Справа № 460/9177/25
Суддя: Т.О. Комшелюк
Дата ухвалення: 2025-10-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 жовтня 2025 року м. Рівне №460/9177/25

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Рубіна Н.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Мельник В.В.,

відповідача: представник Шеремета В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління ДПС у Рівненській області
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення винесене Головним управлінням ДПС України у Рівненській області форми «Р» № 0523 від 07.03.2025 з розрахунком за платежем «Військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування за кодом 11011001» в сумі 37287,03грн та податкове повідомлення-рішення форми «Р» № 0523 від 07.03.2025, за платежем «Податок на доходи фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування за кодом платежу 11010500» в сумі 447444,35грн. В обґрунтування позову зазначено, що у період з 2005 по 2008 роки між позивачем та ПАТ «Укрсиббанк» укладалися кредитні та іпотечні договори, зокрема, № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005, № від 01.03.2007, а також іпотечні договори № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007; № 8431-3 від 13.03.2008, № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007, якими забезпечувалося їх виконання. Більша частина коштів, які були отримані за кредитними договорами спрямовувалися на купівлю об`єктів нерухомого майна, якими забезпечувалося виконання зобов`язань по поверненню кредитних позик. Всі вищезазначені кредитні договори були подані податковому органу під час проведення перевірки, як відповідь на запит останнього 29.01.2025. 13.09.2010 господарським судом Рівненської області по справі № 8/29 винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та порушення провадження у справі про банкрутство позивача, як фізичної особи-підприємця. Постановою господарського суду Рівненської області по справі № 8/29 від 13.09.2011, позивача, як ФОП було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2011 по справі № 8/29 «Про банкрутство (про розгляд реєстру вимог кредиторів боржника)» затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 від 21.06.2011 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн основного боргу - черговість задоволення вимог перша, 12670,88грн - фінансові санкції та пеня - черговість задоволення вимог - шоста; 85грн державного мита, 40грн - витрат на ІТ3 судового процесу - черговість задоволення вимог - перша. Із вказаної ухвали суду вбачається, що затверджені згідно реєстру кредиторів вимоги ПАТ «Укрсиббанк» виникли на підставі кредитних договорів № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005; № від 01.03.2007, а також іпотечних договорів № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007, № 8431-3 від 13.03.2008; № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007. По всім вищеперерахованим кредитним договорам позивач виступав як боржник фізична особа. Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2012 по справі № 8/29 було вирішено: 1. затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 2. затвердити звіт про оплату послуг арбітражного керуючого - ліквідатора в сумі 67932,97грн; 3. припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 4. припинити провадження у справі № 8/29. Також у вказаній ухвалі чітко вказано, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними. Банк списав безнадійну заборгованість позивача за рахунок резерву на підставі рішення господарського суду. Отже, як стверджує позивач, у даному випадку саме Банк є податковим агентом та має сплатити всі податки та збори, а не позивач. Крім того, жодного повідомлення чи листа від ПАТ «Укрсиббанк» про анулювання, списання чи прощення заборгованості по кредитним зобов`язанням з моменту визнання позивача банкрутом, останньому не надсилалося, тому у позивача був відсутній обов`язок подати річну декларацію про доходи за 2019 рік. Звертає увагу на порушення порядку оформлення спірних рішень в частині не зазначення номера та дати їх прийняття. За наведеного, просить позов задовольнити повністю.

Відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву в якому останній заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема вказано, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Позивач у 2019 році отримав дохід у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості за якою минув строк позовної давності в сумі 2485801,97грн, проте податкову декларацію про майновий стан та доходи до контролюючого органу не подав та вказану суму не задекларував, отже позивачем занижено ПДФО в сумі 447444,35грн та військовий збір в сумі 37287,03грн. Вказані обставини встановлені актом документальної позапланової невиїзної перевірки, на підставі висновків якого і були прийняті спірні рішення. Також відповідач зазначив, що не зазначення номера та дати спірних рішень не є суттєвим порушенням, позаяк не впливає на зміст встановлених порушень. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Позивач подав відповідь на відзив в якій підтримав позицію, викладену у позові.

Відповідач подав додаткові письмові пояснення в яких вказує, що ухвалою Господарського суду Рівненської області від 06.11.2012 по справі № 8/29 було визнано банкрутом фізичну особу підприємця ОСОБА_1 , а дохід без утримання ПДФО та військового збору, нарахований фізичній особі ОСОБА_1 21.03.2019 в сумі 2485801,97грн у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку за укладеними ним цивільно-правовими договорами, за якою минув строк позовної давності. Окрім того, як зазначено в ухвалі Господарського суду Рівненської області від 21.06.2011, у справі № 8/29, відповідно до ст. 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в 30-денний термін з дня опублікування оголошення до господарського суду та розпорядника майна надійшли заяви від кредиторів: ПАТ «УкрСиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1210146,10грн. Вказаною ухвалою затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів фізичної особи підприємця ОСОБА_1 від 21.06.2011, а саме: ПАТ «УкрСиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн. Таким чином, сума кредиторських вимог ПАТ «УкрСиббанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , є меншою ніж прощена сума безнадійної заборгованості фізичної особи ОСОБА_1 . Як зазначено в листі АТ «УКРСИББАНК» від 01.07.2025 року № 31-4-01/07-2303-БТ, сума безнадійної заборгованості ОСОБА_1 , за якою минув строк позовної давності, визначена на підставі кредитних договорів № від 12.10.2005, № 0 від 06.04.2007. Проте, кредитний договір № від 12.10.2005, як підстава виникнення кредиторських вимог, в судових рішеннях у справі № 8/29 не вказується.

Позивач також подав додаткові пояснення в яких зазначає, що по всіх перерахованих кредитних договорах позивач виступав як боржник-фізична особа, а не як ФОП. Також кредитний договір № 13-16/17-840 від 12.10.2005 має додатковий номер 0, що підтверджується долученою до матеріалів справи копією уточнення до заяви з вимогами до боржника у справі № 8/29 Господарського суду Рівненської області, наданих АТ «Укрсиббанк» в зазначену справу, а також інформацією банку та долученими ним доказами, наданих на вимогу суду.

Позовна заява надійшла до суду 26.05.2025.

Ухвалою суду від 27.05.2025 позов залишений без руху.

Ухвалою суду від 03.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.06.2025 витребувано у АТ «Укрсиббанк» додаткові докази.

Ухвалою суду від 25.08.2025, постановленою без оформлення окремого документа підготовче провадження продовжено на 1 місяць.

Ухвалою суду від 03.09.2025, постановленою без оформлення окремого документа, закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду по суті на 01.10.2025 о 09:30год.

В судовому засіданні представник позивача підтримав свою позицію, викладену у позові, відповіді на відзив та додаткових письмових поясненнях.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на позов та додаткових письмових поясненнях.

Заслухавши учасників справи, з`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, додаткових письмових поясненнях, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

У період з 2005 по 2008 роки між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» укладалися кредитні та іпотечні договори, зокрема, № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005, № від 01.03.2007, а також іпотечні договори № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007; № 8431-3 від 13.03.2008, № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007, якими забезпечувалося їх виконання.

Господарським судом Рівненської області 13.09.2010 по справі № 8/29 винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та порушення провадження у справі про банкрутство позивача, як фізичної особи-підприємця.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2011 по справі № 8/29 «Про банкрутство (про розгляд реєстру вимог кредиторів боржника)» затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 від 21.06.2011 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн основного боргу - черговість задоволення вимог перша, 12670,88грн - фінансові санкції та пеня - черговість задоволення вимог - шоста; 85грн державного мита, 40грн - витрат на ІТ3 судового процесу - черговість задоволення вимог - перша.

Із вказаної ухвали суду вбачається, що затверджені згідно реєстру кредиторів вимоги ПАТ «Укрсиббанк» виникли на підставі кредитних договорів № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005; № від 01.03.2007, а також іпотечних договорів № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007, № 8431-3 від 13.03.2008; № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007.

По всім вищеперерахованим кредитним договорам позивач виступав як боржник фізична особа.

Постановою господарського суду Рівненської області по справі № 8/29 від 13.09.2011, позивача, як ФОП було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2012 по справі № 8/29 було вирішено: 1. Затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 2. Затвердити звіт про оплату послуг арбітражного керуючого - ліквідатора в сумі 67932,97грн; 3. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 5. Припинити провадження у справі № 8/29.

Наведеною ухвалою судом вказано, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Відповідно до п. 17.1 Витягу з протоколу № 03/19 чергового засідання правління АТ «Укрсиббанк» від 24.01.2019, згідно рішення Правління АТ «Укрсиббанк», заборгованість за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 № 0 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007 визнано безнадійною згідно з п. «а» пп.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України. Заборгованість за вказаними договорами списана за рахунок резерву, при цьому борг не був пробачений. Дані про суму списаної з обліку заборгованості відобразити в звіті за формою 1-ДФ із ознакою доходу «107», відповідно до норм пп. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

АТ «Укрсиббанк», 14.08.2024 на запит Головного управління ДПС у Рівненській області надав інформацію листом № 17-2-03/9162 про те, що він підтверджує достовірність даних про суму доходу, виплаченого (нарахованого) фізичній особі ОСОБА_1 , що відображені банком у податковому розрахунку сум доходу 1-ДФ за 1 квартал 2019 року за ознакою доходу «107». При цьому зазначив, що дохід без утримання ПДФО та військового збору був нарахований фізичній особі ОСОБА_1 21ю.03.2019 у сумі 2485801,97грн у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку за укладеним и ним цивільно-правовими договорами, за якою минув строк позовної давності.

На підставі ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.79.1, п.79.2 ст. 79, п.82.2 ст.82, пп. 102.2.1 п.102.2 ст.102, пп.69.2-2, , пп.69.35-1, п.69 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, ГУ ДПС у Рівненській області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування і сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2019 по 31.12.2019, за результатами якої складено акт перевірки від 04.02.2015 року № 2485/5/17-00-24-0518/ НОМЕР_1 .

