Справа № 947/35713/25
Суддя: Гниличенко М. В.
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

___________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/275/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2025 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Гниличенко М.В.

за участю секретаря Тіщенко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеса позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

23.09.2025 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Київського районного суду м. Одеси з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.09.2025 року адміністративну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Гниличенко М.В.

У наданому адміністративному позові позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП та закрити провадження по справі.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Як вбачається з матеріалів справи позивач оскаржує постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, яка оскаржується згідно зі ст.ст.287-289 КУпАП.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови.

Згідно ч.1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Позивач у позові зазначає, що він не був присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, не отримував копію постанови № 1317 від 05.08.2025 року, тобто вказану постанову органи ІНФОРМАЦІЯ_2 не вручали та не надсилали, а фактично він отримав копію постанови лише 19.09.2025 року, про що власноручно розписався у оскаржуваній постанові, тому просить пропуск строку на оскарження постанови визнати поважним.

Таким чином, суд вважає, що вказані позивачем обставини є поважними для поновлення строку звернення до адміністративного суду, тому заява про поновлення строку є такою, що підлягає до задоволення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

В обґрунтування заявленого позову позивач вважає вищевказану постанову протиправною, складеною за відсутності події та складу адміністративного правопорушення з боку позивача, за відсутності та без надання відповідних доказів його вини, такою, що підлягає скасуванню та закриття провадження по справі.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 24.09.2025 року було прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито провадження по даній адміністративній справі, витребувано від ІНФОРМАЦІЯ_2 копію постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст. 210 КУпАП та призначено справу до розгляду.

Учасники процесу належним чином повідомлялись про розгляд справи у відповідності до ст.ст.124-130 КАС України.

Позивач ОСОБА_1 до канцелярії Київського районного суду м.Одеси надав письмову заяву, якою позовні вимоги підтримав, просив задовольнити у повному обсязі та справу розглянути за його відсутності.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету відповідача, користувачем якого він є, проте будучі обізнаним про розгляд справи, будь-яких заяв з процесуальних питань не подавав, причини неявки суду невідомі, правом на подання відзиву не скористався.

З урахуванням положень ч.1 ст.205 КАС України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а не можливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлено наступні факти та відповідні правовідносини.

Відповідно до Протоколу № 1317 від 29.08.2025 року діловодом відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 військовозобов`язаного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки останній не повідомив відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку./а.с.6/

До протоколу було додано копія паспорту, копія ІПН, копія довідки про місце проживання, копія військово-облікового документу, копія витягу з Резерву+.

Відповідним протоколом було повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10.00 год. 05 вересня 2025 року за адресою: м.Одеса, вул.Ак.Корольова 9, каб.50/1. Вказаний протокол був особисто підписаний ОСОБА_1

05 вересня 2025 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , відносно ОСОБА_1 була винесена постанова № 1317 про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення, передбачене ч.3 ст.210 КУпАП./а.с.7/

У мотивувальній частини постанови зазначено, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 порушив вимоги абзацу восьмого частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий облік і військову службу», частини другу статті 9 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», підпункт 8 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є Додатком 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 року № 1487, а саме: особисто не повідомив персональні дані, передбачені пунктом 17-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а саме: відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Вказану постанову було отримано позивачем 19.09.2025 року, про що він власноручно поставив підпис.

Відповідно до ч.3 ст.210 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, що тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері виконання військового обов`язку і несення військової служби. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні законодавства України про військовий обов`язок і військову службу, а саме, у порушенні правил військового обліку; не перебування на обліку за місцем проживання, роботи чи навчання; неприбуття на виклик до військового комісаріату без поважних причин або несвоєчасному поданні в обліковий орган відомостей про зміну свого місця проживання, освіти, місця роботи, посади; не оформлення військово-облікових документів; зміна місця проживання у воєнний час без дозволу ТЦК тощо.

Суд звертає увагу на те, що за Законом №3696-IX Територіальні центри комплектування звільнені від обов`язку складати протоколи за ст.ст. 210, 210-1 КУпАП. Це означає, що ТЦК має право одразу виносити постанову про накладення штрафу.

Зокрема, процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, зокрема про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку визначає Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, затверджена Міністерством оборони України від 01 січня 2024 року № 3.

Отже, законодавцем імперативно визначено чітку та послідовну процедуру розгляду справ про адміністративне правопорушення, порушення якої є підставою для визнання дій суб`єкта владних повноважень неправомірними, а відтак й для скасування його рішення про притягнення до відповідальності.

Пунктом 2 Інструкції зазначено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення (додаток 1), передбачені статтями 210, 210-1-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Пунктом 3 Інструкції зазначено, що керівники відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки забезпечують здійснення уповноваженими посадовими особами територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки заходів, спрямованих на отримання персональних даних призовника, військовозобов`язаного, резервіста шляхом електронної інформаційної взаємодії Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Суд вважає, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови № 1317 від 05.09.2025 року жодним чином не перевірив та не довів неможливість отримання держателем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів персональних даних військовозобов`язаного шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи.

Пунктом 6,8 Інструкції Розділу II зазначено, що до протоколу долучаються докази, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Докази, які долучаються до протоколу, повинні містити достовірну інформацію, відповідати вимогам законодавства та правилам діловодства. Обов`язок щодо збирання доказів та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення покладається на уповноважену особу, яка складає протокол. Складений протокол та матеріали про адміністративне правопорушення формуються у справу про адміністративне правопорушення. При цьому, протокол та постанова ТЦК не можуть бути єдиними доказами притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено та підтверджено доказами, які є в матеріалах справи, наступне.

