Справа № 160/10593/25
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАТЕРА» до Дніпровської митниці про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,
11.04.2025 Товариство з обмеженою відповідальністю «СТРАТЕРА» (далі позивач) звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Дніпровської митниці (далі відповідач), у якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не погоджується з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, зазначаючи, що акт перевірки не є передбаченим законом способом реалізації повноважень митного органу з класифікації товарів. Згідно акту перевірки, метою проведення перевірки була перевірка правильності класифікації згідно з УКТЗЕД (п. 3 ч. 3 ст. 345 МК України), у зв`язку із чим перевіряючи не мали повноважень на здійснення митного контролю щодо перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів (п. 1 ч. 3 ст. 345 МК України), тобто, вийшли за межі повноважень та доручення керівника. Відповідачем порушені приписи п. 2 розділу ІІІ «Підготовчі заходи з підписання акта (довідки) про результати документальної перевірки та його реєстрації» Порядку №658, адже акт перевірки та додатки до нього не підписані однією з осіб відповідача, без чого акт не міг бути зареєстрований у журналі і йому не міг бути присвоєний реєстраційний номер. Складання та направлення висновку за наслідками розгляду заперечень є одним з обов`язкових етапів проведення перевірки, відтак недотримання вказаного етапу (як і будь-якого іншого) суперечить вимогам законодавства України з питань митної справи та є протиправним. Фактично, в акті перевірки вказано, що після неодноразових митних оформлень товарів позивача із заявленням товарної підпозиції 7013 3 згідно з УКТЗЕД відповідачем змінений підхід до того, який саме код згідно з УКТЗЕД відповідає товару за відсутності змін у законодавстві України з питань митної справи. Такі дії відповідача є порушенням принципу належного урядування та не можуть бути законними, адже держава не може виправляти те, що вона вважає власною помилкою, за рахунок суб`єктах зовнішньоекономічної діяльності. Зазначення в акті перевірки про неточності в перекладі в текстовому описі товарної підпозиції 7013 3 згідно з УКТЗЕД є непередбаченим законом способом зміни підходу до класифікації товарів, адже Законом України «Про Митний тариф України» встановлені коди та відповідні їм назви товарів із встановленням відповідних ставок мита. Припущення в акті перевірки про неточності перекладу суперечать тексту Закону України «Про Митний тариф України», в якому вказано, що до товарної підпозиції 7013 3 згідно з УКТЗЕД віднесені інші посудини для пиття, крім вироблених із склокераміки, як і було вказано декларантом у всіх митних деклараціях, які вказані в акті перевірки. Зазначення в Акті перевірки про те, що товари позивача мали класифікуватися в товарних підпозиціях 7013 41 та 7013 49 згідно з УКТЗЕД суперечить приписам Закону України «Про Митний тариф України» та Митному кодексу України, адже опис та назва товарів у вказаних 2 підпозиціях не відповідають товарам позивача.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАТЕРА» залишено без руху та надано строк на усунення недоліків позову.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.04.2025 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Видами діяльності за КВЕД є: 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля (основний); 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту; 46.39 Неспеціалізована оптова торгівля продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах; 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування; 47.91 Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет; 73.11 Рекламні агентства; 73.20 Дослідження кон`юнктури ринку та виявлення громадської думки.
На підставі п. 7 ч. 1 ст. 336, п. 2 ч. 3 ст. 345, п. 1 ч. 2 ст. 351 МК України Дніпровською митницею проведено невиїзну документальну перевірку згідно наказу Дніпровської митниці від 16.10.2024 №319 стосовно повноти дотримання вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації товарів «чашки», «кухлі», «кружки» товарної позиції 7013 33 та 7013 37 згідно УКТЗЕД стосовно можливої їх класифікації в межах товарної позиції 7013 41 та 7013 49 згідно УКТЗЕД за митними деклараціями, оформленими у період з 2020 року по 2022 рік.
Керівнику підприємства листом митниці від 16.10.2024 №7.5-2/19-01/13/6381 надіслано повідомлення про проведення документальної невиїзної перевірки із зазначенням дати початку та місця її проведення (згідно рекомендованого повідомлення лист повернено митниці з позначкою причини «за закінченням строку зберігання»).
Особи, що приймали участь у проведенні перевірки:
- Зубков Олександр Геннадійович - головний державний інспектор відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці, радник митної служби ІІ рангу, керівник робочої групи;
- Кошак Андрій Андрійович - головний державний інспектор відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці, радник митної служби III рангу, член робочої групи.