Згідно висновків акту перевірки посадовими особами встановлено порушення позивачем вимог: 1. п. 22.1 ст. 22, п. 36.1 ст. 36, пп. 162.1.1 п. 162.1 ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2 п.163.1 ст. 163, пп. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164, пп. 168.1.3 п. 168.1 ст. 168, пп. «б» п. 171.2 ст. 171 ПК України, а саме: заниження за звітний (податковий) 2019 рік оподатковуваного доходу, отриманого у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку, за якою минув строк позовної давності у 2019 році в сумі 2485801,97грн, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на суму 447444,35грн; 2. пп. 1.2, 1.4, 1.5 пп. 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України, в результаті чого встановлено заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на суму 37287,03грн; 3. пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16, пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, п4. «в» п. 176.1 ст. 176, п. 179.1 ст. 179 ПК України, а саме: неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2019 року.

В ході перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору, податковим агентом АТ «УКРСИББАНК», , для платника податків - фізичної особи ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , в 1 кварталі 2019р. було нараховано та виплачено 2485801,97грн доходу за ознакою «107» (доходи у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку, за якою минув строк позовної давності), які підлягають обов`язковому річному декларуванню за результатами звітного (податкового) 2019 року та самостійному визначенню і сплаті до бюджету податку на доходи фізичних осіб. Акціонерне товариство «УКРСИББАНК», , листом від 14.08.2024 № 17-2-03/9162 повідомляє, що відповідно до вимог Закону України № 2121-IІ від 07.12.2000р. «Про банки і банківську діяльність» (зі змінами та доповненнями) та Закону України № 1591-1X від 30.06.2021 «Про платіжні послуги» (зі змінами та доповненнями) Акціонерне товариство «УКРСИББАНК» не має правових підстав для надання інформації та документального підтвердження щодо відносин з фізичною особою ОСОБА_3 . При цьому, прагнучи до партнерських взаємовідносин, підтверджує достовірність даних про суми доходу, виплачених (нарахованих) фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що відображені Банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого із них податку (Форма № 1 ДФ) за 1 квартал 2019 за ознакою доходу «107». Вважає за необхідне зазначити, що дохід без утримання ПДФО та військового збору був нарахований фізичній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 21.03.2019 в сумі 2485801,97грн у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку за укладеними ним цивільно-правовими договорами, за якою минув строк позовної давності. Відповідно до пп. 164.2.7 п.164.2 ст.164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації. Таким чином, Банком виконано всі функції податкового агента відповідно до вимог чинного податкового законодавства.

Не погодуючись із таким висновком акту перевірки, позивачем подані заперечення.

Відповідно до відповіді відповідача від 28.02.2025 року №1638/Ж12/17-00-24-05-25 на заперечення, висновки акту перевірки залишено без змін.

На підставі висновків акта перевірки від 04.02.2015 року № 2485/5/17-00-24-05 18/ ГУ ДПС у Рівненській області прийнято податкові повідомлення-рішення від 07.03.2025 № 0523 форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується особами за результатами річного декларування, за податковим платежем в розмірі 447444,35грн та № 523 форми «Р», яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за податковим платежем в розмірі 37287,03грн.

Наведені рішення оскаржено позивачем в адміністративному порядку.

Рішенням ДПС України від 16.05.2025 № 14173/6/99-00-06-01-02-06, ППР залишено без змін, скаргу позивача без задоволення.

На виконання ухвали суду від 23.06.2025 про витребування доказів, АТ «Укрсиббанк» надав інформацію, оформлену листом № 31-4-01/07-2303-БТ від 01.07.2025 в якій повідомив, що заборгованість в сумі 2485801,97грн виникла на підставі кредитних договорів № 0 від 12.10.2005 та № 0 від 06.04.2007. Повідомляти боржника про прощення боргу, за яким минув строк позовної давності Податковим кодексом України не передбачено. Списання заборгованості позивача здійснено згідно рішення Правління банку відповідно до пп. а) пп.14.1.11 ПК України, як заборгованість за якою минув строк позовної давності (за ознакою доходу «107»). Стосовно інформації чи є сума безнадійної заборгованості - 2485801,97грн по одному кредитному договору чи по кількох. Якщо є кілька кредитних договорів - надати інформацію про суму безнадійної заборгованості в розрізі кожного кредитного договору із розбивкою по сумі: тіло кредиту, проценти, штрафи, пеня (якщо такі входять у суму зазначеної безнадійної заборгованість, повідомив, що списання було по кредитним договорам № 0 від 12.10.2005 та №0 від 06.04.2007 а саме:

По КД № 0 (65.356,54USD*27,167879(НБУ на 21.03.2019)=1775598,57 з яких: основний борг (тіло кредиту) - 26191,00 USD - 711553,91грн; відсотки - 39165,54 USD - 1064044,65грн.

По КД № 0 (26.141.29USD*27,167879(НБУ на 21.03.2019)=710203,40грн з яких: основний борг (тіло кредиту) - 8423,41 USD - 228846,19грн; відсотки - 17717,88USD - 481357,22грн.

