Справа № 240/23017/25
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2025-10-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 жовтня 2025 року м. Житомир справа № 240/23017/25

категорія 106020200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглядаючи позовну заяву ОСОБА_1 до 1. Військово- лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3. Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та скасування постанови ВЛК, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в Житомирський окружний адміністративний суд з позовом до 1. Військово - лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ; 2. ІНФОРМАЦІЯ_2 ; 3. Військової частини НОМЕР_1 , у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військово лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо проведення неналежного медичного огляду ОСОБА_1 під час мобілізації його на військову службу, в особливий період;

- визнати протиправною та скасувати постанову ВЛК, оформлену у вигляді Довідки №2025-0811-1756-0482-7 від 11 серпня 2025 року про визнання ОСОБА_1 придатним до військової служби;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 видати військовослужбовцю ОСОБА_1 направлення до спеціалізованого військового медичного закладу в сфері Міністерства оборони України на повторний медичний огляд ВЛК, з проведенням при цьому належних обстежень та врахуванням усіх наявних медичних документів про встановлені у нього діагнози та за результатами огляду прийняти нову постанову ВЛК відповідно до вимог "Положення про військово- лікарську експертизу в Збройних Силах України", затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 року № 402, в якій вирішити питання про придатність ОСОБА_1 до військової служби, придатність за станом здоров`я до служби за військовою спеціальністю, до служби у Десантно-штурмових військах, підрозділах спеціального призначення, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з такого.

Так, способи захисту порушених прав фізичної та юридичної особи у сфері публічно-правових відносин визначаються статтею 5 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Наведене узгоджується з повноваженнями суду при вирішенні справи. Зокрема, відповідно до пунктів 1 - 4, 10 частини 2 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Виходячи з цього, для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії суд неодмінно повинен констатувати протиправний характер дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що слугують обов`язку суду зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити дії на відновлення порушеного права позивача.

Суд звертає увагу, що адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен встановити, що у зв`язку з прийнятим рішенням, вчиненням дії чи допущенням бездіяльності суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи інтереси особи у сфері публічно-правових відносин. При цьому, обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів має довести належними та допустимими доказами саме позивач.

Розгляду та задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

При цьому слід зазначити, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних відносин (предмет та підстави позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частиною 2 статті 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з пунктом 4 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно із частиною 1 статті 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Обов`язок щодо визначення (формулювання) позовних вимог, з якими особа звертається до суду за захистом своїх прав, на етапі подання позовної заяви процесуальним законодавством покладено саме на позивача і задля цього законодавцем визначені вимоги до позовної заяви, що містяться в статті 160 КАС України.

Виходячи з приписів КАС України, передумовою для зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є оскарження позивачем та встановлення судом факту допущення відповідачем протиправних дій, рішення чи бездіяльності.

Так, в пункті 2 прохальної частини позову позивач просить визнати протиправною бездіяльність ВЛК щодо проведення неналежного медичного огляду.

Разом з тим, таке формулювання є суперечливим.

У правовому сенсі бездіяльність це невчинення дії, яку суб`єкт владних повноважень був зобов`язаний вчинити. Натомість, неналежне проведення огляду це неналежне вчинення дії, тобто дія відбулася, але з порушенням вимог.

Із змісту позову вбачається, що медичний огляд позивача фактично було проведено, хоча і з можливими порушеннями, що, водночас, потребує доведення. Таким чином, предметом оскарження є не невчинення дії (що є сутністю бездіяльності), а її неналежне виконання. За таких обставин, спір не стосується бездіяльності, а має ознаки оскарження дії суб`єкта владних повноважень, що потребує відповідного уточнення позовних вимог.

Крім того, ставлячи в пункті 4 прохальної частини позову вимогу про зобов`язання Військової частини видати позивачу направлення до спеціалізованого медичного закладу на повторний медичний огляд ВЛК, позивач, разом з тим не обґрунтував у позовній заяві, чи мають місце протиправні дії або бездіяльність військової частини в даному випадку, а також не ставить, відповідну вимогу, якій має кореспондувати вимога про зобов`язання військової частини здійснити відповідні дії.

Також позивач не наводить в мотивувальній частині позову нормативного обґрунтування підстав для виникнення у цього відповідача такого обов`язку.

Суд, окрім наведеного, зауважує, що текст позовної заяви містить певні розбіжності у зазначенні відповідачів. Зокрема, на сторінці 3 позовної заяви Військова частина НОМЕР_1 вказана Відповідачем 4, тоді як у вступній частині позовної заяви вказано всього три відповідачі, з яких Військова частина НОМЕР_1 Відповідач 3.

Так само на сторінках 3, 4 позовної заяви зазначено про те, що позивач звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_3 (Відповідач 3), тоді як у вступній частині позову Відповідачем 3 є Військова частина НОМЕР_1 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідачем не вказаний взагалі.

Як встановлено частиною 4 статті 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Разом з тим, позивачем не в повному обсязі надано докази, що підтверджують викладені у цьому позові обставини. Зокрема, не надано доказів на підтвердження проходження військової служби (належну копію наказу або витягу з нього про зарахування до військової частини).

Позивач також не надав того, що його призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, з метою підтвердження зазначеної ним підстави звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду:

- нового примірника позовної заяви (у кількості відповідно до складу учасників справи) з оформленням та приведенням тексту позову, а також позовних вимог і їх нормативного обґрунтування до Військової частини НОМЕР_1 у відповідність до приписів ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України та висновків суду, викладених у цій ухвалі;

- доказів на підтвердження того, що позивача призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори. У разі відсутності таких доказів слід сплатити судовий збір за подання позову в розмірі, виходячи з окремих та незалежних одна від одної вимог немайнового характеру, або надати інші належні докази для підтвердження обставин, що звільняють позивача від його сплати;

- витяг з реєстру територіальної громади на підтвердження зареєстрованого (задекларованого) місця проживання позивача;

- копію відповідних сторінок паспорта для ідентифікації особи позивача.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Н.М. Майстренко