Документальною невиїзною перевіркою ТОВ «СТРАТЕРА» встановлено порушення вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації товарів «чашки», «кухлі», «кружки» товарної підпозиції 7013 33 та 7013 37 згідно з УКТЗЕД:
1) вимог Закону України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Закону України від 04.06.2020 №674-IХ «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023), вимог законодавства України з питань митної справи щодо правильності класифікації товарів згідно додатку відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД в результаті чого визначено грошове зобов`язання з мита за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 506709,11 грн;
2) п. 2 ч. 3 ст. 75 МК України від 13.03.2012 №4495-VI, п. 190.1 ст. 190 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI в результаті чого визначено грошове зобов`язання з податку на додану вартість за митними деклараціями згідно додатку на загальну суму 101341,82 грн.
Акт перевірки підписано головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці Кошаком Андрієм Андрійовичем.
Акт перевірки не підписано головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці Зубковим Олександром Геннадійовичем через увільнення згідно наказу Дніпровської митниці від 14.11.2024 №595-о, про що в акті перевірки міститься відповідна позначка.
11.12.2024 Дніпровською митницею складені податкові повідомлення-рішення:
В податкових повідомленнях-рішеннях зазначено про порушення в частині правильності класифікації товарів згідно УКТЗЕД за період з 09.01.2020 по 01.05.2023.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Митний кодекс України визначає засади організації та здійснення митної справи в Україні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Згідно ч. 3 ст. 345 МК України митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення документальних виїзних (планових або позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо: правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування, застосування знижених ставок ввізного мита; правильності класифікації згідно з УКТЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення; відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або умовам процедури кінцевого використання, та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.
За приписами ч. 4 ст. 345 МК України під час проведення документальної перевірки посадові особи митного органу повинні реалізовувати визначені цим Кодексом повноваження виключно в обсязі, необхідному для з`ясування питань перевірки.
Згідно ч. 6 ст. 345 МК України визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.
Для застосування посадовими особами митних органів відповідно до положень статей 344-1355 глави 49 розділу XI МК України процедури оформлення результатів документальних виїзних (планових/позапланових) та документальних невиїзних перевірок дотримання підприємствами (громадянами) законодавства України з питань митної справи розроблено Порядок оформлення митними органами результатів документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 10.12.2021 №658 (далі Порядок №658).
Відповідно до п. 4 розділу І Порядку №658 акт (довідка) про результати документальної перевірки складається у двох примірниках та підписується посадовими особами митних органів, які проводили перевірку, а також керівником підприємства або уповноваженою ним особою, або громадянином, який переміщував товар через митний кордон України з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №658 передбачено, що вступна частина акта (довідки) про результати документальної перевірки повинна містити такі дані, зокрема:
інформацію про надсилання підприємству або громадянину письмового повідомлення про дату початку невиїзної документальної перевірки та копії наказу про її проведення (у разі її проведення);
період, за який проводиться документальна перевірка, або реквізити митних декларацій, які потребують перевірки;
прізвища, імена, по батькові (за наявності) посадових осіб митного органу, які проводили перевірку, їх посади, спеціальні звання.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Порядку №658 акт (довідка) про результати документальної перевірки після підписання уповноваженими особами митного органу, які проводили таку перевірку, реєструється у журналі митного органу в порядку, передбаченому абзацом другим пункту 3 розділу I цього Порядку, протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем закінчення встановленого для проведення перевірки строку.
Такий акт (довідка) з додатками, визначеними підпунктами 814 пункту 1 розділу IV цього Порядку, після реєстрації в митному органі протягом п`яти робочих днів вручається для підписання керівнику підприємства або уповноваженій ним особі (громадянину) чи надсилається в порядку, встановленому Податковим кодексом України для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.
В обґрунтування порушення процедури проведення перевірки та оформлення результатів перевірки, позивач вказує, що акт перевірки не підписано всіма перевіряючими, та вказано, що акт перевірки від 13.11.2024 містить відомості про наказ від 14.11.2024 щодо увільнення одного з перевіряючих.