Штрафи та пеня відсутні.

Вважаючи рішення відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Підпунктом 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній ознак, визначених цим підпунктом, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом. Усі громадяни щорічно подають до податкових інспекцій за місцем проживання декларації про свій майновий стан та доходи за минулий рік у порядку, встановленому законом.

Згідно з п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 37.2 статті 37 ПК України зазначено, що податковий обов`язок виникає у платника податку моменту настання обставин, з якими цей Кодекс та закони з питань митної справи пов`язує сплату ним податку.

Визначальною ознакою доходу платника податку, як об`єкта та бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб, в тому числі у вигляді додаткового блага, є фактичне отримання такого доходу платником податку в грошовій, матеріальній або нематеріальній формі.

Відповідно до п.15.1 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або проводять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Згідно з пп.162.1.1 п.162.1 ст. 162 ПК України платником податку є фізична особа резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються інші доходи, крім зазначених у статті 165 цього Кодексу (пп. 164.2.20 п. 164.2 ст. 164 Кодексу).

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 163.1.2 п.163.1 ст.163 ПК України визначено що об`єктом оподаткування є доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Згідно з пп. 164.2.7 п.164.2 ст. 164 ПК України сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності та яка перевищує суму, що становить 50 відсотків місячного прожиткового мінімуму, діючого для працездатної особи на 1 січня звітного податкового року, крім сум податкової заборгованості, за якими минув строк позовної давності згідно з розділом 11 цього Кодексу, що встановлює порядок стягнення заборгованості з податків, зборів і погашення податкового боргу. Фізична особа самостійно сплачує податок з таких доходів та зазначає їх у річній податковій декларації.

Відповідно до пп.164.1.1 п.164.1 ст.164 ПК України доходи платника податків оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання) та включаються до загального річного оподатковуваного доходу.

Пунктом 3 розділу ІІ Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.10.2015 № 859, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 жовтня 2015 року № 1298/27743 (із змінами та доповненнями), визначено, що у податковій декларації та додатках зазначаються всі передбачені в них відомості (показники), крім випадків, прямо визначених у декларації та/або додатках.

Отже, якщо у платника податків згідно з вимогами розділу IV Кодексу виникає обов`язок подання податкової декларації за результатами звітного (податкового) року, то відображенню підлягають всі доходи, отримані таким платником протягом такого звітного (податкового) року.

Відповідно до Довідника ознак доходів фізичних осіб, наведених у додатку 2 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 із змінами та доповненнями, суми безнадійної заборгованості платника податку за укладеними ним цивільно-правовими договорами, за якою минув строк позовної давності, відображаються у додатку 4ДФ по Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ознакою доходу «107».

Підпунктом 168.1.3 п.168.1 ст.168 ПК України визначено, що якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платних податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Згідно з пп. «б» п.171.2 ст.171 ПК України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з інших доходів, є платник податку для іноземних доходів та доходів, джерело виплати яких належить особам, звільненим від обов`язків нарахування, утримання або сплати (перерахування) податку до бюджету.

Всі доходи фізичних осіб, отримані поза межами підприємницької діяльності, крім тих, що прямо передбачені Податковим кодексом України, підлягатимуть оподаткуванню за загальною ставкою податку на доходи фізичних осіб, передбаченою Податковим кодексом України.

За змістом п.167.1 ст. 167 ПК України починаючи з 01.01.2016 ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Також, пунктом 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп. 1.1 п.16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПК України.

Підпунктом 1.2 пункту 16 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування збором, є доходи, визначені статтею 163 Кодексу до яких, зокрема, відноситься дохід, отриманий платником податку як сума заборгованості платника податку за укладеним ним цивільно-правовим договором, за якою минув строк позовної давності.

Положенням пп.54.3.2 п.54.3 ст. 54 ПК України встановлено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму, зокрема, грошових зобов`язань, якщо дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

Як стверджує відповідач, у разі якщо кредитором (банком) списано безнадійну заборгованість фізичної особи (боржника), за рахунок резерву, на підставі рішення господарського суду у зв`язку з визнанням такої фізичної особи банкрутом, то з метою оподаткування сума такого списаного боргу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу боржника та оподатковується податком на доходи фізичних осіб військовим збором на загальних підставах.

Однак, суд не погоджується із такими доводами відповідача, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом та наведено вище по тексту рішення, постановою господарського суду Рівненської області по справі № 8/29 від 13.09.2011, позивача, як ФОП було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи регулювалися Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 13.09.2011), та Кодексом України з процедур банкрутства станом на 07.03.2025 (день постановляння спірних ППР).

За приписами ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 13.09.2011), банкрутство - визнана господарським судом неспроможність боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів не інакше як через застосування ліквідаційної процедури.

Суб`єкт банкрутства (далі - банкрут) - боржник, неспроможність якого виконати свої грошові зобов`язання встановлена господарським судом.

