Справа № 308/6104/25
Суддя: Деметрадзе Т. Р.
Дата ухвалення: 2025-07-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 308/6104/25
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Деметрадзе Т.Р.,

секретаря судового засідання Фетько І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4487868 від 12.04.2025 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що 12 квітня 2025 року інспектором Тячівського районного відділу поліції ГУНП в Закарпатській області Лазур Р.С. складено відносно нього постанову ЕНА №4487868 по справі про адміністративне правопорушення, якою вирішив притягнути його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В даній постанові зазначено, що 12.04.2025 року о 23 год. 37 хв., у с-щі. Тересва по вул. Шухевича Тячівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Zoe», номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2б ПДР, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки інспектором не прийнято до уваги твердження водія про відсутність порушення ПДР, оскільки ним ніякого порушення у розумінні ст. 122 КУпАП не вчинялося, а інспектором поліції не надано доказів правопорушення.

Враховуючи зазначене, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову від 12.04.2024 року серії ЕНА №4487868 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, закрити провадження по справі, стягнути з відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу у розмірі 4 000 гривень.

Не погоджуючись із позовними вимогами, представником відповідача було подано відзив на позов, зміст якого зводиться до наступного.

Зазначає, що 12.04.2025 позивача за порушення правил дорожнього руху було зупинено екіпажем поліції та вказано на причину зупинки. Вказує, що позивачеві було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Наголошує, що всі усні доводи позивача були взяті до уваги про розгляді справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши які та покази свідка інспектор прийняв рішення про винесення постанови за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення стягнення на ОСОБА_1 у розмірі 510 грн.

Додатково вказує, що позивач пропустив десятиденний строк на звернення до суду з даною позовною заявою. За такого, просить відмовити у задоволенні позову.

Позивач не скористався правом на участь у судовому засіданні та в матеріалах справи міститься заява його представника Плиски Ю.С., згідно якої він вказує на можливість провести розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує.

Представник ГУНП в Закарпатській області також не скористався правом на участь у судовому засіданні, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно поданого відзиву просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку.

Постановою серії ЕНА №4487686 від 12.04.2025 року на позивача було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 245 КУпАП одними із завдань провадження адміністративної справи закон визначає такі, як своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Із вказаної постанови вбачається, що 12.04.2025 року о 23 год. 37 хв., у с-щі. Тересва по вул. Шухевича Тячівського району, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Renault Zoe», номерний знак НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2б ПДР.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає зокрема за порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. При цьому, наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративне правопорушення доказами в справі про адміністративні правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Суд зауважує, що диспозиція ч. 2 статті 122 КУпАП є бланкетною, а тому в постанові про накладення адміністративного стягнення має бути зазначено, яка норма і який нормативно-правовий акт було порушено кваліфікуючи дії правопорушника за даною статтею, потрібно вказати норму закону, яка була порушена для точної кваліфікації. При складанні постанови вказується частина статті та стаття КУпАП, згідно з якою наступає адміністративна відповідальність за вчинені протиправні дії.

З оглянутих відеозаписів з нагрудної камери поліцейського та наданих позивачем відеозаписів, зроблених за допомогою власних технічних засобів, судом встановлено, що на таких не зафіксовано рух автомобіля «Renault Zoe», номерний знак НОМЕР_1 , тому з таких неможливо встановити факт неподання водієм сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті.

Суд також критично ставиться до доданих до відзиву письмових пояснень ОСОБА_2 , який нібито був свідком події, оскільки згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, в момент зупинки ОСОБА_1 іншого транспортного засобу не було, та ОСОБА_2 під`їхав на місце зупинки значно пізніше.

За такого, у згаданій постанові відсутні будь-які дані та докази, на підставі яких відповідачем зроблено висновок про порушення позивачем п. 9.2б ПДР.

Зазначенні обставини вказують на формальний розгляд справи, при винесенні постанови інспектор не дав належної оцінки доводам позивача і не вжив всіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення, не прийняв до уваги пояснення ОСОБА_1 щодо відсутності у його діях складу інкримінованого йому порушення ПДР.

За таких обставин, постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №4487868 від 12.04.2025 року, підлягає до скасування, а провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Разом з тим, позивачем ставиться вимога про визнання оскаржуваної постанови протиправною.

За приписами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказана норма Закону містить вичерпний перелік дій, які може вчинити суд при винесенні рішення і не передбачає визнання дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними, чи визнання складеної постанови незаконною.

Враховуючи вищенаведене, позов підлягає до часткового задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі та зазначені норми КАС України, з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню судовий збір в сумі 605,60 грн. на користь позивача.

Крім того, відповідно до ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження понесених витрат суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Позивач просить стягнути з відповідача 4 000,00 грн. понесених витрат на правову допомогу. Проте, в ході розгляду справи стороною позивача не було надано документів, що свідчать про понесення витрат саме у такому розмірі та про здійснення їх оплати.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивачем не обґрунтовано належними доказами заявлену суму заявлених витрат на правову допомогу, а тому така вимога до задоволення не підлягає.

На підставі ч. 2 ст. 122, ст.ст. 247, 251, 258, 280, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 77, 134, 139, 210, 241, 243, 294-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №4487868 від 12.04.2025 року, а провадження по справі закрити.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Закарпатській області () на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_2 ) витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 605,6 (шістсот п`ять грн. шістдесят коп.) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до адміністративного суду апеляційної інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення (складання), безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Т.Р. Деметрадзе