З цього приводу суд зазначає наступне.
- ОСОБА_1 - головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці, радник митної служби ІІ рангу, керівник робочої групи;
- Кошаком Андрієм Андрійовичем - головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці, радник митної служби III рангу, член робочої групи.
В свою чергу акт перевірки підписано лише головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці Кошаком Андрієм Андрійовичем.
Акт перевірки не підписано головним державним інспектором відділу проведення документальних перевірок управління проведення митного аудиту Дніпровської митниці ОСОБА_1 через увільнення згідно наказу Дніпровської митниці від 14.11.2024 №595-о, про що в акті перевірки міститься відповідна позначка.
У відзиві на позовну заяву відповідачем пояснено, що ОСОБА_1 виконав свої функції щодо складання акту перевірки, однак на момент підписання акту він був увільнений від роботи з 12.11.2024 на час проходження військової служби.
Акт перевірки насамперед слугує засобом (інструментом) фіксації результатів відповідного заходу контролю, офіційного оформлення встановлених перевіркою обставин, виявлених порушень законодавства у відповідній сфері суспільних відносин, їх детального опису. Такий документ безпосередньо не створює для суб`єкта господарювання, відносно якого здійснювався захід державного контролю, жодних юридичних наслідків, додаткових обов`язків, не призводить до зміни чи припинення прав такого суб`єкта тощо. Він використовується контролюючим органом як доказове джерело інформації, зокрема під час складання відповідних розпорядчих документів.
Такий підхід щодо застосування норм права, якими регламентовані питання оформлення результатів заходів державного нагляду (контролю), відповідає правовим позиціям, висловленим Верховним Судом у постанові від 19.06.2020 у справі №140/388/19.
У згаданій постанові Верховного Суду судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду також зазначала про те, що акт перевірки не є правовим документом, який встановлює відповідальність суб`єкта господарювання, й не є обов`язковим рішенням суб`єкта владних повноважень. Непідписання акта перевірки не можна ототожнювати, зокрема з непідписанням судового рішення, наслідки чого прямо встановлені в законі, чи непідписанням окремих рішень суб`єктом владних повноважень, коли негативні наслідки такого дефекту також можуть бути встановлені законом.
У цій же постанові містяться правові позиції про те, що обов`язкові рішення суб`єкта владних повноважень мають відповідати вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які не можуть поширюватися на акт перевірки.
Окрім цього підкреслено, що чинне законодавство не встановлює такий наслідок відсутності в акті перевірки підпису одного з перевіряючих контролюючого органу, як його нечинність, недійсність. Зазначена вада акта не робить автоматично протиправними рішення контролюючого органу, що прийняті на підставі такого акта.
Звернута увага на те, що акт перевірки - це документ, в якому зафіксовано факти та оціночні судження осіб, що її проводили, тому до акта можуть пред`являтися лише ті вимоги, що стосуються, доказів. Оцінка акта перевірки, в тому числі й оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.
Верховний Суд також зауважував, що саме собою порушення порядку оформлення акта перевірки (у частині обов`язку підписання особами, які здійснювали перевірку) не може бути підставою для скасування відповідного рішення, прийнятого на підставі не підписаного одним із перевіряючих акта перевірки, але в сукупності з іншими порушеннями може слугувати обставиною для висновку щодо протиправності рішень контролюючого органу. Це стосується випадків, коли обставини, викладені в акті, не знайдуть підтвердження в суді.
Тому зроблено висновок про те, що відсутність у акті перевірки підпису однієї з посадових осіб контролюючого органу, яка її проводила, стосується оформлення результатів перевірки та не може бути самостійною підставою для визнання недійсними рішень контролюючого органу, прийнятих на підставі такого акта, при відсутності порушень правил проведення перевірки.
При цьому в постанові Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №140/388/19 здійснено відступ від висновку щодо застосування норм права, викладеного раніше у постанові від 03.12.2019 у справі №1440/1965/18, про те, що акт перевірки, не підписаний хоча б однією із посадових осіб контролюючого органу, що вказана в акті, є нечинним і на його підставі не можуть прийматися рішення (у тій справі про нарахування платнику податків податкових зобов`язань). Відзначено, що здійснений відступ стосується усіх постанов Верховного Суду, у яких застосовані вищенаведені правові позиції.
Таким чином, враховуючи, що акт перевірки містить інформацію про той факт, що один з перевіряючих був увільнений через призов на військову службу, судом не встановлено, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки.