Кредитор - юридична або фізична особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, щодо виплати заборгованості із заробітної плати працівникам боржника, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які здійснюють контроль за правильністю та своєчасністю справляння єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів). Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Грошове зобов`язання - зобов`язання боржника заплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового договору та на інших підставах, передбачених цивільним законодавством України. До складу грошових зобов`язань боржника не зараховуються недоїмка (пеня та штраф), визначена на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, в тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням процентів, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подачі в господарський суд заяви про порушення провадження у справі про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредитора, вимоги, щодо яких досягнуто згоди про припинення, у тому числі заміну, зобов`язання або припинення зобов`язання іншим чином, а також інші вимоги, які відповідно до цього Закону вважаються погашеними.

Згідно з ст.1 розд.1 Кодексу України з процедур банкрутства (далі КУзПБ в редакції, чинній на час виникнення спору) банкрутство - визнана господарським судом нездатність боржника, крім страховика або кредитної спілки, відновити свою платоспроможність за допомогою процедури санації та реструктуризації і погасити встановлені у порядку, визначеному цим Кодексом, грошові вимоги кредиторів інакше, ніж через застосування ліквідаційної процедури або процедури погашення боргів боржника, а також віднесення страховика або кредитної спілки відповідно до рішення Національного банку України до категорії неплатоспроможних відповідно до Закону України «Про страхування» або Закону України «Про кредитні спілки».

Боржник - юридична особа або фізична особа, у тому числі фізична особа-підприємець, неспроможна виконати свої грошові зобов`язання, строк виконання яких настав.

Грошове зобов`язання (борг) - зобов`язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов`язань належать також зобов`язання щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов`язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов`язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов`язань боржника, у тому числі зобов`язань щодо сплати податків, зборів (обов`язкових платежів), страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов`язання, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров`ю громадян, зобов`язання з виплати авторської винагороди, зобов`язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов`язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов`язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При поданні заяви про відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) розмір грошових зобов`язань визначається на день подання до господарського суду такої заяви.

Кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.

Погашені вимоги кредиторів - задоволені вимоги кредиторів, а також зобов`язання, припинені відповідно до цього Кодексу.

Погашення боргів боржника - судова процедура у справі про неплатоспроможність фізичної особи, що застосовується з метою задоволення вимог кредиторів за рахунок реалізації майна боржника, визнаного банкрутом у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 13.09.2011), з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута та зобов`язання щодо сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов`язкових платежів), повернення коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вважається таким, що настав;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

укладення угод, пов`язаних з відчуженням майна банкрута чи передачею його майна третім особам, допускається в порядку, передбаченому цим розділом;

скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, чи інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

вимоги за зобов`язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред`являтися тільки в межах ліквідаційної процедури;

виконання зобов`язань боржника, визнаного банкрутом, здійснюється у випадках і порядку, передбаченому цим розділом.

Згідно ст. 59 роз.IV «Ліквідаційна Процедура» КУзПБ з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури:

господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, крім укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу у процедурі ліквідації тощо;

строк виконання всіх грошових зобов`язань банкрута вважається таким, що настав;

у банкрута не виникає жодних додаткових зобов`язань, у тому числі зі сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов`язаних із здійсненням ліквідаційної процедури;

припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута;

відомості про фінансове становище банкрута перестають бути конфіденційними чи становити комерційну таємницю;

продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Кодексом;

скасовуються арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається;

припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном, якщо цього не було зроблено раніше, члени виконавчого органу (керівник) банкрута звільняються з роботи у зв`язку з банкрутством підприємства, а також припиняються повноваження власника (органу, уповноваженого управляти майном) майна банкрута.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції станом на 06.11.2012 - постановлення ухвали господарським судом «Про затвердження ліквідаційного балансу…»), після завершення розрахунків з кредиторами громадянин-підприємець, визнаний банкрутом, звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів, що були заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, за винятком вимог, передбачених абзацом другим цієї частини.

Вимоги кредиторів щодо відшкодування шкоди, заподіяної життю та здоров`ю громадян, вимоги щодо стягнення аліментів, вимоги щодо стягнення на майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов`язаних із здійсненням громадянином-підприємцем підприємницької діяльності, а також інші вимоги особистого характеру, які не були задоволені в порядку виконання постанови господарського суду про визнання громадянина-підприємця банкрутом або які погашені частково чи не заявлені після визнання громадянина-підприємця банкрутом, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про банкрутство громадянина-підприємця відповідно в повному обсязі або в незадоволеній їх частині в порядку, встановленому цивільним законодавством України.

Статтею 134 розд.V «Відновлення платоспроможності фізичної особи» КУзПБ визначено, що господарський суд при постановленні ухвали про завершення процедури погашення боргів боржника та закриття провадження у справі про неплатоспроможність ухвалює рішення про звільнення боржника фізичної особи від боргів.

Фізична особа не звільняється від подальшого виконання вимог кредиторів після завершення судових процедур у справі про неплатоспроможність та обов`язку повернення непогашених боргів, а саме:

1) відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи;

2) сплати аліментів;

3) виконання інших вимог, які нерозривно пов`язані з особистістю фізичної особи.

