Справа № 240/729/25
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову в ухваленні додаткового судового рішення)

06 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/729/25

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Лавренчук О.В., розглянувши у письмовому провадження заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

У прохальній частині позову позивач просив стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування такої вимоги представник позивача зазначав, що позивач також несе витрати пов`язані з професійною правничою допомогою. Вивчення матеріалів справи та попереднє консультування, складання позовної заяви та фактичне її оформлення з додатками, можливе складення заяв, клопотань, інших процесуальних документів в ході розгляду справи в суді першої інстанції - становить 4 500,00 грн витрат на забезпечення професійної правничої допомоги. Докази витрат на забезпечення професійної правничої позивач надасть у порядку та строки, які визначенні ст.139 КАСУ України.

Рішенням суду від 08.09.2025 ухвалено позов задовольнити. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII з 26.11.2024, а не із 02.06.2024. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із 02 червня 2024 року призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з урахуванням раніше виплачених сум.

Копію рішення суду представник позивача отримав в електронному кабінеті 09.09.2025 о 22:17, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС представник позивача 15.09.2025 подав заяву (вх. №70031/25 від 16.09.2025) про ухвалення додаткового рішення. Просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати, а саме витрати на забезпечення професійної правничої допомоги в розмірі 4500,00грн.

Представник відповідача 29.09.2025 через підсистему "Електронний суд" ЄСІТС подав заперечення (вх. №73239/25 від 02.10.2025) на клопотання щодо витрат на правничу допомогу, у якому просив відмовити в задоволенні вимог позивача щодо розподілу судових витрат та зауважив, що дана судова справи не вирізняється особливою складністю формування правової позиції та доказової бази; доведення неправомірності дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень тощо. Вважає, що для професійного адвоката, яким є представник Позивача не складає великих зусиль здійснення процесу написання та складання адміністративного позову по даній справі, що складає 4500,00грн. Наголошує, що відповідно до вимог Закону України «Про безоплатну правову допомогу» позивач має право на безоплатну правову допомогу, включаючи звернення з позовом до суду. Виходячи з вищенаведеного, вважає що витрати на правову допомогу в розмірі 4500,00 грн. не відповідають ні складності справи, ні обсягу роботи, тому такі витрати є необґрунтованими та не можуть бути стягнутими з органу Пенсійного фонду.

Вирішуючи заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У пунктах 4, 6, 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.05.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що витрати на правничу допомогу є одним з видів судових витрат і адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право позивача на відшкодування понесених документально підтверджених ним витрат на правничу допомогу.

Разом з тим, суд враховує правові висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України", у справі "East/West Alliance Limited" проти України" та "Ботацці проти Італії" (заява № 34884/97, п. 30), в яких ЄСПЛ, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до матеріалів справи, між ОСОБА_1 (далі - Замовник) та адвокатом Бобчик Віктором Миколайовичем (далі - Адвокат) укладений Договір про надання правничої допомоги від 23.12.2024 № 33/24 (далі - Договір).

Згідно п. 4.1. Договору, розмір оплати праці Адвоката при наданні правової допомоги, а також умови та порядок розрахунків, визначаються в Актах прийому передачі наданих послуг. Замовник сплачує винагороду адвокату у готівковому або/чи у безготівковому вигляді на банківський рахунок Адвоката. Сума наданих послуг сплачується Замовником протягом 10 (десяти) робочих днів з дня підписання акту прийому передачі наданих послуг. Оплата послуг також може підтверджуватися написом адвоката про оплату в акті прийому передачі наданих послуг.

У п. 4.2. та 4,3 Договору вказано, що за домовленістю Сторін, оплата правової допомоги може здійснюватись також у вигляді передоплати або авансу. Сторони погоджують, що підписання акту прийому передачі наданих послуг є підтвердженням надання якісних послуг згідно замовлення і Замовник зобов`язаний їх оплатити.

З Акта №11/09 прийому передачі наданих послуг до договору про надання професійної правничої допомоги від 23.12.2024 № 33/24 слідує, що загальна вартість робіт (послуг) становить 4500,00 грн. Акт підписано 11.09.2025.

Разом з тим, вказаний акт не містить детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Представником позивача до заяви про ухвалення додаткового рішення, як на підставу для задоволення такої заяви, надано платіжну інструкцію №53145341SВ від 24.12.2024.

Суд зауважує, що у заяві про стягнення судових витрат представник позивача покликався на те, що при зверненні до суду з позовною заявою, відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, він повідомив, що надасть докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Водночас, жодних причин, які унеможливлюють подання відповідних доказів до ухвалення судового рішення позивачем вказано не було, при тому, що платіжна інструкція, додана до заяви, датована 24.12.2024 (позов подано до суду 10.01.2025).

Не наведені такі причини і у поданій представником позивача заяві про ухвалення додаткового судового рішення.

Також позивачем не надано і самих доказів оплати послуг адвоката, оскільки платіжна інструкція №53145341SВ від 24.12.2024 містить наступну інформацію:

платник: інші платежі (у т.ч. за послуги зв_язку, радіоточку, домофони, кабельне телебачення тощо).

Код платника 09311380;

отримувач Бобчик І.М адвокат;

код отримувача ,

призначення платежу: за перерахунок пенсії ОСОБА_1

Відтак відсутні докази реального понесення позивачем ( ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судових витрат, відшкодування яких він просить.

Надані представником позивача Договір від 23.12.2024 та Акт від 11.09.2025, в розумінні частини 7 статті 139 КАС України, не є належними доказами понесення витрат по оплаті послуг адвоката щодо надання правової допомоги.

За таких обставин, підстави для задоволення заяви про постановлення додаткового судового рішення та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу - відсутні.

Керуючись статтями 243, 248, 252, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Відмовити адвокату Бобчику Ігорю Миколайовичу, представнику ОСОБА_1 в ухваленні додаткового судового рішення в адміністративній справі №240/729/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Лавренчук