, крім документів, передбачених підпунктами 1-4 пункту 2.1 цього розділу, надаються також документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення такого виду пенсії.
Пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.
Суд зазначає, що позивач перебував на військовій службі під час мобілізації на посаді ординатора лікувального відділення медичної роти в/ч НОМЕР_1 , при цьому зазначена посада та установа не передбачена Переліком №909, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення.
Окрім цього слід відмітити, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 № 2102-IX, було введено воєнний стан. Строк дії Указу та, відповідно, воєнного стану в подальшому продовжувався відповідними Указами Президента України. На момент розгляду даної адміністративної справи воєнний стан в Україні триває.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 65/2022 Про загальну мобілізацію, який затверджений Законом України від 03.03.2025 №2105-IX Про затвердження Указу Президента України Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
Відповідно до статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Отже, мобілізаційні заходи та зокрема військова служба у зв`язку з мобілізацією є особливим видом державної служби та не є добровільною, а обумовлена необхідністю захисту незалежності та територіальної цілісності України, що є конституційним обов`язком громадян України, встановленим статтею 17 Основного Закону.
Як вже зазначено судом, позивача з 12.12.2022 призвано на військову службу під час мобілізації на посаду ординатора лікувального відділення медичної роти в/ч НОМЕР_1 та він до 20.06.2024 проходив військову службу.
Відтак, позивач добровільно не працевлаштовувався на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років, а був призваний на військову службу під час мобілізації у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, тому припинення виплати пенсії на переконання суду є безпідставним.
Окрім цього відповідно до статті 2 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсіонерам із числа військовослужбовців та осіб, які отримують пенсію за цим Законом, у разі призову їх на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період або прийняття за контрактом на військову службу чи службу цивільного захисту, в тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, служби цивільного захисту, до Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, органів та підрозділів цивільного захисту під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення виплата пенсій не припиняється.
З огляду на викладене, припинення виплати позивачу пенсії з 01.06.2023 по 16.09.2024 з огляду на працевлаштування його на роботу, яка дає право на пенсію за вислугу років є безпідставним, а тому порушено право в цій частині підлягає відновленню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови ОСОБА_1 у застосуванні з 17.09.2024 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), які передують року призначення йому пенсії за віком та зарахуванні до стажу служби періоду військової служби з 17.07.2023 по 31.07.2023 та з 26.08.2023 по 31.08.2023 на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати з 17.09.2024 ОСОБА_1 до страхового стажу періоди військової служби з 17.07.2023 по 31.07.2023 та з 26.08.2023 по 31.08.2023 на пільгових умовах один місяць служби за три місяці.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити з 17.09.2024 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із застосовуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2021-2023 роки, та з урахуванням зарахованого стажу.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, згідно Закону України Про пенсійне забезпечення за період з 01.06.2023 по 16.09.2024.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Згідно статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, код в , вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Бобров Ю.О.