Такі вимоги, що не були повністю погашені у справі про неплатоспроможність, можуть бути заявлені після закінчення провадження у справі про неплатоспроможність у непогашеній частині.

Суд нагадує, що господарським судом Рівненської області 13.09.2010 по справі № 8/29 винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та порушення провадження у справі про банкрутство позивача, як фізичної особи-підприємця.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2011 по справі № 8/29 «Про банкрутство (про розгляд реєстру вимог кредиторів боржника)» затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 від 21.06.2011 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн основного боргу - черговість задоволення вимог перша, 12670,88грн - фінансові санкції та пеня - черговість задоволення вимог - шоста; 85грн державного мита, 40грн - витрат на ІТ3 судового процесу - черговість задоволення вимог - перша.

Постановою господарського суду Рівненської області по справі № 8/29 від 13.09.2011, позивача, як ФОП було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців.

Із вказаної ухвали суду вбачається, що затверджені згідно реєстру кредиторів вимоги ПАТ «Укрсиббанк» виникли на підставі кредитних договорів № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005; № від 01.03.2007, а також іпотечних договорів № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007, № 8431-3 від 13.03.2008; № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007.

По всім вищеперерахованим кредитним договорам позивач виступав як боржник фізична особа.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2012 по справі № 8/29 було вирішено: 1. Затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 2. Затвердити звіт про оплату послуг арбітражного керуючого - ліквідатора в сумі 67932,97грн; 3. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 5. Припинити провадження у справі № 8/29.

Наведеною ухвалою судом вказано, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Згідно інформації АТ «Укрсиббанк», оформленої листом № 31-4-01/07-2303-БТ від 01.07.2025, заборгованість позивача припинилася внаслідок банкрутства. ФОП ОСОБА_1 визнаний банкрутом. Борги за кредитним договором визнані судом погашеними.

Відповідно до п. 17.1 Витягу з протоколу № 03/19 чергового засідання правління АТ «Укрсиббанк» від 24.01.2019, згідно рішення Правління АТ «Укрсиббанк», заборгованість за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 № 0 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007 визнано безнадійною згідно з п. «а» пп.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України. Заборгованість за вказаними договорами списана за рахунок резерву, при цьому борг не був пробачений. Дані про суму списаної з обліку заборгованості відобразити в звіті за формою 1-ДФ із ознакою доходу «107», відповідно до норм пп. 164.2.7 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Отже кредитор - АТ «Укрсиббанк», згідно рішення Правління списав заборгованість за кредитними договорами, укладеними з ОСОБА_1 № 0 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, за рахунок власного резерву на підставі рішення господарського суду у зв`язку з визнанням ОСОБА_1 банкрутом і заборгованість позивача не була прощена чи анульована банком, вона вважається погашеною за рішенням суду.

З огляду на викладене, на думку суду, у разі якщо кредитором (банком) списано безнадійну заборгованість фізичної особи (боржника) за рахунок резерву на підставі рішення господарського суду у зв`язку з визнанням такої фізичної особи банкрутом, то з метою оподаткування, сума такого списаного боргу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу боржника, як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб і військовим збором на загальних підставах. При цьому саме кредитор (банк) зобов`язаний, у даному випадку, виконати усі функції податкового агента, визначені ПК України та сплатити податок на доходи фізичних осіб і військовий збір до бюджетів за власний рахунок.

Відповідно до Довідника ознак доходів фізичних осіб, наведених у додатку 2 до Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4 (в редакції станом на 01.01.2019), інші доходи, крім зазначених у ст. 165 ПК України, відображаються у додатку 4ДФ до Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за ознакою доходу «127», а не «107», як зазначено банком.

Такі ж висновки наведені у інформації Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на офіційному сайті 18.11.2024 щодо оподаткування списаної банком безнадійної заборгованості фізичної особи.

До такого ж висновку суд приходить зважаючи і на те, що повідомлення боржника про списання такого боргу податковим законодавством не передбачено. Матеріали справи також не містять жодних доказів того, що банк повідомляв позивача про списання його боргу за рахунок резерву. Більше того, банк не заперечує, що таке повідомлення йому не направлялося, оскільки такі дії не передбачені чинним законодавством. Тобто позивач не знав і не міг знати про списання його боргу банком за рахунок резерву у 2019 році, відтак і не мав об`єктивної можливості подати декларацію про майновий стан і доходи за вказаний рік.

З огляду на встановлені обставини суд доходить висновку про те, що відшкодування банком у 2019 році за рахунок свого страхового резерву кредиторської заборгованості позивача за кредитним договором, підлягає включенню до складу загального місячного (річного) оподатковуваного доходу позивача як інший дохід та оподатковується ПДФО і військовим збором на загальних підставах безпосередньо банком, як податковим агентом і мав би відображатися останнім у додатку 4ДФ до Податкового розрахунку сум доходу за ознакою доходу «127».

