Справа № 420/15242/25
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в порядку ст. 262 КАС України) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », в якому позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 в частині невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік;

визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_4 в частині невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік;

зобов`язати Військову частину НОМЕР_4 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , станом на день подання позову позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 . Під час проходження військової служби позивач з 22.09.2022 року по 05.12.2022 рік, з 15.12.2022 року по 01.08.2023 рік, з 13.08.2023 року по 01.04.2024 рік, з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік, брав участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України у складі військової частини НОМЕР_1 , що підтверджується відміткою у військовому квитку та посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_5 .

Проте, позивачу не було виплачено грошове забезпечення в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень за кожні 30 (тридцять) днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 21.05.2025 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження (відповідно до ст. 262 КАСУ) без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

06.06.2025 року за вхід.№ЕС/56365/25 надійшов відзив на позов, в якому наголошено на тому, що, враховуючи період, за який позивачем оспорюється правильність і повнота нарахування та виплати додаткової винагороди, необхідно дослідити відповідні накази командира Військової частини НОМЕР_1 за спірний період (квітень 2024 лютий 2025), та перевірити правильність розрахунків щодо фактично виплаченої додаткової винагороди.

Основною підставою для видання командиром військової частини наказів на виплату додаткової винагороди кожному військовослужбовцю є рапорти командира відповідного підрозділу, оскільки саме вони свідчать про те, хто з військовослужбовців виконував певні завдання, за виконання яких виплачується додаткова винагорода у диференційованих, встановлених чинним законодавством розмірах, у звітному періоді у складі підрозділу.

Через це інформація про позивача у бойових наказах, бойових розпорядженнях, бойових донесеннях та журналі бойових дій за періоди, вказані у позові, відсутня. Нарахування йому додаткової винагороди здійснювалося на підставі рапортів командира 1 стрілецької роти, у складі якої він виконував визначені командуванням завдання.

Порівнюючи періоди, вказані командиром підрозділу в рапортах на виплату додаткової винагороди, та періоди, за які позивачу було нараховано і сплачено додаткову винагороду в розмірі 100000 та 70000 гривень у відповідності до наказів командира Військової частини НОМЕР_1 , можна дійти висновку про те, що в зазначені у позові періоди додаткову винагороду позивачу було нараховано та виплачено у повному обсязі.

23.06.2025 за вхід.№ЕС/63354/25 надійшла відповідь на відзив де позивачем зазначено, що він категорично не погоджується з тим, що йому в повному обсязі виплачено додаткову винагороду. Позивачу не було виплачено додаткову винагороду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період у період з 13.04.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік.

Варто звернути увагу, що додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень та 70 000 тисяч гривень є різними за своїм правовим походженням та вони можуть бути виплачені в один період.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

26 березня 2022 року ОСОБА_1 був призваний на військову службу за мобілізацією до військової частини НОМЕР_1 , станом на день подання позову ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 має військове звання матрос, обіймає посаду стрілець, 05тр.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_5 від 23.09.2023 ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

До 19.02.2025 року позивач проходив службу у Військовій частині НОМЕР_1 , яка перебувала на фінансовому забезпеченні у Військовій частині НОМЕР_2 . Нарахування грошового забезпечення здійснювалося Військовою частиною НОМЕР_1 , а виплата нарахованих коштів Військовою частиною НОМЕР_2 .

На виконання Директиви Міністерства оборони України та Головнокомандувача ЗСУ від 24.11.2024 №Д-321/109/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у ЗСУ в 2024 році" та наказу командира військової частини НОМЕР_6 від 26.11.2024 №271/дск "Про проведення додаткових організаційних заходів у ВМС ЗСУ у 2024 році" Військову частину НОМЕР_1 переформовано у Військову частину НОМЕР_2 з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_7 , а умовне найменування «Військова частина НОМЕР_1 » з кодом ЄДРПОУ НОМЕР_8 з 20.02.2025 анульовано.

Анулювання коду ЄДРПОУ НОМЕР_8 підтверджується листом Головного управління оборонних активів Міністерства оборони України від 26.03.2025 №220/73/810.

Також судом встановлено, що на підставі рапорту командира 1 стрілецької роти від 01.05.2024 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2024 №148 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку за місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, 01.04.2024 та з 13.04.2024 по 30.04.2024 (за 19 днів).

На виконання цього наказу в травні 2024 року позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. пропорційно за 19 днів на загальну суму 63333,97 грн. із розрахунку: 100 000/30*19 = 63333,97.

На підставі рапорту командира 1 стрілецької роти від 01.06.2024 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2024 №178 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за травень 2024 р. (повний місяць).

14.06.2024 тимчасово виконуючий обов`язки командира 1 стрілецької роти подав рапорт про виплату особовому складу підрозділу додаткової винагороди у розмірі 70000 гривень за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2024 №188 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником за період: 01.04.2024, 13.04.2024 11.05.2024.

На підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 стрілецької роти від 01.07.2024 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.07.2024 №211 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за червень 2024 р.

05.08.2024 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №240, в якому з урахуванням додатку №1 до нього, прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку за всі дні липня 2024 р. Наказ видано на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 стрілецької роти від 01.08.2024.

На підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 стрілецької роти від 01.09.2024 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.09.2024 №268 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за серпень 2024 р.

05.10.2024 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №305, в якому з урахуванням додатку №1 до нього, прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку за всі дні вересня 2024 р. Наказ видано на підставі рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 стрілецької роти від 01.10.2024.

На підставі рапорту командира 1 стрілецької роти від 01.11.2024 наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.11.2024 №341 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за жовтень 2024 р.

01.12.2024 командиром 1 стрілецької роти подано рапорт про виплату особовому складу підрозділу додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень, в тому числі і позивачу за період з 01.11.2024 по 23.11.2024.

В графі «Примітка» зазначено, що з 24.11.2024 позивач перебуває у частині щорічної відпустки.

На підставі зазначеного рапорту наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2024 №369 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку за місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах з 01.11.2024 по 23.11.2024 (за 23 дні).

На виконання цього наказу в грудні 2024 року позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. пропорційно за 23 дні листопада на загальну суму 76666,67 грн. із розрахунку: 100 000/30*23 = 76666,67.

05.01.2025 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №3, в якому з урахуванням додатку №1 до нього, прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень в розрахунку за місяць пропорційно часу участі у бойових діях та заходах з 10.12.2024 по 31.12.2024 (за 22 дні). Наказ видано на підставі рапорту командира 1 стрілецької роти від 01.01.2025, в якому зазначено про перебування позивача у частині щорічної відпустки з 01.12.2024 по09.12.2024.

На виконання наказу в січні 2025 року позивачу було нараховано додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. пропорційно за 22 дні на загальну суму 70967,74 грн. із розрахунку: 100 000/31*22 = 70967,74.

05.02.2025 року командиром Військової частини НОМЕР_1 видано наказ №22, в якому з урахуванням додатку №1 до нього, прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за січень 2025 р. (за повний місяць). Наказ видано на підставі рапорту командира 1 стрілецької роти від 01.02.2025.

Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2025 №50 позивача виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення.

Прийнято рішення про виплату додаткової винагороди з розрахунку 100 000 гривень пропорційно дням участі у бойових діях та здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України за період з 01.02.2025 по 19.02.2025.

Нарахування зазначених вище сум додаткової винагороди у картці особового рахунку за 2024 рік відображено в графі 10 «Додаткова винагорода» у відповідних місяцях, коли її було нараховано (за попередній місяць) та виплачено.

Виплату відображено в графі 30 картки у складі всіх нарахованих сум, перерахованих на картковий рахунок позивача в банку разом з іншими видами грошового забезпечення після здійснення передбачених законом утримань та компенсацій.

В картці особового рахунку за 2025 рік у зв`язку із зміною форми картки нарахування додаткової винагороди відображено в рядку «Дод. вин. 100 тис. днями-компенс. в. збір», а виплату у складі інших сум в рядку «ДО ВИПЛАТИ за період».

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Права і свободи людини, гарантії щодо них визначають зміст та спрямованість діяльності держави. Ст. 55 Конституції України проголошує: «Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб».

Безперечно, забезпечити надійний захист прав і свобод людини та громадянина може тільки судова система, яка діє виключно на засадах законності, рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, гласності судового процесу, змагальності сторін, додержання презумпції невинуватості тощо, в умовах незалежності і недоторканності суддів. Тому серед правових засобів захисту суб`єктивних прав і свобод людини та громадянина одним із найефективніших є судовий захист.

Судовий контроль не суперечить державному контролю, ці види контролю доповнюють один одного та забезпечують збалансовану систему стримувань і противаг.

Дискреція не є довільною, вона завжди здійснюється відповідно до закону (права), оскільки, за положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірним питанням у даній справі є наявність у позивача права на отримання додатково одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2 ст. 9 зазначеного Закону до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Частиною 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших, утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Цього ж дня (24.02.2022) Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Відповідно до пункту 4 Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінет Міністрів України зобов`язаний невідкладно забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Згідно з пунктом 6 Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» Кабінету Міністрів України доручено забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з. оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Кабінетом Міністрів України винесено постанову «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 №168, якою, серед іншого, передбачено виплату військовослужбовцям додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Так, умови, норми і порядок з питань деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168.