З огляду на визначену нормами закону та висновками Верховного Суду щодо їх застосування юридичну природу акту перевірки, характер його спрямування, роль і призначення вказаного документа у процедурі проведення заходів державного нагляду (контрою) у сфері господарської діяльності, суд вважає, що предметом доказування у цій справі, поряд з іншими обставинами, повинні охоплюватись й обставини стосовно доведення і підтвердження або спростування у встановленому процесуальним законом порядку встановлених під час перевірки фактів та відомостей, які відображені в акті перевірки.
Той факт, що акт перевірки від 13.11.2024 містить посилання на наказ від 14.11.2024, не є свідченням протиправності висновків про порушення законодавства, викладених в акті перевірки.
Верховний Суд у постанові від 20.10.2020 №816/4605/15 зазначив, що допущені контролюючим органом процедурні порушення, у тому числі й ті, що пов`язані, зокрема, з оформленням результатів контролюючого заходу не можуть слугувати самостійною підставою для звільнення платника податків від відповідальності за вчинені ним податкові правопорушення, та можуть бути прийняті судом до уваги за умови підтвердження належними та допустимими доказами добросовісного виконання таким платником власного податкового обов`язку.
Стосовно доводів позивача про надіслання повідомлення про проведення перевірки, суд зазначає, що про призначення документальної невиїзної перевірки та її терміни Дніпровською митницею повідомлено керівника ТОВ «СТРАТЕРА» рекомендованим листом із повідомленням про вручення від 16.10.2024 №7.5-2/19-01/13/6381.
Рекомендований лист повернуто Дніпровській митниці з відміткою поштового відділення про повернення «за закінченням терміну зберігання».
У постанові від 09.10.2018 у справі №820/1864/17 Верховний Суд зазначив, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.05.2022 у справі №810/3116/18.
Отже, посилання позивача на порушення процедури проведення перевірки через неповідомлення митним органом про проведення перевірки не знайшли підтвердження під час розгляду справи.
Щодо суті встановленого порушення, суд зазначає наступне.
Згідно інформації, заявленої у МД, поставки товарів здійснювались за декількома зовнішньоекономічними договорами:
- №105/15 від 24.12.2015 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "СТРАТЕРА" та ТОВ "Опытный стекольный завод" (виробник), адреса: РФ, 601500, м. Гусь-Хрустальний, Володимирської обл., вул. Інтернаціональна, 114, умови поставки: FCA м. Гусь-Хрустальний (RU), валюта контракту: RUR;
- № 1003UA від 01.01.2016 та додатками до нього, укладеним між ТОВ "СТРАТЕРА" та ARC MIDDLE EAST L.L.C., адреса: P.O.BOX 3248 RAS AL KHAIMAH, UNITED ARAB EMIRATES (ОАЕ), умови поставки: FOB Dubai (OAE), валюта контракту: USD.
На товари, які класифікуються в товарній підпозиції УКТЗЕД 7013 37 Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Законом України від 04.06.2020 № 674-IX «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023) встановлена ставка ввізного мита 8 %.
Відповідно до пояснень до товарної позиції 7013 до цієї товарної позиції включаються такі види виробів, більшість з яких одержують пресуванням або видуванням у формах, зокрема: (1) Столовий та кухонний скляний посуд, наприклад, посудини для пиття, келихи, пивні кружки, графини, пляшечки для дитячого харчування, глечики, тарілки, салатниці, цукорниці, соусники, вази для фруктів, тортниці, блюда для закусок, чаші, миски, чарки для яєць, масельнички, графинчики для оцту чи олії, блюда (для сервірування, приготування і т.д.), сотейники, каструлі, підноси, сільнички, дозувальні цукорниці, підставки для ножів і виделок, міксери, столовий дзвіночок, кавники і ситечка для кави, цукерниці, мірний кухонний посуд, підігрівники для тарілок, підставки для гарячого посуду, деякі частини побутових міксерів, чаші для кавомолок, тарілочки для сиру, соковижималки для лимона, відерці для льоду. Ці вироби можуть бути виготовлені зі звичайного скла, свинцевого кришталю, скла з низьким коефіцієнтом лінійного розширення (наприклад, боросилікатного скла) або зі склокераміки (останні два види, зокрема, застосовуються для виготовлення кухонного посуду). Вироби можуть бути безбарвними, забарвленого (кольорового) або з накладного (плакованого чи дубльованого) скла, нарізаними, матованими, травленими, гравірованими або прикрашеними іншим способом. Ці вироби також бувають з дзеркального скла (наприклад, деякі підноси, що мають ручки).
Опис товарної підпозиції 7013 3 УКТЗЕД звучить наступним чином: - інші посудини для пиття, крім вироблених із склокераміки.
Разом з тим, переклад текстового опису товарної підпозиції 7013 3 УКТЗЕД не відповідає Гармонізованій системі опису та кодування товарів з огляду на наступне.
Оригінал опису товарної підпозиції 7013 3 в Гармонізованій системі опису та кодування товарів має наступний вигляд: drinking glasses, other than of glass ceramics.
Словосполучення «drinking glasses» з англійської мови перекладається як «склянки для пиття».
Склянка - скляна посудина, близька за формою до циліндра або зрізаного конуса, зазвичай без ручки, скляний стакан. Застосовується для вживання як холодних, так і гарячих напоїв, останні часто подаються із підсклянником.
