Справа № 160/10192/25
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2025-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року м. Дніпросправа № 160/10192/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року (суддя Царікова О.В., м. Дніпро, повний текст рішення виготовлено 16.06.2025 року) у адміністративній справі №160/10192/25 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та стягнення моральної шкоди, суд

в с т а н о в и в:

У квітні 2025 року ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі по тексту відповідач), в якому просив визнати дії відповідача щодо відмови в наданні відстрочки від мобілізації протиправними; стягнути з відповідача моральну шкоду у розмір 32150 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2025 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Свої вимоги обґрунтував тим, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що суд підмінив предмет спору, а саме звів розгляд справи виключно до питання його віку менше 25 років, однак, ТЦК не розглянув його звернення належним чином, не надав письмової відмови. Суд не врахував того, що він має право на відстрочку за сімейними обставинами; апелянт зазначив, що у ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутня комісія, що підтвердив обласний ТЦК та СП, а тому не було розглянуто звернення та не надано відстрочку від мобілізації; через таку бездіяльність він не міг подати документи до прикордонної служби для виїзду, як багатодітний батько, а тому порушено його право на свободу пересування. Апелянт зазначив, що у зв`язку з цим він зазнав моральної шкоди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . ОСОБА_1 звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову під час мобілізації. 14.03.2025 року листом №34/8/1279 повідомив ОСОБА_1 , що за даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_3 , тому рекомендовано звернутися з питанням про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період після досягнення 25-річного віку. Призовники, які не досягли 25-річного віку, не підлягають мобілізації згідно чинного законодавства. Суд врахував, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу час мобілізації, досяг 24-річного віку. Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції керувався Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні»; Указом Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію»; частинами 2, 3, 9 ст.1, ст.2, частинами 1, 2 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»; ч.5 ст.22, ч.5 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»; пунктами 2, 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 та прийшов до висновку про те, що положення Законів України «Про військовий обов`язок і військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року №560 передбачають, що призваними на військову службу під час мобілізації можуть бути військовозобов`язані, резервісти, однак, під час звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 з заявою про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_1 мав статус призовника, водночас статус військовозобов`язаного або резервіста, у зв`язку з недосягненням відповідного віку, він не набув.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є батьком трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на військовому обліку призовників в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановлено, що ОСОБА_1 двічі, 04.032025 року та 12.3.2025 року звертався до ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відстрочки від мобілізації та листами від 14.03.2025 року №34/8/1279 та №34/8/1279/1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_8 було роз`яснено, що він згідно Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів перебуває на військовому обліку призовників у ІНФОРМАЦІЯ_3 та рекомендували звернутися з питанням про надання відстрочки від призову на військову службу рід час мобілізації, не особливий період після досягнення 25-річного віку; призовники, які не досягли 25-річного віку, не підлягають мобілізації згідно чинного законодавства.

Встановлено, що ОСОБА_1 звертався з питання про надання відстрочки від направлення для проходження базової військової служби через сімейні обставини до ІНФОРМАЦІЯ_9 та листом від 24.04.2025 року №142/2/582 йому було роз`яснено, що він взятий на військовий облік категорії призовників та на нього розповсюджуються вимоги статей 14-18, 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». ОСОБА_1 роз`яснено, що відповідно до статей 15-17 Закону розгляд питання на відстрочку від направлення для проходження базової військової служб через сімейні обставини на підставі документів, долучених до особової справи призовника, покладається на комісію з питань направлення для проходження базової військової служби, наразі заява про відстрочку комісією не розглянута, рішення про надання відстрочки не прийнято. Початок роботи районних (міських) комісій з питань направлення для проходження базової військової служби буде визначений відповідною постановою Кабінету Міністрів України щодо строків направлення та чисельності громадян України, які направляються на базову військову службу, після опублікування та набрання чинності.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Указу Президента України від 24.02.2022 року №65/2022 «Про загальну мобілізацію» на території України введено воєнний стан та оголошено мобілізацію.

Відповідно до частин 2, 9 ст.1, частини 1, 2 ст.15 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ( редакції, що діяла на час спірних правовідносин) військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період. Для проходження базової військової служби направляються придатні для цього за станом здоров`я громадяни України чоловічої статі (жіночої статі - добровільно), яким до дня відправлення на базову військову службу виповнилося 18 років, та старші особи, які не досягли 25-річного віку. Громадяни України, які перебувають на військовому обліку призовників, у добровільному порядку можуть бути прийняті на військову службу за контрактом на умовах, передбачених ч.1 ст.20 цього Закону, та в порядку, визначеному положеннями про проходження військової служби громадянами України. Направлення громадян України для проходження базової військової служби включає: прибуття на медичний огляд, професійно-психологічний відбір та засідання комісії з питань направлення для проходження базової військової служби; проходження медичного огляду (у тому числі, за необхідності, направлення на додаткове медичне обстеження); проведення професійно-психологічного відбору; засідання комісії з питань направлення для проходження базової військової служби; прибуття за зазначеними в повістці районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки адресою та часом для відправлення у навчальну частину (центр) для проходження базової військової служби та знаходження у відповідному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки (обласному збірному пункті) до відправлення у навчальну частину (центр). Організація направлення громадян України для проходження базової військової служби здійснюється районними державними адміністраціями (виконавчими органами міських рад) у взаємодії з відповідними районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки та органами місцевого самоврядування. Порядок організації підготовки та направлення громадян України для проходження базової військової служби визначається цим Законом та нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України. Строки направлення та чисельність громадян України, які направляються на базову військову службу, а також обсяги видатків для забезпечення направлення на базову військову службу, визначаються Кабінетом Міністрів України. У разі неявки призовника без поважних причин за викликом відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки на комісію з питань направлення для проходження базової військової служби він несе відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.5 ст.22, ч.5 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Не підлягають призову на військову службу під час мобілізації до досягнення 25-річного віку військовозобов`язані, які пройшли базову загальновійськову підготовку відповідно до ст.10-1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» чи базову військову службу. Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою.

Відповідно до пунктів 2, 56 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 року № 560 на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», для комплектування (доукомплектування) з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, навчальних частин (центрів) (далі - військові частини) Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями (далі - Збройні Сили та інші військові формування). Відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Аналізуючи докази у справі та законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , при зверненні до ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про надання відстрочки від призову на військову службу час мобілізації, досяг 24-річного віку та мав статус призовника, водночас статус військовозобов`язаного або резервіста, у зв`язку з недосягненням відповідного віку, ОСОБА_1 не набув.

Суд апеляційної інстанції вважає, що питання щодо порушення права ОСОБА_1 на подання ним документів до прикордонної служби для виїзду як багатодітного батька не було предметом ні звернення до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ні предметом позову у даній справі, а, також, як звернення його про надання відстрочки від направлення для проходження базової військової служби через сімейні обставини.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що прийняте з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.06.2025 року у адміністративній справі №160/10192/25 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду відповідно до статей 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова