Справа № 420/13136/25
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач просить:

визнати протиправною відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 виражену у формі листа від 26.02.2025 року у внесенні даних (актуалізації) інформації про виключення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з військового обліку до військовозобов`язаних та резервістів. Єдиного державного реєстру призовників;

зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 внести зміни до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів щодо виключення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з військового обліку відповідно до відомостей, які містяться у військовому квитку серії НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог представник позивача у позовній заяві зазначає, що засобами поштового зв`язку, позивач, 06.02.2025 року, звернувся із письмовою заявою до ІНФОРМАЦІЯ_4 про актуалізацію (внесення інформації) про виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів.

Заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , вироком Суворовського районного суду міста Одеси від 18.12.2007 року по справі № 1-957/2007 був визнаний винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч. 1 ст. 317, ч.2 ст. 309 КК України, що підтверджується вказаним вироком. Після чого, з метою реалізації права на виключення з військового обліку, ОСОБА_1 ще у 2008 році звернувся до військомату. Відповідно до відмітки у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , останній був виключений з військового обліку на підставі пп. 6 п.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» в редакції, яка була чинна на момент виключення з обліку.

Також представник позивача вказує, що позивачем було виявлено, що до додатку Резерв+ не були внесені відомості про його виключення з військового обліку, у зв`язку із чим, у позивача виник намір привести у відповідність дані військового квитка з даними Резерв+. Однак, не встигнувши звернутися до відповідача з відповідною заявою, 15 листопада 2024 року відносно позивача була винесена постанова про адміністративне правопорушення за ч. 3 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Зазначена постанова була оскаржена ОСОБА_1 до суду.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 19.12.2024 року по справі №523/19527/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_5 про скасування постанови про адміністративне правопорушення було встановлено, що згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 18.06.2008р. був виключений з військового обліку на підставі п.п.6 п.6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як засуджений. Вказаним рішенням суд установив, що на сьогоднішній день не існує жодного нормативно-правового акту, який би зобов`язував виключених з військового обліку повторно ставати на облік та/або проходити ВЛК. За цих підстав, ОСОБА_2 , як особа, виключена з військового обліку, не є військовозобов`язаним. Рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 19.12.2024 року по справі №523/19527/24, набрало законної сили, не оскаржувалось та встановлені в ньому обставини є преюдиційними.

Своїм правом на виключення ОСОБА_2 , скористався ще 18.06.2008 року, що підтверджується відміткою, яка міститься у військовому квитку. Проте, відомості про те, що ОСОБА_1 виключений з військового обліку, як раніше засуджений з невідомих причин не були внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів. Так, в додатку Резерв+ ОСОБА_2 рахується як військовозобов`язаний, що призводить до того, що відомості з військового квитка не співпадають з даними, які на даний час містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних і резервістів, тобто наявна про позивача інформація є неактуальною та недостовірною.

В свою чергу, відповідач, розглянувши заяву позивача про актуалізацію (внесення інформації) про виключення з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів, листом від 26.02.2025 року, який був отриманий позивачем 23.04.2025 року в поштовій скриньці, повідомив наступне: «уважно розглянувши Вашу заяву, про актуалізацію та виключення Вас з військового обліку на підставі рішення суду у 2007 році, не є можливим, у зв`язку з тим що під час створення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів не передбачалось вносити законодавчі акти, які втратили чинність, а саме у Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» відсутній пп.6 п.6 статті 37, а по Постанові Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 пункті 4 можуть бути призвані особи, яких було раніше засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин. Тому, на підставі п. 1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіального цілісності України є конституційним обов`язком громадян України».

Позивач вважаємо відмову відповідача у невнесенні відомостей про виключення позивача з військового обліку до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 02.05.2025 року судом відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 01.05.2025 року відмовлено у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову.

ІНФОРМАЦІЯ_6 подано відзив на позов, відповідно до якого відповідач з позовними вимогами не погоджується та вважає їх необґрунтованими.

В обґрунтування правової позиції, представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 з 2008 року. На військовий облік був поставлений на п. абз. 3 п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як такий, що прибув з іншої місцевості (адміністративної-територіальної одиниці) України на нове місце проживання АДРЕСА_1 . До 2008 року перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 в зв`язку із місцем реєстрації по АДРЕСА_2 .

Військовозобов`язаний ОСОБА_2 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 направив поштовим зв`язком 06.02.2025 року заяву в якій прохав актуалізувати відомості щодо нього у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, зокрема шляхом внесення інформації про виключення його з військового обліку на підставі пп. 6 п. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», як засудженого за тяжкий злочин.

На час звернення із заявою громадянином ОСОБА_1 06.02.2025 року такої підстави для виключення з військового обліку, як засудження до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину ч. 6 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» вже не містила.

Також представник відповідача зауважив, що кримінальні правопорушення передбачені ст. 307, 309, 317 не підпадають під заборону визначену ч. 4 ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо неможливості призову на військову службу під час воєнного стану та загальної мобілізації.