Чашка - невелика посудина (частіше з вушком), з якої п`ють чай, каву та інші напої.
З точку зору визначень та застосування склянки (drinking glasses) та чашки є принципово різними товарами.
Відмінність полягає, в першу чергу, в наявності ручки (в чашках).
Як вбачається з проведеного аналізу, товарна підпозиція 7013 3 УКТЗЕД обмежується включенням до неї склянок, а не включає всі «посудини для пиття».
Товари, що не відповідають опису «склянка для пиття» класифікуються в товарних підпозиціях 7013 41 та 7013 49 як посуд столовий (крім склянок для пиття) або кухонний, крім виробленого із склокераміки.
Враховуючи зазначене, товари «чашки скляні», «кружки скляні», «кухлі скляні» класифікуються в межах товарних підпозицій 7013 41 та 7013 49, згідно УКТЗЕД як посуд столовий або кухонний.
На товари, які класифікуються в товарній підпозиції УКТЗЕД 7013 41 та 7013 49 Законом України від 19.09.2013 №584-VII «Про Митний тариф України» (діяв до 03.07.2020) та Законом України від 04.06.2020 №674-IX «Про Митний тариф України» (діяв з 03.07.2020 по 01.01.2023) встановлена ставка ввізного мита 10%.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 257 МК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, на які накладено електронний підпис декларанта.
Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, на яку накладено електронний підпис, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках, а також електронних (сканованих) копій паперових документів, на які накладено електронний підпис декларанта.
Частиною 1 ст. 266 МК України передбачено, що декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; 2) на вимогу митного органу забезпечити пред`явлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; 3) надати митному органу передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; 4) у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу; 5) у випадках, визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.
Відповідно до п. 5 ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів: 1) заявлений митний режим, тип декларації та відомості про особливості переміщення; 2) відомості про утримувача митного режиму, декларанта, митного представника декларанта, відправника, одержувача, перевізника товарів і сторони зовнішньоекономічного договору (контракту) або іншого документа, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), а в разі якщо зовнішньоекономічний договір (контракт) укладено на підставі посередницького договору, - також про іншу, крім сторони зовнішньоекономічного договору (контракту), сторону такого посередницького договору; 3) відомості про найменування країн відправлення та призначення; 4) відомості про транспортні засоби комерційного призначення, що використовуються для міжнародного перевезення товарів та/або їх перевезення митною територією України під митним контролем, та контейнери; 5) відомості про товари: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТЗЕД; ґ) назва країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів; 6) відомості про нарахування митних та інших платежів, а також про надання забезпечення сплати митних платежів: а) ставки митних платежів; б) застосування пільг зі сплати митних платежів; в) суми митних платежів; г) офіційний курс валюти України до іноземної валюти, у якій складені рахунки, визначений відповідно до статті 31 цього Кодексу; ґ) спосіб і особливості нарахування та сплати митних платежів; д) спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі надання забезпечення сплати митних платежів); 7) відомості про зовнішньоекономічний договір (контракт) або інший документ, що використовується в міжнародній практиці замість договору (контракту), та його основні умови; 8) відомості, що підтверджують дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України; 9) відомості про документи, передбачені частиною третьою статті 335 цього Кодексу; 10) номер загальної декларації прибуття або декларації тимчасового зберігання; 11) довідковий номер декларації (за бажанням декларанта).
Статтею 67 МК України встановлено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.
В УКТЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.
Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.
Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).
Відповідно до ст. 69 МКУ товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.
Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.
На вимогу посадової особи митного органу декларант зобов`язаний надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.
У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.
Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.
Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТЗЕД.
Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.
Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Наявність рішення митних органів щодо класифікації товарів не є підставою для відмови у прийнятті рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів.

