Справа № 620/8806/25
Суддя: Оксана ТИХОНЕНКО
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2025 року Чернігів Справа № 620/8806/25

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Тихоненко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом Козелецької окружної прокуратури до Чернігівської обласної ради, третя особа: Козелецький геріатричний пансіонат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Козелецька окружна прокуратура звернулась до суду з адміністративним позовом до Чернігівської обласної ради, третя особа: Козелецький геріатричний пансіонат, в якому просить:

визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради (, просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000) щодо не оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., що знаходиться по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, Чернігівського району, Чернігівської області;

зобов`язати Чернігівську обласну раду (, просп. Миру, 43, м. Чернігів, 14000) вжити заходів щодо оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що Козелецькою окружною прокуратурою вивчено стан додержання вимог законодавства в діяльності органів місцевого самоврядування в частині набуття права власності на об`єкти нерухомості, в ході якого встановлено порушення вимог законодавства Чернігівською обласною радою в частині протиправної бездіяльності органу щодо державної реєстрації права комунальної власності на нерухоме майно - споруду площею 123 кв.м., яка розташована по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, Чернігівського району, Чернігівської області.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.08.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами в електронній формі. Ухвалою суду сторонам надано термін для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечень.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позовних вимог відмовити та зазначає, що у відповідача в цій справі не виникло юридично обґрунтованого обов`язку здійснювати дії щодо вжиття заходів щодо оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської обласної ради в особі Чернігівської обласної ради права комунальної власності на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., що розміщена по вул. Братів Гжицьких, буд. 1, с. Часнівці, Чернігівський р-н., Чернігівська обл.

Позивачем подана відповідь на відзив, в якій зазначено аналогічні обставини, викладені в позові.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

У липні 2024 року В.о. керівника Козелецької окружної прокуратури в інтересах держави звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області щодо невжиття заходів з приводу набуття права власності на безхазяйне майно, а саме: споруду площею 123,0 кв.м., яка розташована по вул. Братів Гжицьких, 1, с. Часнівці Чернігівського району Чернігівської області;

- зобов`язати Козелецьку селищну раду Чернігівського району Чернігівської області вчинити дії, спрямовані на набуття права власності на безхазяйне майно шляхом звернення із заявою про взяття на облік до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно та розміщення оголошення про взяття безхазяйного нерухомого майна на облік у друкованих засобах масової інформації, а саме: споруди площею 123,0 кв.м., яка розташована по вул. Братів Гжицьких, 1, с. Часнівці Чернігівського району Чернігівської області.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року у справі №620/9438/24 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 апеляційну скаргу Чернігівської обласної прокуратури на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - залишено без задоволення, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2024 року - залишено без змін.

Як установлено, постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 № 311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю) затверджено перелік державного майна України, яке передається до комунальної власності, до якого включено будинки-інтернати для пристарілих.

Рішенням Чернігівської обласної ради народних депутатів від 14.07.1992 «Про внесення змін до рішення обласної ради народних депутатів від 29.04.1992 «Про власність обласної ради народних депутатів» передано в управління обласній державній адміністрації майно, що знаходилось на балансі виконавчого комітету обласної ради народних депутатів, та об`єкти комунальної власності обласної ради за переліком, до якого, зокрема, включено установу соціального забезпечення Козелецький інтернат, с. Данівка.

На теперішній час Козелецький інтернат, с. Данівка має назву Козелецький геріатричний пансіонат, що знаходиться по вул. Гжицьких братів, 1, с. Часнівці.

Згідно з державним актом на право постійного користування землею від 11.03.2003 № І-ЧН 000183 земельна ділянка розміром 85,565 га, на якій розташований комплекс будівель по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, належить Козелецькому геріатричному пансіонату.

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради передало користувачеві (Козелецький геріатричний пансіонат) в оперативне управління майно, яке перебувало на бухгалтерському обліку установи та знаходиться по вул. Братів Гжицьких, с. Часнівці, що підтверджується відповідним договором на закріплення майна та актом приймання-передачі від 02.09.2005.

Згідно з свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.03.2007 серії ЯЯЯ № 094170 власником комплексу будівель за адресою: вул. Гжицьких братів, 1, с. Часнівці Чернігівського району Чернігівської області є територіальні громади сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради та перебуває в оперативному управлінні Козелецького геріатричного пансіонату.

Згідно з Переліком об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженим рішенням Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VII, Козелецький геріатричний пансіонат є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Відповідно до Положення про Козелецький геріатричний пансіонат Пансіонат є об`єктом права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області. Від імені територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області повноваження власника здійснює Чернігівська обласна рада. Пансіонат відповідно до делегованих власником повноважень перебуває в управлінні Чернігівської обласної державної адміністрації та підпорядковується Департаменту соціального захисту населення Чернігівської обласної державної адміністрації.

Отже, Чернігівська обласна рада є власником цілісного майнового комплексу Козелецького геріатричного пансіонату, який є об`єктом комунальної власності.

Згідно з актом приймання-передачі від 02.09.2005, складеним на підставі Договору на закріплення майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області на праві оперативного управління від 02.09.2005, будівля «бомбосховище», площею 123,0 кв.м., не значиться.

У Переліку об`єктів спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженого рішенням Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VII, зокрема, у Переліку об`єктів нерухомого майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (додаток 2 до рішення Чернігівської обласної ради від 22.05.2020 № 87-23/VІ) зазначена споруда «бомбосховище», площею 123,0 кв.м., також відсутня.

Разом з тим, згідно з планом земельної ділянки Козелецького геріатричного пансіонату на території земельної ділянки, яка перебуває у останнього на праві постійного користування, значиться споруда «бомбосховище», площею 123,0 кв.м.

У додатку 15 «План» до Технічного паспорту на спеціалізований житловий будинок № 1 літ. А по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, власником якого є територіальна громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради в оперативному управлінні Козелецького геріатричного пансіонату, зображена схема бомбосховища з позначкою літера «Ю».

Крім того, у додатку 17 «Журнал підрахунку площі бомбосховища» цього ж Технічного паспорту зазначено загальну площу бомбосховища 123 кв.м.

З огляду на викладене, зазначена споруда - «бомбосховище», площею 123,0 кв.м., знаходиться на території майнового комплексу Козелецького геріатричного пансіонату.

Окрема споруда площею 123,0 кв.м., не може бути безхазяйним майном, оскільки розташований комплекс будівель по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці переданий Козелецькому геріатричному пансіонату в оперативне управління в цілому. Саме Чернігівська обласна рада є власником цілісного майнового комплексу Козелецького геріатричного пансіонату, який є об`єктом комунальної власності.

Аналогічний висновок викладено у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2025 у справі № 620/9438/24.

В зв`язку з зазначеним, Козелецькою окружною прокуратурою на адресу Чернігівської обласної ради направлено листа від 31.03.2025 №50-77-1373ВИХ-25 з проханням вжити заходів щодо оформлення права комунальної власності на споруду площею 123 кв.м, яка розташована на території Козелецького геріатричного пансіонат, по вул. Гжицьких братів,1, с. Часнівці, Чернігівського району.

Відповідно до листа управління комунального майна Чернігівської обласної ради від 05.05.2025 №01-321 право власності на споруду площею 123 кв.м. не зареєстровано за Чернігівською обласною радою, оскільки вказана споруда не належить до об`єктів комунальної власності області.

Відповідно до листа Фонду державного майна України від 03.07.2025 №10-62-17018 відомості про нерухоме майно за місцезнаходженням с. Часнівці, вул. Гжицьких братів, 1, від суб`єктів управління до Фонду з метою внесення до Реєстру не надавалися.

Окрім того, з`ясовано, що на замовлення управління комунального майна Чернігівської обласної ради ФОП ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт TI01:5687-6775-9915-5804 від 31.03.2025 на будівлі, які перебувають у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.03.2007 Серія ЯЯЯ№094170.

У вказаному технічному паспорті будівля площею 123 кв.м. відсутня.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі згаданого технічного паспорту, свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.03.2007 за Чернігівською обласною радою зареєстровано 29.05.2025 та 09.06.2025 право власності на будівлі.

Проте, право власності на будівлю площею 123 кв.м ні за ким не зареєстроване.

Надаючи правову оцінку обставинам справи суд зазначає таке.

Відповідно до статті 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді.

Право на звернення прокурора або його заступника до суду в інтересах держави передбачене статтями 2, 23 Закону України Про прокуратуру та статтею 53 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог статті 23 Закону України Про прокуратуру, представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави.

Обираючи форму представництва, прокурор визначає, у чому полягає порушення або загроза порушення інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту.

Відповідно до положень ч. ч. 3, 4, 5 ст. 53 КАС України прокурор у визначених законом випадках звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження по якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві в і такому разі набуває статусу позивача.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 у справі №1-1/99 «державні інтереси» є оціночним поняттям, у зв`язку з чим прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 8 Конституції України охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Згідно із ст. 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Правовідносини, пов`язані з набуттям права власності на майно та його державною реєстрацією регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 01.07.2004, Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦК України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні й нематеріальні блага.

Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення (ст. 179, ч. 1 ст. 181 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі ст. 74 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи та посадові особи місцевого самоврядування несуть відповідальність за свою діяльність перед територіальною громадою, державою, юридичними і фізичними особами.

Згідно з ч. 1 ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності, вирішують інші питання місцевого значення, віднесені до їхньої компетенції.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, ст. 324 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Органи місцевого самоврядування, здійснюючи функції власника від імені Українського народу, повинні розпоряджатися майном виключно в інтересах Українського народу та з безумовним та цілковитим дотриманням вимог законодавства.

Відповідно до ст. 327 Цивільного кодексу України у комунальній власності може перебувати майно, яке належить територіальній громаді. Управління таким майном здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження.

Підставою для набуття права комунальної власності є передача майна територіальним громадам безоплатно державою, іншими суб`єктами права власності, а також майнових прав, створення, придбання майна органами місцевого самоврядування в порядку, встановленому законом.

Юридична особа публічного права набуває право власності на майно, передане їй у власність та на майно, набуте нею у власність на підставах, не заборонених законом (ст. 329 ЦК України).

Згідно зі ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Системний аналіз указаних норм законодавства засвідчує, що органи місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень повинні забезпечувати реалізацію державної політики у сфері володіння, користування і розпорядження об`єктами комунальної власності на відповідній території, у тому числі щодо реєстрації права власності на об`єкти, що знаходяться у їх адміністративних межах.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952) загальними засадами державної реєстрації прав є обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

У силу вимог ст. 5 вказаного Закону у Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливо без їх знецінення та зміни призначення, а саме: підприємства як єдині майнові комплекси, житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації підлягають: 1) право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; 2) речові права на нерухоме майно, похідні від права власності: право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій); право господарського відання; право оперативного управління; право постійного користування та право оренди (суборенди) земельної ділянки; право користування (найму, оренди) будівлею або іншою капітальною спорудою (їх окремою частиною), що виникає на підставі договору найму (оренди) будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладеного на строк не менш як три роки; право довірчої власності (крім права довірчої власності як способу забезпечення виконання зобов`язань); інші речові права відповідно до закону; 3) виключено. 4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва: заборона відчуження та/або користування; арешт; іпотека; вимога нотаріального посвідчення договору, предметом якого є нерухоме майно, встановлена власником такого майна; податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва; інші обтяження відповідно до закону.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ч. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону № 1952 у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні: державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державний реєстр прав - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.

Законом № 1952 встановлено, що загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема, гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав, внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом.

Особливістю виникнення права власності на нерухоме майно є обов`язкова державна реєстрація такого права.

Однак, на сьогодні, непоодиноким випадком є відсутність оформленого права власності на об`єкти нерухомого майна збудовані ще у попередній період. А відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно являється ознакою відсутності самого права на це майно.

Норми абзаців першого та другого частини п`ятої статті 12 Закону № 1952 передбачають, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.

Підтвердження факту наявності в особи певних речових прав забезпечується шляхом використання Державного реєстру прав, а саме отримання відомостей з нього в режимі реального часу.

Згідно з частиною першою статті 32 Закону № 1952 інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою, загальнодоступною та платною, крім випадків, передбачених Законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 Закону № 1952 державна реєстрація права власності та інших речових, прав проводиться в межах Автономної Республіки Крим, області, міст Києва та Севастополя за місцезнаходженням нерухомого майна.

Відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» на об`єкт нерухомості виникає право власності саме після внесення даних до Реєстру.

Отже, речові права на споруду площею 123 кв.м. підлягають державній реєстрації відповідно до закону.

Усупереч наведеному, право власності на вказану споруду, відповідачем не оформлено, чим допущено протиправну бездіяльність.

Пунктами 6, 7, 44 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127, передбачено, що державна реєстрація прав проводиться за заявою заявника шляхом звернення до суб`єкта державної реєстрації прав або нотаріуса.

Для державної реєстрації прав заявник подає оригінали документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачені Законом № 1952, іншими законами України та цим Порядком.

Реєстрація права власності на споруду не тільки надає статус власника такого об`єкта, але і утворює обов`язки щодо його захисту, збереження, проведення за необхідності ремонтних робіт, виділення на ці цілі бюджетних коштів тощо.

Однак, Чернігівською обласною радою не вжито жодних заходів щодо реєстрації права власності на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., яка знаходиться на території Козелецького геріатричного пансіонату, по АДРЕСА_1 .

Невжиття відповідачем заходів щодо оформлення речового права на вищезазначений об`єкт не сприяє запобіганню руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпеченню захисту, збереженню, утриманню, відповідному користуванню, ремонту об`єкта.

Законність, пропорційність та своєчасність є одними із критеріїв, за яким адміністративний суд надає оцінку діям чи бездіяльності відповідача, відповідно до яких суттєвим є дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), дії повинні бути вчинені протягом розумного строку, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У силу частини 3 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд робить висновок про наявність правових підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст.139, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Козелецької окружної прокуратури до Чернігівської обласної ради, третя особа: Козелецький геріатричний пансіонат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Чернігівської обласної ради щодо не оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., що знаходиться по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, Чернігівського району, Чернігівської області.

Зобов`язати Чернігівську обласну раду вжити заходів щодо оформлення за територіальними громадами сіл, селищ, міст Чернігівської області в особі Чернігівської обласної ради права комунальної власності (речового права на майно) на нерухоме майно споруду площею 123 кв.м., що знаходиться по вул. Гжицьких братів, 1 с. Часнівці, Чернігівського району, Чернігівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Козелецька окружна прокуратура (вул. Євгенія Лоскота, 1,с-ще Козелець,Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,17000, код ЄДРПОУ ).

Відповідач: Чернігівська обласна рада (просп. Миру, 43,м. Чернігів,Чернігівська обл., Чернігівський р-н,14000, ).

Третя особа: Козелецький геріатричний пансіонат (вул. Гжицьких братів, 1, с. Часнівці, Чернігівський район, Чернігівська область, 17005, ).

Повне судове рішення складено 06.10.2025.

Суддя Оксана ТИХОНЕНКО