Справа № 826/8618/16
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8618/16 Суддя (судді) першої інстанції: Конишева Олена Василівна
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Епель О.В., Файдюка В.В., при секретарі Присяжній Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КОСТАНЗА" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "КОСТАНЗА" звернулось до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві в якому просило:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у м. Києві щодо одностороннього розірвання договору №1 від 17.02.2016 року про визнання електронних документів;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві від 25.05.2016 року №.

На виконання положень Закону України від 13 грудня 2022 року № 2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» та відповідно до Порядку передачі судових справ, нерозглянутих Окружним адміністративним судом міста Києва, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 16 вересня 2024 року № 399 цю справу передано на розгляд до Запорізького окружного адміністративного суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року адміністративний позов задоволено.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник позивача до судового засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що 17.02.2016 року між відповідачем та позивачем укладено договір №1 про визнання електронних документів, предметом якого є визнання податкових документів (податкової звітності, реєстрів отриманих та виданих податкових накладних з податку на додану вартість та інших звітних податкових документів), поданих платником податків в електронному вигляді із застосуванням електронного цифрового підпису (далі - ЕЦП) до органу ДПС засобами телекомунікаційного зв`язку або на електронних носіях, як оригіналу. Цей договір був прийнятий відповідно до Квитанції № 2 та зареєстрований в системі 22.02.2016.

Відповідно до розділу 7 Договору «Про визнання електронних документів» місцезнаходження ТОВ «КОСТАНЗА» 03038, м. Київ, вул. Протасів Яр, 2 д. 4.

Працівниками підрозділу ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві здійснена перевірка місцезнаходження ТОВ «КОСТАНЗА» у відповідності до юридичної адреси зазначеної в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб або фізичних осіб - підприємців. результатами перевірки було встановлено, що ТОВ «КОСТАНЗА» не знаходиться за юридичною адресою, про що ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС складено довідку про встановлення фактичного місцезнаходження (місця проживання) платника податків №4410 від 18.02.2016 року, в якій зазначено, що ТОВ «КОСТАНЗА» відсутнє за податковою адресою.

У період дії вищезазначеного Договору, а саме з 22 лютого 2016 року по 26 лютого 2016 року ТОВ «КОСТАНЗА» було зареєстровано податкові накладні, що підтверджується реєстром за лютий 2016 року та не заперечується сторонами.

Так, 02.03.2016 року при спробі реєстрації податкової накладної № 286 відповідно до Квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної документ в Єдиному реєстрі податкових накладних не було прийнято, при цьому причиною відмови було вказано наступне: «Порушено вимоги Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом ДПА України від 10.04.2008 N 233, а саме: - . Можливо, розірвано Договір про визнання електронної звітності».

04.03.2016 у зв`язку з наявною інформацією про розірвання договору №1 від 17.02.2016, неможливістю реєстрації податкових накладних та блокуванням роботи програми подання електронної звітності та документів, позивач направив Договір № 2 про визнання електронних документів до Державної фіскальної служби України, але відповідно до Квитанції №1 Документ не було прийнято по наступним причинам: ...Помилка - договір не прийнято. Діє Договір про визнання електронних документів від 17.02.2016 № 1.

Позивач зауважує, що можливість реєстрації податкових накладних у ЄРПН була заблокована, при цьому відомостей про розірвання Договору з будь-яких підстав, позивач не отримував.

14.03.2016 вих. № 1403-1 TOB «КОСТАНЗА» звернулася з листом до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві для надання роз`яснень.

06.04.2016 листом вих. № 10285/10/26-59-08-02-17 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі головного управління ДФС у м.Києві повідомила, що договір №1 від 17.02.2016 року було припинено, у відповідності до ст.13 Закону України «Про електронний цифровий підпис» та положень Договору «Про визнання електронних документів», з підстав порушення платником податків істотних умов даного договору та з підстав порушення вимог ст. 6, 7 Закону України «Про електронний цифровий підпис» щодо зобов`язання підписувача своєчасно надавати інформацію про зміну даних, а саме в разі зміни платником місця реєстрації, про що підприємство було повідомлено листом від 26.02.2016 вих. № 5934/10/26-59-10-14.