Як вбачається, із Протоколу № 1317 від 29.08.2025 року, складеного діловодом відділення військового обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 старшим солдатом ОСОБА_2 , військовозобов`язаного ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 КУпАП, оскільки останній не повідомив відомості про результати медичних оглядів, що проводяться з метою визначення придатності до виконання військового обов`язку.

Проте, у вказаному протоколі зазначено, що до протоколу було додано копія паспорту ОСОБА_1 , копія ІПН, копія довідки про місце проживання, копія військово-облікового документу, копія витягу з Резерву+.

Суд вважає, що додані документи до протоколу дозволяли чітко встановити об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, з`ясувати подію, обставини справи та вину особи, яка притягується до адміністративній відповідальності.

Пунктом 9,10 Інструкції зазначено, що матеріали справи про адміністративне правопорушення подаються уповноваженою посадовою особою, яка склала протокол, керівнику територіального центру комплектування та соціальної підтримки, для її розгляду у порядку, визначеному КУпАП. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідно до статті 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Відповідно до положень КУпАП вищевказані обставини встановлюються на підставі доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 ,1972 року народження, посилається на те, що він з 2002 року є хворим на туберкульоз легенів. У липні 2023 року отримав статус обмежено придатного на підставі ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що є запис у військовому квитку. Після змін у Наказі Міністерства Оборони № 402 та скасування статусу «обмежено придатний», позивач у січні 2025 року з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 , де пройшов відповідну ВЛК, про що є запис у Картці обстеження та медичного огляду. В процесі проходження був за направленням ВЛК додатково обстежений в Одеському Обласному Протитуберкульозному диспансері КМП. Акт обстеження № 16 від 16.01.2025 року наданий позивачем до реєстратури ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_3 . На початку квітня 2025 року за направленням ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 позивач пройшов обстеження у МКЛ № 8 м.Одеси, з метою підтвердження діагнозу. Акт обстеження МКЛ № 8 позивачем було надано до реєстратури ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 . На ВЛК позивачу повідомили, що про результати розгляду та визначення ступені придатності до військової служби його буде повідомлено додатково.

На підтвердження вказаних обставин суду було надано копію військового квитка, з якого вбачається, що позивача взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 26.07.2023 року. Проходження медичного огляду зафіксовано в Акті обстеження стану здоров`я № 16 від 16.01.2025 року, Акті обстеження стану здоров`я № 141 від 08.04.2025 року, Картки обстеження та медичного огляду, з якої вбачається висновок ВЛК від 29.08.2025 року./а.с.11-24/

У позові позивач вказує на те, що при складанні Протоколу № 1317 від 29.08.2025 року уповноваженою особою старшим солдатом ОСОБА_2 було відмовлено у долучені копії Картки обстеження та медичного огляду до матеріалів справи. При цьому Протокол № 1317 було винесено 29.08.2025 року, незважаючи на той факт, що висновок ВЛК датовано 28.08.2025 року, та вказані дані є в Додатку «Резерв+», тобто внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Судом було досліджено копію додатку Резерв+, сформованого станом на 12.09.2025 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , є військовозобов`язаним, має відстрочку у вигляді бронювання до 31.12.2025 року, військово-облікові дані уточнено вчасно, з 23.08.2025 року знаходиться в розшуку з підстав «не пройшов (відмовився від проходження) ВЛК. Вказано, що дата проходження ВЛК - 28.08.2025 року./а.с.25/

Позивач у позові зазначає, що відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, оскільки він з 2023 року знаходиться на військовому обліку, дані оновлено вчасно, повністю неодноразово проходив медобстеження, результати якого у вигляді постанови ВЛК надійшли до ІНФОРМАЦІЯ_2 та були внесені до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, та на час винесення, як Протоколу № 1317 від 29.08.2025 року, так і постанови № 1317 від 05.09.2025 року вказані відомості були наявні в реєстрі (постанова ВЛК від 28.08.2025 року). Тобто, сторона відповідача була обізнана щодо проходження ОСОБА_1 медичного обстеження, так і наявності відстрочки у вигляді бронювання. Суд погоджується з вказаними письмовими поясненнями позивача.

Крім того, позивач у позові звернув увагу суду, що виходячи із положень пунктів 7 та 7-1 частини першої статті 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» до персональних даних належать: місце проживання та місце перебування; номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, та не передбачено обов`язку особи у разі зміни надавати відомості про проходження ВЛК.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Суд вважає, що відповідачем не було належним чином досліджено та не відображено в постанові конкретний факт порушення позивачем правил військового обліку, оскаржувана постанова не була своєчасно вручена позивачу та засобами поштового зв`язку не направлялась, була отримана позивачем 19.09.2025 року. Сам лише факт складання постанови без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Виходячи із норм викладених в частині 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому саме суб`єкт владних повноважень несе тягар надання до суду всіх наявних доказів, і у випадку їх ненадання суд розглядає справу на підставі тих доказів і матеріалів які надані.

Суд наголошує, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні відносно суб`єкта владних повноважень.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП не була доведена.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи, усі сумніви повинні трактуватись на користь особи, що притягується до відповідальності.

Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст. 247 КУпАП.

Також, на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5-10, 13, 14, 72-77, 94, 241 246, 250, 255, 293, 295 КАС України суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення

задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 полковника ОСОБА_4 від 05 вересня 2025 року № 1317 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 17000,00 гривень скасувати, та провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у відшкодування витрат зі сплати судового збору 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 06.10.2025 року.

Суддя М. В. Гниличенко