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якій зазначив про необґрунтованість доводів відповідача.

Зокрема, представник позивача вказує, що наведена відповідачем норма Порядку стосується саме призову на військову службу, проте позивач фактично не призивався і не оскаржує свій призов, оскаржуються ж натомість саме дії відповідача стосовно не внесення інформації про виключення позивача з військового обліку відповідно до відомостей про виключення з військового обліку, які містяться у військовому квитку позивача (аркуш військового квитка 27).

Чинним законодавством у сфері військового обліку не передбачено можливості повторного включення особи до військового обліку, якщо така особа раніше була виключена з нього, з проставленням відповідної відмітки до військового квитка, а отже, при внесенні відомостей про позивача до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та при відмові актуалізувати відомості про позивача у відповідному реєстрі, відповідач діяв не на підставі, у межах та спосіб, передбачених чинним законодавством України.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України № НОМЕР_3 від 28.05.2020.

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2007р. ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України, притягнуто до кримінальної відповідальності та призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 було звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно копії військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 18.06.2008р. був виключений з військового обліку на підставі п.п.6 п.6 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», як засуджений.

06.02.2025 позивач засобом поштового зв`язку направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про актуалізацію (внесення інформації) про виключення з військового обліку долини державного реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів, в якій просив:

актуалізувати відомості про ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів» шляхом внесення інформації про виключення ОСОБА_1 30.03.1974 року народжених з військового обліку на підставі пп.6 п.6 статті 37 Закону України «Про військовий обов`язок військову службу», як засудженого.

Листом від 26.02.2025 №В015/4189 ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомлено позивача, що:

«Уважно розглянувши Вашу заяву, про актуалізацію та виключення Вас з військового обліку на підставі рішення суду у 2007 році, не с можливим, у зв`язку з тим що під час створення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів не передбачалось вносити законодавчі акти, які втратили чинність. А саме у Законі України «Про військовий обов`язок і військову службу» відсутній пп.6 п.6 статті 37, a по Постанові Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 року № 560 пункті 4 можуть бути призвані особи яких було раніше засуджено до позбавлення волі за особливо тяжкий злочин. Тому, на підставі п.1 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіального цілісності України конституційним обов`язком громадян України.».

Не погоджуючись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий облік громадян України поділяється на облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Військовий облік усіх призовників, військовозобов`язаних та резервістів ведеться за місцем їх проживання і відповідно до обсягу та деталізації поділяється на персонально-якісний, персонально-первинний та персональний.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому Указами Президента України воєнний стан продовжувався та на момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні триває.

Частиною дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII визначено: щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до частин першої, другої статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, ступеня їх придатності до військової служби, встановлення освітнього рівня, здобутої спеціальності або професії, рівня фізичної підготовки, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ в редакції до внесення змін Законом №3633-IX від 11.04.2024 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Відповідно до частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024, які набули чинності 18.05.2024, виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів розвідувальних органів України - у відповідному підрозділі розвідувальних органів України) підлягають громадяни України, які:

1) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими; 2) припинили громадянство України; 3) визнані непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі. У громадянина, якого виключено з військового обліку відповідно до пунктів 3 та 4 цієї частини, військово-обліковий документ не вилучається. До військово-облікового документа громадянина вносяться дані про виключення із військового обліку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 №1487 затверджено Порядок організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Порядок №1487 у редакції чинній станом на момент звернення представника позивача до відповідача із заявою від 14.05.2024), який визначає механізм організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовий облік) центральними і місцевими органами виконавчої влади, іншими державними органами (далі - державні органи), органами місцевого самоврядування, органами військового управління (органами управління), військовими частинами (підрозділами) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, підприємствами, установами та організаціями, закладами освіти, закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності (далі - підприємства, установи та організації), а також визначає особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період (пункт 3 Порядку №1487).

Відповідно до пункту 20 Порядку №1487 військовий облік ведеться на підставі даних паспорта громадянина України та військово-облікових документів. У разі зміни місця проживання або у разі, коли в паспорті громадянина України відсутні відмітки про реєстрацію місця проживання, призовниками, військовозобов`язаними та резервістами подається інформація, яка підтверджується документами або відомостями відповідно до Закону України Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні та Порядку декларування та реєстрації місця проживання (перебування), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2022 р. № 265 Деякі питання декларування і реєстрації місця проживання та ведення реєстрів територіальних громад (Офіційний вісник України, 2022 р., №25, ст. 1234). Для внесення запису/актуалізації даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ними надаються персональні дані відповідно до вимог Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно пункту 22 Порядку №1487 взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється відповідно до Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Відповідно до пункту 29 Порядку №1487 у разі виключення призовників, військовозобов`язаних та резервістів з персонально-первинного військового обліку виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у картках первинного обліку ставляться відповідні відмітки.

