Справа № 420/16269/21
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

07 жовтня 2025 року м. Одеса
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії та виплати пенсії з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Управління Служби безпеки України в Одеській області № 558 від 14.04.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.04.2019 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Управління Служби безпеки України в Одеській області № 558 від 14.04.2021 року, з урахуванням вже виплачених сум.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 454,00 грн. (чотириста п`ятдесят чотири грн. 00 коп.).

В решті позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 10.01.2022р.

09.09.2025 ухвалою Одеського окружного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №420/16269/21 за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дії щодо не проведення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії на підставі довідки у розмірі 80% грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Змінено спосіб виконання рішення суду по справі №420/16269/21 шляхом: стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.04.2029 року по день проведення перерахунку, в сумі 99996,41 грн. (дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто шість грн. 41 коп.).

25.09.2025 року через систему Електронний суд представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі №420/16269/21.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що відповідно до частини 2 статті 6 Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження (далі Закон №1404) рішення, зокрема, про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 6 та 37 Закону №1404 органи державної виконавчої служби повертають стягувачу виконавчі документи щодо зобов`язання відповідача здійснити певні виплати на користь стягувача у зв`язку зі зміною способу виконання рішення на стягнення. Водночас, стягувачі після зміни способу виконання рішення, самостійно звертаються до суду та отримують новий виконавчий документ по тій же справі про стягнення коштів з державних органів. Тобто, фактично, у стягувача перебувають два виконавчі листи (зобов`язального характеру та щодо стягнення коштів). Видача судами стягувачу двох виконавчих листів та подальше їх пред`явлення до органів Казначейства може призвести до подвійного виконання вищевказаних судових рішень та збитків Державного бюджету України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.09.2025 заява про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню призначена до розгляду у судовому засіданні.

У судове засідання 07.10.2025 сторони не прибули, були повідомлені про час, дату та місце розгляду заяви.

За приписами статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

У відповідності до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконання в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, доводи наведені в обґрунтування заяви про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню в адміністративній справі №420/16269/21, суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 372 КАС України визначено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах.

Так, рішення суду може виконуватись у добровільному або примусовому порядку. Боржник може виконати рішення суду добровільно: з моменту набрання рішенням суду законної сили, до моменту надходження виконавчого листа до державного або приватного виконавця та відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частиною 4 статті 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Таким законом є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а частиною 3 цієї ж статті передбачено, що виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.

Згідно з частиною 1 статті 374 КАС України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (частина 2 статті 374 КАС України).

Отже, наведені вище положення передбачають можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявні обставини, які виключають можливість його примусового виконання.

При цьому відповідно до правової позиції, викладеної у поставі Верховного Суду від 15 листопада 2020 року у справі № 752/2391/17, наведені в статті 374 КАС України підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можливо поділити на дві групи: матеріально-правові і процесуально-правові.

До матеріальних підстав відносяться випадки відсутності обов`язку боржника через його припинення, добровільне виконання боржником чи іншою особою.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню);

- коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню;

- видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа;

- помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване;

- видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката;

- пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Під іншими причинами слід розуміти випадки, коли в апеляційному чи касаційному порядку або ж у зв`язку з нововиявленими обставинами скасовано чи змінено рішення суду, а виконавчий лист ще не виконаний.

При цьому, суд акцентує увагу на тому, що позивач до суду із заявою про отримання виконавчого листа на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду не звертався, та судом не видавався.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд дійшов висновку, що заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого листа, таким, що не підлягає виконанню є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 293, 374 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (місцезнаходження: 65107, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправними дії щодо не проведення з 01.04.2019 року перерахунку пенсії на підставі довідки у розмірі 80% грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили у строки, визначені ст.256 КАС України, та може бути оскаржена у відповідності до ст. 295, 297 КАС України.

Повний текст ухвали складено та підписано 07.10.2025 р.

Суддя О.М. Тарасишина