У разі якщо рішення щодо класифікації товарів суперечить рішенню щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів щодо товарів з ідентичними характеристиками, рішення щодо класифікації товарів підлягає скасуванню. У такому разі рішення щодо класифікації товарів втрачає чинність з моменту набрання чинності рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів, а підприємство не несе відповідальності за негативні наслідки застосування рішення щодо класифікації товарів з моменту його прийняття до моменту його скасування.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Судовим розглядом встановлено та сторонами не заперечується, що спірний товар відноситься до товарної позиції 7013 УКТЗЕД. Предметом дослідження у цій справі є віднесення товару «чашки», «кухлі», «кружки», ввезеного позивачем, до коду товару , , згідно з УКТЗЕД, як зазначено позивачем у МД під час здійснення митного оформлення чи до коду товару , згідно з УКТЗЕД, як зазначено відповідачем у акті перевірки.

Суд зазначає, що скло та вироби із скла віднесені до групи 70 Митного тарифу України, який є Додатком до Закону України "Про Митний тариф України" від 19.09.2013 №584-VII.

В УКТЗЕД термін "скло" означає плавлений кварц та інші плавлені оксиди кремнію.

До коду 7013 віднесені посуд столовий, кухонний, туалетні речі, канцелярське приладдя, вироби для оздоблення житла або аналогічних цілей, крім виробів товарної позиції 7010 або 7018, до коду 7013 37 99 00 - інші, та ставка мита становить 8%, до коду 7013 49 99 00 інший механічного виготовлення та ставка мита становить 10%.