Взяття на військовий облік, зняття та виключення з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів здійснюється за їх особистої присутності (крім випадків, визначених у пунктах 15, 15-1 цього Порядку). При цьому взяття на військовий облік, зняття або виключення з нього здійснюється за умови наявності паспорта громадянина України та військово-облікових документів, визначених у пункті 20 цього Порядку. Районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, органи СБУ, відповідні підрозділи розвідувальних органів беруть на військовий облік, знімають або виключають з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у яких відсутні військово-облікові документи, лише після відновлення зазначених документів (пункт 81 Порядку №1487).

Отже, виключення з військового обліку військовозобов`язаного передбачає проставлення відповідної відмітки у військово-обліковому документі, для здійснення чого Порядком №1487 передбачена обов`язкова особиста присутність військовозобов`язаного у РТЦК СП.

Законодавством встановлено, що виключення військовозобов`язаного з військового обліку повинне відбуватися у спосіб визначений відповідним порядком, що вимагає від особи здійснити відповідні встановлені законодавством дії.

В свою чергу, відповідач, надаючи позивачу відповідь листом від 26.02.2025 за № В015/4189 застосував норми частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ в редакції Закону №3633-IX від 11.04.2024, які набули чинності 18.05.2024, тобто редакції закону, яка діяла з 18.05.2024.

Позивачем оскаржуються дії відповідача щодо відмови позивачеві у внесенні інформації про виключенняя з військового обліку.

З цього приводу суд зазначає, що станом на момент надання відповіді відповідачем діяла редакція частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ до внесення змін Законом №3633-IX від 11.04.2024 виключенню з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України - у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, військовозобов`язаних та резервістів Служби зовнішньої розвідки України - у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України) підлягають громадяни України, які: 1) призвані чи прийняті на військову службу; 2) проходять військову службу (навчання) у закладах фахової передвищої військової освіти, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти; 3) визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби; 4) досягли граничного віку перебування в запасі; 5) припинили громадянство України; 6) були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину; 7) направлені для відбування покарання до установ виконання покарань або до яких застосовано примусові заходи медичного характеру; 8) померли або визнані в установленому законом порядку безвісно відсутніми або оголошені померлими.

Звертаючись до відповідача та посилаючись на означену норму, позивач просив виключити із військового обліку за вчинення тяжкого злочину, враховуючи, що вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.12.2007 року, позивач був засуджений за вчинення злочину, який на той час вважався тяжким.

Суд зазначає, що нормами чинними до 18.05.2024 існувала законодавча норма (ч. 6 ст. 37 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу"), яка передбачала виключення з військового обліку осіб, які були засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Однак, після 18.05.2024 цю підставу для виключення з військового обліку було скасовано.

Засуджені особи, звільнені від відбування покарання з випробуванням (крім засуджених за злочини проти основ національної безпеки України), можуть проходити військову службу у спеціалізованих підрозділах військових частин.

З прийняттям нової редакції статті 37 Закону № 2232-ХІІ виникли нові правовідносини, пов`язані з новими підставами виключення з військового обліку.

Відповідно до абзацу дев`ятого пункту 2 частини першої статті 37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції, чинній з 18.05.2024) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки підлягають громадяни України, які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників.

Позивач відповідає цьому критерію взяття на облік як військовозобов`язаного.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що ОСОБА_1 був виключений з військового обліку на підставі чинної на той час редакції статті 37 Закону № 2232-ХІІ (редакція до 18.05.2024). Нова редакція цієї статті від 18.05.2024 не змінила правовідносин, які мали місце до того, а встановила нові правовідносини у виді нових підстав виключення з військового обліку, які почали діяти з цієї дати.

Наслідком нового унормування стало те, що якщо особа, яка була виключена на законних підставах з військового обліку, після того як такі підстави відпали і за умови, що вона відповідає законодавчо встановленим критеріям взяття на військовий облік, підлягає взяттю на такій облік. При цьому, на переконання суду, нове взяття на військовий облік, слід розглядати не як продовження попередніх правовідносин під час дії яких особа була виключена з військового обліку, так як ці правовідносини завершились, а їх слід розцінювати як нові правовідносини, які виникли на підставі нової норми права.

Отже, у позивача виник обов`язок стати на військовий облік у відповідному районному (міському) територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки і отримати статус військовозобов`язаного.

Дії відповідача, щодо поновлення на військовому обліку позивачем не оскаржувались, тому відсутні підстави для приведення у відповідність даних щодо внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Судом не приймаються до уваги посилання позивача на приписи частини шостої статті 37 Закону №2232-ХІІ до внесення змін Законом №3633-IX від 11.04.2024, оскільки цією нормами врегульовано порядок виключення з військового обліку військовозобов`язаних, засуджених за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину, однак з 18.05.2024 такі підстави відсутні.

Наведені у сукупності обставини у взаємозв`язку із визначеним позивачем предмет судового розгляду свідчать про необґрунтованість позовних вимог та як наслідок, відсутності підстав для їх задоволення.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 )

Суддя П.П.Марин

.