При цьому, визначення банком грошових сум визнаної безнадійною та списаної за рахунок його страхового резерву заборгованості позичальника в якості його оподатковуваного доходу та надання до контролюючого органу відповідного податкового розрахунку не має правового значення для правовідносин, що виникають у сфері справляння податків, та не впливає на податкові зобов`язання позивача.

Водночас, доводи позивача про протиправність спірних рішень з огляду на відсутність у них номера та дати є неприйнятними, з огляду на те, що відсутність таких не є суттєвим порушенням, позаяк не впливає на зміст встановлених порушень.

Щодо посилань відповідача про те, що кредитний договір № 0 від 12.10.2005, як підстава виникнення кредиторських вимог у процедурі банкрутства позивача не вказується.

Суд нагадує, що у період з 2005 по 2008 роки між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсиббанк» укладалися кредитні та іпотечні договори, зокрема, № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005, № від 01.03.2007, а також іпотечні договори № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007; № 8431-3 від 13.03.2008, № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007, якими забезпечувалося їх виконання.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2011 по справі № 8/29 «Про банкрутство (про розгляд реєстру вимог кредиторів боржника)» затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 від 21.06.2011 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн основного боргу - черговість задоволення вимог перша, 12670,88грн - фінансові санкції та пеня - черговість задоволення вимог - шоста; 85грн державного мита, 40грн - витрат на ІТ3 судового процесу - черговість задоволення вимог - перша.

Із вказаної ухвали суду вбачається, що затверджені згідно реєстру кредиторів вимоги ПАТ «Укрсиббанк» виникли на підставі кредитних договорів, зокрема № 13-13/17-840 від 12.10.2005.

Так, кредитний договір № 13-13/17-840 від 12.10.2005 має додатковий номер 0, що стверджується уточненою заявою з вимогами до боржника, поданою ПАТ «Укрсиббанк» до справи в межах процедури банкрутства № 8/29, а також доказами, наданими банком на виконання ухвали суду про витребування доказів, а саме: банком надано, зокрема, кредитний договір № 13-13/17-840 від 12.10.2005, на підставі якого виникла частина суми безнадійної заборгованості на яку відповідачем нараховано ПДФО та військовий збір.

Зважаючи на наведене, доводи відповідача про те, що кредитний договір № 0 від 12.10.2005, як підстава виникнення кредиторських вимог у процедурі банкрутства позивача не вказується, є безпідставними та необґрунтованими і спростовуються доказами наявними у справі.

Щодо тверджень відповідача про те, що процедура банкрутства проведена щодо ФОП, в той час як дохід отриманий фізичною особою.

Яке наведено вище по тексту, господарським судом Рівненської області 13.09.2010 по справі № 8/29 винесено ухвалу про прийняття заяви до розгляду та порушення провадження у справі про банкрутство позивача, як фізичної особи-підприємця.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.06.2011 по справі № 8/29 «Про банкрутство (про розгляд реєстру вимог кредиторів боржника)» затверджено уточнений реєстр вимог кредиторів ФОП ОСОБА_1 від 21.06.2011 року, а саме: ПАТ «Укрсиббанк» з грошовими вимогами в сумі 1173956,86грн основного боргу - черговість задоволення вимог перша, 12670,88грн - фінансові санкції та пеня - черговість задоволення вимог - шоста; 85грн державного мита, 40грн - витрат на ІТ3 судового процесу - черговість задоволення вимог - перша.

Із вказаної ухвали суду вбачається, що затверджені згідно реєстру кредиторів вимоги ПАТ «Укрсиббанк» виникли на підставі кредитних договорів № 13-13/17-840 від 12.10.2005, № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 0 від 06.04.2007, № 0 від 13.03.2008; № 0 від 31.10.2007, № 0 від 26.03.2007; № 32-16/17-840 від 21.11.2005; № від 01.03.2007, а також іпотечних договорів № 13-16/17-840 від 12.10.2005; № 8431-2 від 06.04.2007, № 8431-3 від 13.03.2008; № 68763 від 31.10.2007, № 8635 від 26.05.2007.

Слід наголосити, що всім вищеперерахованим кредитним договорам позивач виступав як боржник фізична особа.

Постановою господарського суду Рівненської області по справі № 8/29 від 13.09.2011, позивача, як ФОП було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 06.11.2012 по справі № 8/29 було вирішено: 1. Затвердити ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 2. Затвердити звіт про оплату послуг арбітражного керуючого - ліквідатора в сумі 67932,97грн; 3. Припинити підприємницьку діяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; 5. Припинити провадження у справі № 8/29.

Наведеною ухвалою судом вказано, що вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Із викладеного можна дійти висновку, що якщо ОСОБА_3 як фізична особа, та він же, як ФОП були різними особами та мали б різні правові статуси, то в АТ «Укрсиббанк» не було б правових підстав заявляти по вищеперерахованим кредитним договорам свої вимоги до ФОП ОСОБА_1 в справі про банкрутство, оскільки по всім договорам він виступав як фізична особа і, відповідно, у господарського суду Рівненської області не було б підстав затверджувати реєстр вимог кредиторів за вимогами АТ «Укрсиббанк», які виникли з ОСОБА_1 як з фізичною особою, а не як з ФОП.