Відповідно до Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401, згідно пояснень до товарної позиції 7013 до цієї товарної позиції включаються такі види виробів, більшість з який одержують пресуванням або видуванням у формах, в тому числі: столовий та кухонний скляний посуд, наприклад, посудини для пиття, келихи, пивні кружки, графини, пляшечки для дитячого харчування, глечики, тарілки, салатниці, цукорниці, соусники, вази для фруктів, тортниці, блюда для закусок, чаші, миски, чарки для яєць, масельнички, графинчики для оцту чи олії, блюда (для сервірування, приготування і т.д.), сотейники, каструлі, підноси, сільнички, дозувальні цукорниці, підставки для ножів і виделок, міксери, столовий дзвіночок, кавники і ситечка для кави, цукерниці, мірний кухонний посуд, підігрівники для тарілок, підставки для гарячого посуду, деякі частини побутових міксерів, чаші для кавомолок, тарілочки для сиру, соковижималки для лимона, відерці для льоду.

Суд враховує, що відповідно до особливостей застосування УКТЗЕД якщо в УКТЗЕД, складеній на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу, виявлено неточності перекладу з офіційної мови оригіналу українською мовою назв позицій, підпозицій, а також текстів приміток до розділів, груп, позицій, підпозицій та додаткових приміток, за основу приймаються тексти офіційних видань Гармонізованої системи опису та кодування товарів і Комбінованої номенклатури Європейського Союзу.

Таким чином, товарна підпозиція 7013 3 УКТЗЕД обмежується включенням до неї лише склянок, а не всіх «посудин для пиття».

З огляду на викладене, наведені в таблицях товари за своїми якісними характеристиками відповідають товарній підкатегорії УКТЗЕД. Відповідні підходи до класифікації аналогічних товарів наведено в рішеннях країн-членів Європейського Союзу, наприклад, від 24.09.2020 №FRBTIFR-BTI-2020-05047, від 22.02.2021 №FRBTIFR-BTI-2021-00321, від 19.03.2021 №DEBTI8902/21-1, від 03.06.2021 №CZBTI42/057980/2021-580000-04/01, від 02.11.2021 №FRBTIFR-BTI-2021-07219-01, від 04.11.2021 №DEBTI42428/21-1, від 25.08.2024 №DEBTI26983/22-1. Аналіз рішень країн-членів Європейського Союзу засвідчує, що при класифікації ємностей для пиття саме наявність ручки відрізняє склянку товарної підпозиції 7013 37, 7013 33 від «іншого посуду» товарної підпозиції 7013 49. Крім того, такий підхід узгоджується з листом ВМО (Всесвітньої митної організації) від 28.02.2022 № 22NL048-BY (L10542), де зазначено, що підпозиція 7013 30 не включає чашки, кружки тощо. Відповідно до зазначеного листа чашки з ручкою запропоновано класифікувати в товарній підпозиції 7013 49.

З огляду на викладене, спірні товари за своїми якісними характеристиками відповідають товарній підпозиції 7013 49 УКТЗЕД.

Враховуючи зазначене, суд робить висновок про те, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення відповідають чинному митному законодавству України, Гармонізованій системі опису та кодування товарів і Комбінованій номенклатурі Європейського Союзу, а також узгоджуються з практикою країн-членів Європейського Союзу.

