Справа № 380/8647/25
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/8647/25
У Х В А Л А

з питань залучення третьої особи та розгляду справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін

07 жовтня 2025 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору та клопотання представника позивача щодо розгляду справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці (79000, м. Львів, пл. Міцкевича, 8, ) про визнання протиправною та скасування постанови,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, у якій просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 22.11.2024 № 3Х/ЛВ/32218/РН/356/ПТ/ПС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в розмірі 170000,00 грн.

Ухвалою судді від 2 травня 2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви, шляхом сплати судового збору.

Ухвалою судді від 13 травня 2025 року відкрито провадження у справі за даним позовом, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

19.05.2025 представник Позивача подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Вирішуючи питання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в адміністративній справі, суд керується таким.

Відповідно до приписів ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

За змістом ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

При вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 257 КАС України).

Частиною 4 статті 257 КАС України закріплено вичерпний перелік справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, а саме справи щодо:

1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років";

6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1 цього Кодексу.

Частиною 5 ст. 12 КАС України регламентовано, що умови, за яких суд має право розглядати справи у загальному або спрощеному позовному провадженні, визначаються цим Кодексом.

На основі системного аналізу наведених положень процесуального закону, суд висновує, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (ч. 6 ст. 12 КАС України), а також інші адміністративні справи, щодо яких кодифікований закон не містить імперативних норм про їхній розгляд за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12 КАС України) або ж про заборону розглядати їх за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 257 КАС України).

Отже, за загальним правилом, будь-яка справа може розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, окрім тих, які обов`язково повинні розглядатися за правилами загального позовного провадження (ч. 4 ст. 12, ч. 4 ст. 257 КАС України).

Суд констатує, що ця справа не належить до справ незначної складності у значенні ч. 6 ст. 12 КАС України, однак заборони для її розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відсутні. Тому суд, беручи до уваги передбачені ч. 3 ст. 257 КАС України чинники, може розглянути її як за правилами загального позовного провадження, так і за правилами спрощеного позовного провадження.

Цей висновок корелюється з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, але не виключно, у постановах від 22.07.2021 у справі №460/6542/20, від 30.06.2022 у справі №640/27145/20, від 19.10.2022 у справі №520/12805/2020, від 21.09.2023 у справі №380/25627/21.

У зв`язку з викладеним, суд вважає зазначене клопотання представника Позивача безпідставним та необґрунтованим, а тому у його задоволенні необхідно відмовити повністю.

27.05.2025 року від представника Відповідача надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача - Головного управління національної поліції у Львівській області ().

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.49 Кодексу адміністративного судочинства України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. Якщо адміністративний суд при вирішенні питання про відкриття провадження у справі або при підготовці справи до судового розгляду встановить, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору. Вступ третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, не має наслідком розгляд адміністративної справи спочатку. Про залучення третіх осіб до участі у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, на які права чи обов`язки такої особи та яким чином може вплинути рішення суду у справі.

Отже, підставою участі третіх осіб у справі є їх юридична заінтересованість, яка ґрунтується на матеріально-правових відносинах з однією із сторін адміністративної справи. Матеріальною підставою залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, є обґрунтоване припущення, що судове рішення може вплинути на права і обов`язки осіб, які не є стороною у справі.

Предметом спору у цій адміністративній справі є правомірність постанови № 3Х/ЛВ/32218/РН/356/ПТ/ПС від 22.11.2024, винесеної Відповідачем за створення перешкод шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.

Рішення суду у цій справі стосуватиметься прав, інтересів та обов`язків сторін.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про те, що доводи представника Відповідача про необхідність залучення в якості третьої особи Головного управління національної поліції у Львівській області до розгляду справи не обґрунтовані, оскільки правовідносини, які виникли між Позивачем та Відповідачем у даній справі не впливають на інтереси третьої особи.

З огляду на вказане, у задоволенні заяви, поданої представником Відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача, слід відмовити.

Керуючись ст.ст.12, 49,171, 248, 256, 257, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви представника Позивача про розгляд справи в порядку загального позовного провадження відмовити.

У задоволенні заяви представника Відповідача про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні Відповідача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Брильовський Р.М.