Між тим, ч. 1 ст. 52 ЦК України визначено, що фізична особа-підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 52 ЦК України, фізична особа-підприємець, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.

Відповідно до ч.1 ст. 53 ЦК України, фізична особа, яка неспроможна задовольнити вимоги кредиторів, пов`язані із здійсненням нею підприємницької діяльності, може бути визнана банкрутом у порядку, встановленому законом.

Судом встановлено, що в ході процедури банкрутства ФОП ОСОБА_4 саме за рахунок його майна, як фізичної особи було здійснено погашення заборгованості перед кредиторами в правовідносинах з якими він виступав як фізична особа та як ФОП.

Таким чином, оскільки сума нарахованого доходу банком за ознакою «107» для фізичної особи ОСОБА_1 виникла саме з кредитних договорів № 13-16/17-840 від 12.10.2005 0) та № від 06.04.2007, по яким господарським судом Рівненської області в межах справи № 8/29 було винесено рішення про припинення ОСОБА_1 як ФОП та вирішено питання погашення цієї заборгованості, то з врахуванням вимог Цивільного кодексу України, відсутні правові підстави для розрізнення правового статусу позивача чи ФОП чи фізична особа. В даному випадку, пріоритетним для даної справи є не встановлення правосуб`єктності ФОП чи фізичної особи щодо нарахованого доходу, а походження заборгованості по кредитним договорам, її чинності, наявності чи відсутності права вважати таку заборгованість доходом в розрізі норм чинного законодавства, а також того, на кого в ситуації, що склалася могли бути покладенні податкові зобов`язання у зв`язку із визнанням ФОП банкрутом та списанням банком безнадійної заборгованості.

В межах даної справи відповідач не ставить під сумнів та не спростовує юридичний факт, що кредитні договори, за якими банк нарахував дохід позивачу, були предметом розгляду господарським судом Рівненської області справи № 8/29, тому в будь якому випадку заборгованість по цим договорам підпадає під дію Закону України «Про відновлення платоспроможності і визнання банкрутом», який був чинний на момент розгляду справи про банкрутство та Кодексу України з процедур банкрутства, чинного на день прийняття спірних рішень.

Отже внаслідок припинення на підставі ухвали суду ФОП ОСОБА_4 , йому й не могло бути нараховане жодне податкове зобов`язання ні як приватному підприємцю, ні як фізичній особі, тому такі твердження відповідача є безпідставними.

Щодо посилань відповідача на різні суми по кредитному договору № 13-16/17-840 від 12.10.2005, із додатковим номером 0 які заявлені в межах процедури банкрутства та заявлені як дохід позивача у розрахунку 1ДФ, то суд звертає увагу, що даний кредитний договір укладений в іноземній валюті на суму 31500USD.

Банк визнаний кредитором ухвалою суду від 21.06.2011 на суму 1173956,86грн основного боргу.

Отже банком враховано курсову різницю станом на день подання заяви в 2011 році про визнання його кредитором у процедурі банкрутства позивача як ФОП, яка складала по курсу НБУ за 1 долар США 7,91грн.

В ході здійснення ліквідаційної процедури, частину коштів в сумі 328278,15грн погашено банку.

Решта суми в іноземній валюті: 26191USD основного боргу та 39165,54USD відсотки були визначені банком із врахуванням курсової різниці станом на 21.03.2019, що стверджується листом банку № 31-4-01/07-2303-БТ від 01.07.2025 та складала за 1 долар США 27,1679грн.

Таким чином, на думку суду, саме курсовою різницею і пояснюються різні суми, що заявлені банком по кредитному договору № 13-16/17-840 від 12.10.2005, із додатковим номером 0 в межах процедури банкрутства в 2011 році та під час списання безнадійного боргу і визнання його доходом 21.03.2019. Тому такі посилання відповідача суд до уваги не приймає.

Зважаючи на наведене вище, висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки про заниження позивачем за звітний (податковий) 2019 рік оподатковуваного доходу, отриманого у вигляді прощення сум безнадійної заборгованості платника податку, за якою минув строк позовної давності у 2019 році в сумі 2485801,97грн, в результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на суму 447444,35грн; заниження суми податкового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами самостійно за результатами річного декларування, за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 на суму 37287,03грн; неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за результатами звітного (податкового) 2019 року, є безпідставними та необґрунтованими, як наслідок, прийняті спірні рішення на підставі вказаних висновків акту перевірки, є протиправними, тому належать до скасування.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає до задоволення повністю.

За правилами частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем за подання даного адміністративного позову сплачено судовий збір в сумі 4847,31грн, а тому судові витрати позивача в частині сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управлінням ДПС України у Рівненській області від 07.03.2025 № 0523, № 0523 в повному обсязі.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4847,31грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління ДПС у Рівненській області (вул. Відінська, буд. 12, м. Рівне, Рівненська обл., 33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 44070166)

Повний текст рішення складений 06 жовтня 2025 року

Суддя Т.О. Комшелюк