Абзацом другим пункту 1-1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 МІ68 зі змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №419 від 12.04.2024 (застосовується з 1 квітня 2024 року) установлено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії. Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації. Державної спеціальної служби транспорту (далі військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. У разі виконання бойових (спеціальних) завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно, а також на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій та на території противника військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань (Абзац другий пункту 1-1 із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ №419 від 12.04.2024 - застосовується з 1 квітня 2024 року, №1311 від 15.11.2024 - застосовується з 25 серпня 2024 року).

Згідно з абзацом першим пункту 1-2 із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №419 від 12.04.2024, що застосовується з 1 квітня 2024 року, установлено, що виплата додаткової винагороди та одноразової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Особливості виплати одноразової винагороди на період дії воєнного стану визначено розділом XXXVII «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, пунктами 1-2 якого передбачено, що на період воєнного стану військовослужбовцям додатково виплачується одноразова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в розмірі 70 000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань:

під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до ротного опорного пункту включно;

на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України;

на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора в районах ведення воєнних (бойових) дій;

на території противника.

Як встановлено судом, Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2024 №188 з урахуванням додатку №1 до нього прийнято рішення про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 70 000 гривень за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником за період: 01.04.2024, 13.04.2024 11.05.2024.

За інші періоди з 12.05.2024 по 23.11.2024 та з 10.12.2024 по 19.02.2025 додаткова винагорода в розмірі 70 000 гривень за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником позивачу не виплачена.

Як зазначає позивач у відповіді на відзив, він не заперечує щодо виплати йому додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за травень 2024 (повний місяць); за червень 2024; липень 2024; серпень 2024; всі дні вересня 2024; жовтень 2024 та з 01.11.2024 по 23.11.2024, а також з 10.12.2024 по 31.12.2024; 22 дні січня 2025 та з 01.02.2025 по 19.02.2025.

Матеріали справи підтверджують виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень.

Отже, прийняття наказу командиром військової частини про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень за періоди: травень 2024 (повний місяць); за червень 2024; липень 2024; серпень 2024; всі дні вересня 2024; жовтень 2024 та з 01.11.2024 по 23.11.2024, а також з 10.12.2024 по 31.12.2024; 22 дні січня 2025 та з 01.02.2025 по 19.02.2025 є фактичним підтвердженням безпосередньої участі позивача у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебування його безпосередньо в районах їх здійснення.

На переконання суду, вказані обставини окремо доведенню не підлягають.

Натомість, з урахуванням змін до Постанови КМУ №168, внесених згідно з Постановою КМУ №419 від 12.04.2024, що застосовується з 1 квітня 2024 року, позивач має право на отримання додатково (до 100000 грн.) одноразової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених) виконання таких завдань.

Разом з цим, відповідачем така додаткова одноразова винагорода позивачу не виплачена.

При цьому, відповідач стверджує, що основною підставою для видання командиром військової частини наказів на виплату додаткової винагороди кожному військовослужбовцю є рапорти командира відповідного підрозділу, оскільки саме вони свідчать про те, хто з військовослужбовців виконував певні завдання, за виконання яких виплачується додаткова винагорода у диференційованих, встановлених чинним законодавством розмірах, у звітному періоді у складі підрозділу.

Суд зазначає, що матеріали справи містять такі рапорти, на підставі яких командиром військової частини НОМЕР_1 видавались накази про виплату додаткової винагороди.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог шляхом визнати протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70000 (сімдесят тисяч) гривень, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік та зобов`язання Військової частини НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік.

Водночас, суд зазначає, що за період з 13.04.2024 по 11.05.2024 позивачу виплачено додаткову винагороду в розмірі 70 000 гривень за 30 днів (сумарно обчислених) виконання бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником, а тому в цій частині позовні вимоги є необгрунтованими.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999 року у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007 року у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011 року у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010 року у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994 року у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003 року у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008 року у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Керуючись ст.ст.2-9, 242, 246, 250, 251, 255, 262, 293-297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , третя особа: Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову винагороду задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_3 щодо ненарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених), передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду в розмірі 70000 гривень за кожні 30 днів (сумарно обчислених), передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового та начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану", за період з 12.05.2024 року по 23.11.2024 рік, з 10.12.2024 року по 19.02.2025 рік.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 )

Військова частина НОМЕР_2 (адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_7 )

Військова частина НОМЕР_1 (адреса: АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ НОМЕР_8 )

Оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (адреса: АДРЕСА_4 , ЄДРПОУ НОМЕР_10 )

Головуючий суддя Нінель ПОТОЦЬКА