Позивач стверджує, що даний лист від 26.02.2016 вих. № 5934/10/26-59-10-14 TOB «КОСТАНЗА» не отримувало, а за даними Квитанції №1 станом на 04.03.2016 Договір про визнання електронних документів від 17.02.2016 № 1 діяв.

ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві проведено камеральну перевірку даних, податкової звітності з податку на додану вартість та даних Єдиного реєстру податкових накладних за листопад 2015 року та лютий 2016 року, про що складено акт перевірки від 12.05.2016 року №538/26-59-12-01-50 (далі - акт перевірки).

Перевіркою встановлено, що ТОВ «КОСТАНЗА» в порушення вимог п.201.10 ст.201 ПК України несвоєчасно зареєстровані податкові накладні на загальну суму ПДВ 217 899,02 грн. (затримка на 15 і менше календарних днів).

На підставі акта перевірки, керуючись п.1201.1 ст. 1201 ПК України застосовано штраф у розмірі 21 789,90 грн. (217 899,02 грн. х 10%).

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 25.05.2016 року № , рішення отримано TOB «КОСТАНЗА» 27.05.2016, що підтверджується скріншотом з сайту «Укрпошта».

Не погодившись з висновками зазначеними у цьому Акті, ТОВ «КОСТАНЗА» направила заперечення до акту за вих. № 1/1705 від 17.05.2016.

Листом від 25.05.2016 року за вих. № 15255/10/26-59-12-01-36 Державна податкова інспекція у Шевченківському районі головного управління ДФС у м. Києві повідомила про результати розгляду заперечень до акту перевірки ТОВ «КОСТАНЗА» №532/26-59-12-01-50 від 12.5.2016. Даним листом повідомлено, що висновок акту залишено без змін.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо розірвання в односторонньому порядку договору про визнання електронних документів, оскільки позивач не змінював місце реєстрації, що підтверджується відомостями наведеними у витязі, таким чином, порушення граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН відбулось не з вини позивача, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України, у редакції Закону, що діяв на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з положеннями п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції. Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання.

Відповідно до пункту 7 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246; у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі до ДФС здійснюється їх розшифрування, перевіряється електронний цифровий підпис, визначається відповідність електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, та у разі відсутності причин для відмови проводиться їх реєстрація.

Згідно з положеннями п. 9 Порядку № 1246 причиною відмови у прийнятті податкової накладної та/або розрахунку коригування до реєстрації є:

1) наявність помилок під час заповнення податкової накладної;

2) відсутність в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

3) факт реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

4) порушення вимог щодо наявності суми податку, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

5) порушення вимог, установлених пунктом 201.1 статті 201 та/або пунктом 192.1 статті 192 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.1 Розділу 2 Інструкції з підготовки і подання податкових документів в електронному вигляді засобами телекомунікаційного зв`язку, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 10.04.2008 № 233 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.04.2008 за № 320/15011 (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) платник податків здійснює формування та подання податкових документів в електронному вигляді відповідно до законодавства із застосуванням спеціалізованого програмного забезпечення формування податкових документів, засобу КЗІ, керуючись цією Інструкцією та договором.

Розділом 6 Додатку І Інструкції встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами. Договір діє до закінчення строку чинності посилених сертифікатів відкритих ключів. Якщо платник податків подає до органу ДПС нові посилені сертифікати ЕЦП, цей Договір вважається пролонгованим до закінчення терміну чинності нових посилених сертифікатів ключів.

Орган ДПС має право розірвати Договір в односторонньому порядку у випадку ненадання платником податків нового посиленого сертифіката (сертифікатів) відкритого ключа замість скасованих або в разі зміни платником місця реєстрації.

У разі припинення дії Договору надісланий платником податків податковий документ в електронному вигляді не приймається.

Таким чином, процедура прийняття податкової накладної полягає у вчиненні податковим органом фактичних дій з розшифрування податкової накладної, перевірки електронного цифрового підпису та визначення відповідності електронного документа формату (стандарту), затвердженому в установленому порядку, а також реєстрації податкової накладної у день її отримання органом державної податкової служби (у разі відсутності причин для відмови).

Згідно з положеннями п.12.2, п.12.3, п.12.4 розділу ХІІ Порядку № 1588 (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) підрозділи контролюючого органу, зокрема, у тому числі і при призначенні чи проведенні будь-якого виду перевірки платника податків чи при виконанні інших службових обов`язків працівниками контролюючих органів здійснюється або може здійснюватися перевірка місцезнаходження (місця проживання) платника податків. За наслідками перевірки складається акт перевірки місцезнаходження платника податків. Якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

У разі неможливості вручення платнику податків довідки, свідоцтва, листа чи будь-якого іншого документа, надісланого контролюючим органом, у зв`язку з відсутністю платника податків за місцезнаходженням (місцем проживання) замість акта перевірки місцезнаходження (місця проживання) платника податків оформляється довідка про неможливість вручення документа платнику податків із зазначенням причин та додаванням відповідних документів (за наявності). Заміна акта довідкою не проводиться, якщо іншими нормативно-правовими актами передбачено складання акта.

Щодо кожного платника податків, стосовно якого виявлена відсутність його за місцезнаходженням (місцем проживання) та не з`ясоване його фактичне місцезнаходження (місце проживання), підрозділ контролюючого органу, який з`ясував зазначений факт, готує та передає підрозділам податкової міліції запит на встановлення місцезнаходження (місця проживання) платника податків за встановленою формою.

Згідно з положеннями ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15.05.2003 № 755-IV якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.

Таким чином, доказом зміни юридичною особою адреси місця знаходження платника податків є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а згідно до положень Порядку № 1588, у разі якщо встановлено відсутність платника податків за його місцезнаходженням (місцем проживання), то проводиться робота із з`ясування фактичного місця розташування (місцезнаходження, місця проживання) платника податків, відповідальних та пов`язаних осіб.

Судом встановлено, що позивач не змінював своє місцезнаходження, як на дату укладення Договору, так і на момент його перевірки, тобто місцезнаходженням позивача є місто м. Київ, вул. Протасів Яр, буд. 2, офіс 4., про що свідчить статут позивач та , виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Єдиним доказом зміни юридичною особою місцезнаходження є дані з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Суд звертає увагу, що у відповідності до ч. 4 статті 17 Закону № 755 для державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у тому числі змін до установчих документів юридичної особи, подається певний перелік документів.

Жодних змін до ЄДР з приводу зміни місцезнаходження товариства державним реєстратором не вносилось.

З огляду на викладене, посилання відповідача, як на підставу для розірвання в односторонньому порядку договору на відсутність позивача за адресою місцезнаходження є необґрунтованими. Такої підстави для розірвання договору в односторонньому порядку ні інструкцією № 233, ні договором, укладеним між позивачем та відповідачем не передбачено, а позивач місцезнаходження не змінював, у зв`язку з чим дії щодо розірвання договору суд визнає протиправними.

Також судом встановлено, що виписані позивачем податкові накладні, копії яких містяться в матеріалах справи, оформлені відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, а саме складені платником податку на додану вартість та містять усі обов`язкові реквізити, що також свідчить про відсутність підстав для відмови ДФС України у прийнятті до реєстрації зазначених податкових накладних.

Зокрема суд зазначає, що будь-яких заперечень з приводу оформлення первинних документів відповідач не наводить.

Так як судом встановлено, що на момент розірвання договору №1 від 17.02.2016, згідно відомостями наведеними у витязі станом на 26.02.20216 (момент розірвання договору) та станом на момент проведеної перевірки відповідачем, данні щодо зміни позивачем свого місцезнаходження, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», не вносилися. Таким чином, порушення позивачем граничних строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН відбулось не з його вини, відповідно застосування штрафу за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних діяло поза межами та всупереч повноважень, наданих йому законодавством України, а тому зазначене податкове повідомлення-рішення у частині застосування до позивача штрафу є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховним Судом по справам №826/5730/16 від 27.12.20218 та №826/184/16 від 16.06.2020 та по справі №804/3567/17 від 05.06.2018.

За наведеного, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 червня 2025 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя О.В.Епель

суддя В.В.Файдюк