Справа № 620/8428/25
Суддя: Наталія БАРГАМІНА
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/8428/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Баргаміної Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради, в якому просить:

- визнати бездіяльність Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради щодо припинення виплати ОСОБА_1 державної соціальної грошової допомоги як особі з інвалідністю III групи з 15.01.2025 протиправною;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради поновити ОСОБА_1 виплати державної соціальної грошової допомоги як особі з інвалідністю II групи з дня звернення до суду з даним позовом;

- зобов`язати Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради виплатити ОСОБА_1 недоплачену державну соціальну грошову допомогу ОСОБА_1 як особі з інвалідністю III групи з 15.01.2025 по день звернення до суду з даним позовом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем протиправно припинено виплату державної соціальної грошової допомоги як особі, яка не має права на пенсію, та особі з інвалідністю.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позову, та зазначив, що ОСОБА_1 перебував на обліку у Департаменті та отримував державну соціальну допомогу особам з інвалідністю ІІІ групи до жовтня 2021 року включно, яка перераховувалась на розрахунковий рахунок Державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор», з 01.11.2021 ОСОБА_1 знятий з обліку у Департаменті та виплату йому державної соціальної допомоги особам з інвалідністю ІІІ групи припинено, 09.09.2022 архівна особова справа у паперовому та електронному вигляді разом з атестатом на запит № 2475/03-30 від 07.09.2022 до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Вказує, що зазначена вище архівна особова справа ОСОБА_1 не поверталась до Департаменту, а позивач, починаючи з 01.11.2021 і до 23.09.2025 включно не звертався до Департаменту щодо отримання державної соціальної допомоги особам з інвалідністю.

Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 06.10.2025 в задоволенні клопотання Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про заміну відповідача було відмовлено; ухвалою суду від 06.10.2025 клопотання відповідача про передачу справи на розгляд іншого адміністративного суду було повернуто без розгляду.

.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 відбуває покарання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».

Позивач стверджує, що по 20.10.2011 він отримував державну соціальну грошову допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Так, судом встановлено, що на запит № 2475/03-30 від 07.09.2022 Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради направлено атестат № 105 на ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Особовий рахунок № НОМЕР_1 знятий з обліку 01.11.2021 (зворот а.с. 49).

Супровідним листом № 23-16/9420 від 09.09.2022 у зв`язку зі зміною місця реєстрації (проживання) ОСОБА_1 архівну особову справу отримувача допомоги в паперовому та електронному вигляді надіслано до Управління соціального захисту населення Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації (зворот а.с. 48).

На запит Адвокатського бюро «Соломонюк та партнери» Департаментом соціальної політики Чернігівської міської ради листом від 14.05.2024 № 18-05/7302 повідомлено, що ОСОБА_1 на обліку в управлінні адресних соціальних допомог департаменту як особа з інвалідністю не перебуває, ніяких видів державної соціальної допомоги не отримує (а.с. 49).

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

У відповідності до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади надання державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, а також надання державної соціальної допомоги на догляд визначає Закон України від 18.05.2004 №1727-IV «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю» (далі Закон).

Частиною першої статті 2 Закону громадяни України, які є дітьми померлого годувальника або досягли віку, встановленого статтею 1 цього Закону, і не мають права на пенсію, або є особами з інвалідністю і не мають права на пенсію по інвалідності або державну допомогу у зв`язку з інвалідністю та постійно проживають на території України, мають право на державну соціальну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Згідно статті 3 Закону відповідно до цього Закону призначаються такі види державної соціальної допомоги, зокрема, державна соціальна допомога особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю.

Умови призначення, надання і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю, державної соціальної допомоги на догляд. визначає Порядок призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю і державної соціальної допомоги на догляд, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 (далі Порядок № 261).

Згідно пункту 35 Порядку № 261 (в редакції, чинній до 11.06.2025) соціальна допомога і допомога на догляд виплачуються підприємствами, установами, організаціями (далі - організації), які здійснюють виплату і доставку допомоги, за місцем проживання одержувача допомоги або опікунів, піклувальників. У разі зміни одержувачем соціальної допомоги або допомоги на догляд місця проживання допомога виплачується відповідним органом, що призначає допомогу, за новим місцем проживання з часу припинення її виплати за попереднім місцем проживання.