Водночас приймаючи рішення, судом встановлено, що відповідно до наказу Дніпровської митниці від 16.10.2024 №319 встановлено проведення документальної невиїзної перевірки дотримання ТОВ «Стратера» вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності класифікації товарів «чашки», «кухлі», «кружки» товарної позиції 7013 33 та 7013 37 згідно УКТЗЕД стосовно можливості їх класифікації в межах товарної позиції 7013 41 та 7013 49 згідно УКТЗЕД за митними деклараціями, оформленими у період з 2020 року по 2022 рік.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA187 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання на загальну суму 511113,26 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 506709,11 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 4404,15 грн, відповідачем були включені до розрахунку податкових зобов`язань митні декларації за період з 09.01.2020 по 01.05.2023.

Приймаючи податкове повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA188 про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання, крім лікарських засобів, тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну) на загальну суму 126677,45 грн, в тому числі за податковими зобов`язаннями на суму 101341,82 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 25335,63 грн, відповідачем були включені до розрахунку податкових зобов`язань митні декларації за період з 09.01.2020 по 01.05.2023.

Включення до розрахунку податкових зобов`язань періоду, що не охоплювався встановленим наказом Дніпровської митниці від 16.10.2024 №319 періодом перевірки з 2020 року по 2022 рік, є протиправним та свідчить про перевищення меж наданих повноважень перевіряючим означеним наказом.

Митним органом складено розрахунок до податкового повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA187 та до податкового повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA188 в позиціях 111-116 до якого наведені нарахування за митними деклараціями за 2023 рік.

Суд вказує, що враховуючи, що перевіряючи перевищили межі повноважень та включили до розрахунку податкових зобов`язань період 2023 рік, який не був охоплений наказом про проведення перевірки, суд вважає, що вказані нарахування підлягають скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до положень п. 2 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Тобто суд за результатами розгляду справи має право прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта (податкового повідомлення - рішення, рішення, вимоги, тощо) повністю або в певній частині.

Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію щодо питання скасування податкового повідомлення-рішення лише в частині суми необґрунтовано (неправомірно) застосованого (визначеного) податкового зобов`язання чи штрафу.

Так, зокрема, у постановах Верховного Суду від 20.05.2021 у справі № 806/788/17, від 05.10.2023 у справі №520/14773/21, від 16.11.2023 у справі №160/24147/21, від 19.04.2024 у справі №580/5283/23 було висловлено позицію щодо відсутні у суду перешкоди для скасування податкового повідомлення-рішення лише в частині суми необґрунтовано застосованого штрафу чи скасування вимоги в частині, встановивши факт відсутності у платника податків боргу з певного податку на відповідну суму.

Враховуючи, що вказані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню частково в частині нарахувань податкових зобов`язань та штрафних санкцій за 2023 рік, суд здійснює розрахунок вказаних сум, які підлягають скасуванню, відповідних до складених митним органом до оскаржуваних податкових повідомлень-рішень розрахунків.

Так, податкове повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA187 підлягає скасуванню в частині нарахованої суми податкових зобов`язань на суму 54155,01 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 11.12.2024 №UA188 підлягає скасуванню в частині нарахованої суми податкових зобов`язань на суму 10831,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 2707,77 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги є частково доведеними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Частиною 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи встановлено, що за подання позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 7653,48 грн, що підтверджується платіжною інструкцією від 17.04.2025 №5594, наявною в матеріалах справи.

Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду в сумі 7653,48 грн підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 812,03 грн.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАТЕРА» (пр-т Гагаріна, буд. 111А, м. Дніпро, 49107, ) до Дніпровської митниці (вул. Княгині Ольги, буд. 22, м. Дніпро, 49038, код ЄДРПОУ ВП 43971371) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпровської митниці від 11.12.2024 №UA187 в частині нарахованої суми податкових зобов`язань на суму 54155,01 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Дніпровської митниці від 11.12.2024 №UA188 в частині нарахованої суми податкових зобов`язань на суму 10831,00 грн та штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) на суму 2707,77 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СТРАТЕРА» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 812 (вісімсот дванадцять) грн 03 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський