Справа № 280/6504/25
Суддя: Прудивус Олег Васильович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 жовтня 2025 року Справа № 280/6504/25 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прудивуса О.В. розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовною заявою: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26)

про: визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

28.07.2025 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення»;

зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати позивачу пенсію з часу призначення;

вирішити питання щодо розподілу судових витрат.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що 18.02.2025 вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута відповідачем, яким проведено перерахунок пенсії шляхом переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Страховий стаж позивача враховано по 31.01.2025, проте до нього не було враховано у подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я згідно із ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення.

14.03.2025 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії.

За правилами екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи були передані на розгляд відповідачу.

Листом відповідача від 23.06.2025 № 0400-010307-8/120396 підтверджується, що рішення про перехід позивача на пенсію за віком прийнято саме ним. В листі також зазначено, що після набрання чинності Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених закладах тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах.

До того ж, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.04.2025 № 0800-0207-8/40940 повідомлено, що стаж позивача з 01.01.2004 зараховано в одинарному розмірі, оскільки пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 01.01.2004 застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Також, позивач у позовній заяві зазначив, що відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Наведена стаття є чинною, ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» її не скасовує та не зупиняє її дію.

Додатково позивач у позові звертає увагу на те, що пенсійним органом не ставиться під сумнів наявність у неї стажу в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я з 01.01.2004, а відмовляє у його подвоєнні лише із покликанням на відсутність правових підстав, що підтверджується листами від 28.04.2025 № 0800-0207-8/40940, від 19.06.2025 № 2200-0305-8/46525 та від 23.06.2025 № 0400-010307-8/120396.

На думку позивача, своєю бездіяльністю відповідач порушив її законні права та інтереси, оскільки вона ґрунтується на безпідставних мотивах і не відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України. З огляду на викладені обставини, позивач просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.08.2025 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження).

13.08.2025 до суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 40886 від 13.08.2025), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки відповідачем не розглядалась заява позивача про перерахунок пенсії від 14.03.2025 разом з наданими пільговими довідками.

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що відповідно до ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж враховується в одинарному розмірі, тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються всі періоди роботи в зазначених закладах (відділеннях) тільки для визначення права на пенсію. З огляду на викладені обставини, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У зв`язку з розглядом даної справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши матеріали і з`ясувавши обставини адміністративної справи, дослідивши всі наявні у справі докази у їх сукупності,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідача зареєстровано як юридичну особу орган державної влади 27.06.2002 (а.с.38-39).

18.02.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV) (а.с.16-17).

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута відповідачем, яким проведено перерахунок пенсії шляхом переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Страховий стаж позивача враховано по 31.01.2025, проте до нього не було враховано у подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я згідно із ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ).

14.03.2025 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.17-18).

За правилами екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи були передані на розгляд відповідачу.

Листом відповідача від 23.06.2025 № 0400-010307-8/120396 позивача повідомлено про те, що від 18.02.2025 її переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. Нормою ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Однак, після набрання чинності Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV, тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених закладах тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.20-21).

Оцінюючи правомірність бездіяльності відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, суд виходить із такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Закон України від 09.07.2003 № 1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Згідно з ч. 1 ст. 21 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування.

Персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування є складовою частиною Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, порядок ведення якого встановлюється Законом України від 08.07.2010 № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У ч. 4 ст. 24 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV законодавець визначив, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

За приписами ч.ч.1-3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення (ч.1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду (ч. 2 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (ч. 3 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV).

За приписами ч. 1 ст. 56 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, який є релевантним джерелом права у досліджуваних правовідносинах, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

У відповідності до ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Слід зазначити, що порядок ведення трудових книжок, а також правові аспекти підтвердження наявного трудового стажу у випадку відсутності трудової книжки визначаються Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58, та Порядком № 637 (далі Інструкція № 58).

Згідно з п. 2.2 Інструкції № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіхи в роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до п. 2.3 Інструкції № 58 записи в трудовій книжці при звільненні або переведенні на іншу роботу повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» (далі Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Нормою ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у закладах з надання психіатричної допомоги зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного суду у постанові від 03.09.2025 по справі № 160/29831/24 зазначив, що за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом Закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років. Суд вірно зазначив, що положення Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу), станом на час проведення позивачу перерахунків пенсії в межах цього спору, діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 129945400).

Так, судом встановлено, що 18.02.2025 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії за віком згідно із Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.16-17).

За принципом екстериторіальності заява позивача була розглянута відповідачем, яким проведено перерахунок пенсії шляхом переведення її з пенсії за вислугу років на пенсію за віком. Страховий стаж позивача враховано по 31.01.2025, проте до нього не було враховано у подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 в реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я згідно із ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

14.03.2025 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії (а.с.17-18).

За правилами екстериторіальності заява позивача та додані до неї документи були передані на розгляд відповідачу.

Листом відповідача від 23.06.2025 № 0400-010307-8/120396 позивача повідомлено про те, що від 18.02.2025 її переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV. Нормою ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ передбачено, що робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі. Однак, після набрання чинності Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV, тобто з 01.01.2004 всі періоди страхового стажу враховуються в одинарному розмірі, у подвійному розмірі обчислюються періоди роботи в зазначених закладах тільки для визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (а.с.20-21).

Судом було додатково досліджено копії довідки від 07.03.2025 № 01-06/791, довідки від 11.03.2025 № 08/443, довідки від 24.04.2025 № 01-14/378, що у своїй сукупності підтверджуються право позивача на зарахування до її страхового стажу в подвійному розмірі періоди роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ.

Крім того, суд вважає за можливе застосувати у досліджуваних правовідносинах висновки Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладені у постанові від 27.02.2020 по справі № 462/1713/17, а саме: «Наказом Міністерства охорони здоров`я України № 303 від 8 жовтня 1997 року проведено реорганізацію анестезіологічної служби у складі лікувально-профілактичних закладів охорони здоров`я. Замість відділень (груп) анестезіології реанімації та відділень реанімації і інтенсивної терапії були створені анестезіологічні відділення або відділення анестезіології, анестезіологічні відділення з ліжками (палатами) для інтенсивної терапії, анестезіологічні групи, відділення інтенсивної терапії, вузькоспеціалізовані відділення інтенсивної терапії. Згідно роз`яснення, наданого Міністерством охорони здоров`я і Міністерства праці та соціальної політики України у листах від 28 травня 2002 року № 10.02.11/450 та від 21 червня 2002 року № 02-886з-08, період роботи працівників у відділеннях анестезіології та інтенсивної терапії зараховуються до стажу у подвійному розмірі, як це передбачено статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». З аналізу вказаних норм та обставин справи вбачається, що суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що робота позивача з 26 жовтня 1993 року по 10 липня 2016 року у відділенні гіпербаричної оксигенації інтенсивної терапії Львівської обласної клінічної лікарні на посаді лікаря-анестезіолога дає їй право на перерахунок пенсії із зарахуванням стажу роботи у подвійному розмірі. Зазначеним також спростовуються доводи касаційних скарг відповідачів про те, що посади на яких працювала позивачка не дають їй право на зарахування спірного періоду трудового стажу у пільговому обчисленні, що передбаченого статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення», такі доводи відповідачів ґрунтуються на неправильному розумінні норм матеріального права» (№ в Єдиному державному реєстрі судових рішень 87869085).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач повинен був зарахувати до страхового стажу позивача періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, однак протиправно не зробив цього.

Таким чином, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оцінюючи наявність правових підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим перерахувати позивачу пенсію з часу призначення, суд виходить із такого.

Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду.

Отже, суд, із урахуванням обставин, встановлених під час надання правової оцінки бездіяльності відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, з метою захисту прав, свобод та інтересів позивача, про захист яких він просить, вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим перерахувати позивачу пенсію з моменту призначення.

Таким чином, позовні вимоги про зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим перерахувати позивачу пенсію з моменту призначення, на переконання суду, є обґрунтованими та такими, що також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивачем, на переконання суду, обґрунтовано протиправність бездіяльності відповідача щодо зарахування до страхового стажу позивача періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, а також вмотивовано наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим перерахувати позивачу пенсію з моменту призначення.

У свою чергу, суд вважає, що відповідач не надав суду належних та достатніх доказів на спростування обставин, якими позивач обґрунтував свої позовні вимоги.

Таким чином, адміністративний позов, на переконання суду, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Квитанцією про сплату від 27.07.2025 № 7788-8522-3195-8190 (а.с.25) підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 968,96 грн. Отже, відповідна сума підлягає присудженню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8 10, 14, 90, 139, 143, 241 246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити повністю адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26) про визнання протиправною бездіяльності суб`єкта владних повноважень та зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007, з 01.06.2007 по 15.08.2025 у подвійному розмірі відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 в подвійному розмірі періоди її роботи з 01.01.2004 по 31.03.2007 та з 01.06.2007 по 15.08.2025 відповідно до ст. 60 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», у зв`язку із чим перерахувати ОСОБА_1 пенсію з моменту призначення.

Судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень дев`яносто шість копійок) присудити на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (, 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі та підписано 03 жовтня 2025 року.

Суддя О.В. Прудивус