Справа № 300/9084/24
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2025 рокуСправа № 300/9084/24 пров. № А/857/8921/25

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

судді-доповідача Качмара В.Я.,

суддів Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року (суддя Григорук О.Б., м.Івано-Франківськ), -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі ГУПФ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі ГУПФ-1) в якому просила:

визнання протиправною відмови ГУПФ-1 у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , оформленої рішенням від 25.11.2024 № 36 про відмову у перерахунку пенсії;

зобов`язати ГУПФ провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 18.11.2024, зарахувавши до стажу період її роботи з 01.01.2004 по 25.09.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Бурштинська центральна міська лікарня» Бурштинської міської ради Івано-Франківської області (далі КНП) в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-XII).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржило ГУПФ, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким у задоволені позову відмовити.

В апеляційній скарзі вказує, що у ГУПФ відсутні правові підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2024, оскільки Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) набрав чинності 01.01.2004, то в подвійному розмірі на підставі статті 60 Закону № 1788-ХІІ підлягають зарахуванню періоди роботи до 01.01.2004.

Позивач відзиву на апеляційну скаргу не подала.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що спірні періоди роботи підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Такі висновки суду першої інстанції, по суті спору відповідають встановленим обставинам справи, однак вказане рішення суду не може бути залишено без змін, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ та з вересня 2024 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV.

Відповідно до розрахунку по пенсійній справі № 36 стаж із застосуванням норм статті 60 Закону № 1788-ХІІ позивачу враховано по 31.12.2003. Спірні періоди роботи позивача з 01.01.2004 на посадах медсестри палат інтенсивної терапії, сестри медичної з ліжками інтенсивної терапії відділення анестезіології, сестри медичної відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії, сестри медичної анестезистки відділення анестезіології з ліжками інтенсивної терапії по десятому розряду (Медсанчастини Бурштинської ДРЕС; з 03.01.2020 - КНП, відповідачем зараховано в одинарному розмірі (а.с.10-12, 19, 22).

18.11.2024 позивач звернулася через Портал електронних послуг до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про до призначення пенсії у зв`язку з наданими документами. До заяви, серед іншого, додано сканкопії паспорта громадянина України та облікової картки платника податків, сканкопії трудової книжки, а також сканкопію довідки, виданої 25.09.2024 КНП № 514 від 25.09.2024 про те, що робота позивача за період з 02.09.1992 по час видачі довідки 25.09.2024 дає право на подвоєння стажу згідно статті 60 Закону № 1788-XII (а.с.22).

За результатом розгляду заяви позивача, за принципом екстериторіальності, Рішенням ГУПФ-1 відмовлено позивачу у перерахунку пенсії (а.с.23).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом № 1788-XII та Законом № 1058-IV.

01.01.2004 набрав чинності Закон № 1058-IV.

Відповідно до преамбули Закону № 1058-IV, цей Закон розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 24 Закону № 1058-IV врегульовано періоди, з яких складається страховий стаж.

Згідно частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною четвертою статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Крім того, за правилами пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Таке правове регулювання вказує на те, що положення Закону № 1788-XII, в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (в т.ч. щодо пільг по обчисленню стажу) діяли і підлягали застосуванню відповідними суб`єктами під час виконання покладених на них функцій.

Відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII «Пільги по обчисленню стажу за роботу в деяких медичних закладах» робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Під час розгляду справи встановлено і відповідачем не заперечується, що протягом спірних періодів з 01.01.2004 по 25.09.2024 позивач працювала у реанімаційному відділенні закладів охорони здоров`я.

За правилами статті 60 Закону № 1788-XII та в силу приписів пункту 16 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV вказані періоди роботи у підлягають зарахуванню до стажу роботи на пільгових умовах у подвійному розмірі.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 27 квітня 2023 року у справі № 160/14078/22, 11 лютого 2025 року у справі №420/8637/24.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постановах від 04 грудня 2019 року у справі № 689/872/17 та від 20 квітня 2022 року у справі № 214/3705/17, у яких Суд залишив без змін рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими зобов`язано відповідачів зарахувати до страхового стажу в подвійному розмірі відповідно до статті 60 Закону № 1788-XII періоди роботи позивачів в інфекційних закладах після 01.01.2004, тобто після дати набрання чинності Законом №1058-IV.

Ураховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для зарахування позивачу до страхового стажу періодів її робіт з 01.01.2004 по 25.09.2024 у КНП в подвійному розмірі.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу на таке.

Відповідно до пункту 4.2 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

У справі, яка розглядається, для прийняття рішення за результатами поданої позивачкою заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено ГУПФ-1, Рішенням якого позивачці відмовлено в перерахунку пенсії.

Отже, дії зобов`язального характеру щодо зарахування до стажу періодів роботи та проведення перерахунку пенсії має вчинити територіальний орган Пенсійного фонду України, визначений за принципом екстериторіальності, що вирішував питання про перерахунок пенсії, яким у цьому випадку є ГУПФ-1. Таким чином, рішення суду підлягає зміні в цій частині.

Наведена правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 7 травня 2024 року у справі №460/38580/22 та 24 травня 2024 року у справі №460/17257/23 в частині розглядуваного питання.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції неправильно визначено орган Пенсійного фонду для вчинення дій зобов`язального характеру щодо зарахування відповідного стажу роботи та перерахунку пенсії, у цій частині апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а резолютивну частину оскаржуваного судового рішення змінити.

Відповідно до частини четвертої статті 317 КАС зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, а тому в решті рішення суду слід залишити без змін.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення в частині визначення права позивача на перерахунок пенсії відповідно до статті 60 Закону №1788-ХІІ, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу в цій частині слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 311, 315-317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини цього рішення, у такій редакції:

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області нарахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 18.11.2024 із зарахуванням до її стажу періодів робіт з 01.01.2004 по 25.09.2024 у Комунальному некомерційному підприємстві «Бурштинська центральна міська лікарня» Бурштинської міської ради Івано-Франківської області в подвійному розмірі згідно статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

В решті рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2025 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді Л. Я. Гудим
Т. В. Онишкевич