Пунктом 36 Порядку № 261 (в редакції, чинній до 11.06.2025) встановлено, що засуджені мають право на призначення соціальної допомоги, яка за наявності відповідного права призначається органами соціального захисту населення за місцем відбування особою покарання. Особа, яка під час відбування покарання набула права на соціальну допомогу, подає до адміністрації установи виконання покарань клопотання щодо забезпечення необхідних умов для призначення їй соціальної допомоги за місцезнаходженням такої установи, зокрема щодо виклику представників органів соціального захисту населення і офіційного прийому ними в установленому порядку відповідних документів, передбачених пунктом 10 цього Порядку, безпосередньо від особи, яка відбуває покарання, або від її представника за довіреністю. Адміністрація установи виконання покарань не більш як протягом 30 днів з дати реєстрації клопотання особи, яка набула права на призначення соціальної допомоги під час відбування покарання, забезпечує зустріч цієї особи із представником органу соціального захисту населення та всебічно сприяє належному оформленню і поданню нею відповідних документів або забезпечує умови для оформлення і подання необхідних документів через її представника. Особи, яким до відбування покарання була призначена соціальна допомога, продовжують її отримувати на загальних підставах. Виплата засудженій особі призначеної соціальної допомоги здійснюється органами соціального захисту населення на рахунок установи виконання покарання за місцем відбування особою покарання.

Натомість, пункт 36 Порядку № 261 в редакції, чинні з 11.06.2025 встановлює, що засуджені мають право на призначення соціальної допомоги, яка за наявності відповідного права призначається за місцем відбування особою покарання. Особа, яка під час відбування покарання набула права на соціальну допомогу, подає до адміністрації установи виконання покарань клопотання щодо забезпечення необхідних умов для призначення їй соціальної допомоги за місцезнаходженням такої установи, зокрема щодо виклику представників органів Пенсійного фонду України і офіційного прийому ними в установленому порядку відповідних документів, передбачених пунктом 10 цього Порядку, безпосередньо від особи, яка відбуває покарання, або від її представника за довіреністю. Адміністрація установи виконання покарань не більш як протягом 30 днів з дати реєстрації клопотання особи, яка набула права на призначення соціальної допомоги під час відбування покарання, забезпечує зустріч цієї особи із представником органу Пенсійного фонду України та всебічно сприяє належному оформленню і поданню нею відповідних документів або забезпечує умови для оформлення і подання необхідних документів через її представника. Особи, яким до відбування покарання була призначена соціальна допомога, продовжують її отримувати на загальних підставах. Виплата засудженій особі призначеної соціальної допомоги здійснюється органом Пенсійного фонду України на рахунок установи виконання покарання за місцем відбування особою покарання. При цьому не менш як 50 відсотків соціальної допомоги зараховується установою відбування покарання на особовий рахунок засудженого.

З викладеного слідує, що особам, які до відбувають покарання, спірна соціальна допомога виплачується за місцем відбування особою покарання органами соціального захисту населення (з червня 2025 року - органами Пенсійного фонду України).

Як стверджує позивач, після вибуття з ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» він з 24.10.2021 по 29.12.2021 перебував у Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», з 29.12.2021 по 04.05.2023 перебував в ДУ «Київський слідчий ізолятор», зараз відбуває покарання в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що Департамент соціальної політики Чернігівської міської ради в межах спірного періоду (з 15.01.2025) не є органом, відповідальним за нарахування та виплату позивачу спірної соціальної допомоги, зважаючи, що позивач не проживає (не відбуває покарання) та території міста Чернігова.

Також, суд зауважує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що відповідач приймав рішення про відмову позивачу в отриманні спірної соціальної допомоги, в зв`язку з чим суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог позивача.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 необхідно відмовити повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради (вул. Івана Мазепи, 19, м. Чернігів, Чернігівська обл., Чернігівський р-н, 14017, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06.10.2025.

Суддя Наталія БАРГАМІНА