Справа № 280/6979/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 280/6979/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоіл Компані» на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 13.08.2025 року) в справі №280/6979/25 за заявою у порядку ст. 283 КАС України Головного управління ДПС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоіл Компані» про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

11.08.2025 року Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту заявник) звернулось до суду з заявою до ТОВ «Фоіл Компані» (далі по тексту відповідач), в якому, просило стягнути з товариства, яке має податковий борг, з рахунків у банках, інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманців в емітентах електронних грошей, що обслуговують такого платника податків, а також за рахунок готівки, що належить платнику податків, кошти у сумі податкового боргу з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 266941,09 грн,

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року вимоги заяви задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції ТОВ «Фоіл Компані» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні вимог заяви про стягнення податкового боргу. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що Головне управління ДПС у Запорізькій області разом з заявою надало до суду податкову вимогу від 08 липня 2025 року та докази її направлення конверт із номером поштового відправлення 217, який повернувся відправнику у зв`язку із закінченням терміну зберігання, та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (ф.119). Лист позивача, в якому містилася податкова вимога від 08 липня 2025 року, був направлений відповідачу 11.07.2025 року. З трекінгу відстеження поштових пересилань «Укрпошти» вбачається, що поштове відправлення за №217 прибуло до відділення 12.07.2025 року, 15.07.2025 року була невдала спроба вручення такого відправлення, і вже 26.07.2025 року воно було повернуто відправнику. Однак, фактично таке поштове відправлення було повернуто позивачу раніше, аніж встановлений строк зберігання поштових відправлень, внаслідок чого відповідач і не отримав таку податкову вимогу. З 13.07.2025 року таке поштове відправлення повинно було зберігатися на відділенні поштового зв`язку повних 14 календарних днів, відповідно воно повинно було зберігатися до 26.07.2025 року включно, і лише 27.07. 2025 року могло бути повернуто адресату. Апелянт вказував, що внаслідок порушення строків зберігання поштового відправлення, відповідач його не зміг отримати і дізнатися про його існування, внаслідок чого контролюючий орган і звернувся до суду. Факт отримання документів платником податків має важливе значення, оскільки з цим моментом законодавство пов`язує відлік певних строків. Зокрема, відповідач мав змогу оскаржити вказану вище податкову вимогу, однак, внаслідок необізнаності про її існування, був позбавлений можливості це зробити, і, як наслідок, отримав оскаржуване судове рішення. Податкова вимога, що надсилається (вручається) у паперовій формі, у день її формування в ІКС друкується у двох примірниках, підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) податкового органу, скріплюється печаткою податкового органу та не пізніше наступного робочого дня один примірник надсилається (вручається) платнику податків, другий долучається до справи платника податків. Так, податкова вимога датована 08.07.2025 року, а фактично відправлена 11.07.2025 року, тобто не на наступний робочий день, а на третій робочий день, що свідчить про порушення порядку направлення такої податкової вимоги.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Задовольняючи вимоги заяви про стягнення податкового боргу, суд першої інстанції виходив з того, що згідно самостійно наданої податкової декларації, у відповідача наявний податковий борг, який є узгодженим у розмірі 266941,09 грн. та не сплачений у строк, передбачений податковим законодавством України. Заяву про стягнення коштів за податковим боргом подано контролюючим органом до суду з дотриманням вимог пункту 95.2 статті 95 Податкового кодексу України. При цьому відповідач жодними доказами не спростовує наявність податкового боргу, докази погашення податкового боргу до суду сторонами не надані. Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини. Згідно із п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Фоіл Компані» зареєстроване як юридична особа, включене до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців України. Відповідач перебуває на обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізькій області як платник податків та зборів.

20.06.2025 року ТОВ «Фоіл Компані» надало до Головного управління ДПС у Запорізькій області, податкову декларацію з податку на додану вартість, де самостійно задекларовано податок у розмірі 357734,00грн.

Згідно наявної переплати, несплаченим залишається сума податку 266941,09 грн., яка є частиною самостійно задекларованого податку до сплати.

Встановлено, що Головне управління ДПС у Запорізькій області була сформована на виконання ст. 59 ПК України та направлена ТОВ «Фоіл Компані» податкова вимога № 0-0801 від 08.07.2025 року на суму 286941,09 грн. Вимога направлена засобами поштового зв`язку та до податкового органу повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Вимога № 0-0801 від 08.07.2025 року була направлена ТОВ «Фоіл Компані» 11.07.2025 року, зберігалась у відділенні пошти 14 календарних днів та повернуто до відправника 26.07.2025 року.

Згідно пп. 16.1.3 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 36.1 ст. 36 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.п. 36.1, 36.2 ст. 36, п. 54.1 ст. 54, п. 57.1 ст. 57 ПК України платник податку зобов`язаний обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Колегія суддів зазначає, що наявність у відповідача суми заборгованості з сплати податку на додану вартість підтверджується матеріалами справи, сума боргу є узгодженою з огляду на самостійне її декларування. Зважаючи на самостійність визначення суми податків та їх узгодження така сума повинна бути сплачена до державного бюджету.

Разом з тим, згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до положень пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 95.1 ст. 95 ПК України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Положення наведених вище норм податкового законодавства обумовлюють висновок про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт оскарження платником податку предмету нарахування податку, рішення, вимоги якими контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивачем надіслано на адресу відповідача податкову вимогу № 0-0801 від 08.07.2025 року, яка вважається отриманою, зважаючи на те, що така направлена на офіційну адресу реєстрації відповідача та у визначений строк.

Сума боргу є узгодженою з платником податків. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області вірно визначено суму податкового боргу, додержано процедуру узгодження сум несплачених зобов`язань. Податковий борг відповідача є узгодженим та підлягає стягненню у встановлений ПК України спосіб.

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судові витрати повертаються у разі задоволення вимог апеляційної скарги. Повернення здійснених судових витрат у разі відмови стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, у задоволенні її вимог, непередбачене.

З огляду вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 242, 283, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фоіл Компані» - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.08.2025 року в справі №280/6979/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова