Справа № 332/1311/24
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2025-09-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

25 вересня 2025 року м.Дніпросправа № 332/1311/24 2-а/332/2/25

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у справі № 332/1311/24 (2-а/332/2/25) (суддя Погрібна О.М.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «ДНІПРО МІЛК ГРУП» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 19 лютого 2024 року серії АА № 00017237 Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.1321 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначалось, що перевищення навантаження на одиночну вісь транспортного засобу не мало місце, оскільки зафіксовані в постанові показники навантаження на осі суперечать технічним характеристикам використаних в перевезенні транспортних засобів та законам фізики для статичних або рухомих з постійною швидкістю об`єктів (транспортних засобів). Також вважав, що наведені в постанові заміри навантаження на осі транспортних засобів, які використовувались в автомобільному перевезенні, за наслідками якого відповідачем було встановлено адміністративне правопорушення, вказують на їх неправдоподібність та неймовірність, що могло були наслідком виключно короткочасного впливу об`єктивних факторів зміщення в момент виконання замірів маси напівпричепу та рідини на сідло тягачу, і як наслідок на ось 2 сідельного тягачу, внаслідок гальмування транспортних засобів. Крім того, на маршруті виконання перевезень було розташовано 4 пункти вагового контролю, при цьому лише на одному з 4 пунктів вагового контролю було зафіксовано наведене в оскаржуваній до суду постанові перевищення навантаження на вісь 2 тягачу.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року позовні вимоги позивача задоволено, скасовано оскаржену позивачем постанову відповідача.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального права, скаржник просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

В апеляційній скарзі зазначає, що законодавством України не передбачено проведення повірки при встановленні приладів автоматичних для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантажень на вісь, оскільки при їх встановленні проводиться процедура відповідності, про що видається відповідний сертифікат. Відповідно, технічні засоби фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі відповідають вимогам, встановленим чинним законодавством України, на підтвердження чого відповідачем надані копії сертифікатів. Відповідачем не надавались сертифікати відповідності, оскільки на момент вчинення правопорушення вони уже втратили чинність. Як наслідок в матеріалах справи містяться відповідні свідоцтва про повірку, видані ДП «Харківського регіонального науково-виробничого центру стандартизації, метрології та сертифікації», як підтвердження того, що засіб вимірювальної техніки відповідає визначеним стандартам: №04/4445 чинне до 22.11.2024 за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ OIML R 134-1:2010 Прилади автоматичні для зважування дорожніх транспортних засобів у русі та вимірювання навантаження на вісь. Частина 1. Загальні технічні вимоги та методи випробування (OIML R 134-1:2006); Особливостей застосування засобів вимірювальної техніки немає. №1627 чинне до 22.11.2024 - за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ТУ та ДСТУ 8809:2018. №1626 чинне до 22.11.2024 - за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8809:2018. Також вказує, що справа не відноситься до категорії складних, підготовка до справи не потребувала дослідження значного обсягу законодавства, судової практики чи опрацювання великого обсягу документів, тому підстави для стягнення правничої допомоги в розмірі 5 000 грн. у суду першої інстанції були відсутні.

Представником позивача було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст.311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

З Єдиного державного реєстру транспортних засобів встановлено, що власником транспортного засобу DAF CF 85.410 , ДНЗ НОМЕР_1 є ОСОБА_1 згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

На підставі товарно-транспортної накладної від 03.02.2024 вказаним вище транспортним засобом здійснювалось перевезення ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» () за маршрутом: СФГ «УРОЖАЙ» (Сумська область, Роменський район, село Лучка село Василевка) ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» (Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Томаківка, вулиця Комунальна, 10), водій Тонкошкур, посвідчення водія НОМЕР_2 .

За цією ТТН було здійснене вантажне перевезення молока масою брутто в кількості 36,565т при вазі нетто вантажу 21,012т, вага транспортного засобу 15,553т.

За результатами розгляду відомостей з матеріалів інформаційного файлу, створених системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, зав. №7, старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко Ольгою Володимирівною, складено постанову у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України (серія АА № 00017237 від 19.02.2024р.).

З фабулою постанови 06.02.2024 о 8 год 45 хв., за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, зафіксовано транспортний засіб DAF CF 85.410, ДНЗ AP8097KB із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 8.835% (1.016 тон), при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 11.5 тон, відповідальність за яке передбачена положеннями ч.2 ст.132№ КУпАП.

Постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн..

Позивач, вважаючи постанову про адміністративне правопорушення протиправною, звернувся до суду з позовом про її скасування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 29 Закону України «Про дорожній рух» № 3353-XII встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 879 від 27.06.2007 р. «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» (Порядок №879).

У розумінні Порядку № 879 великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 №1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки (підпункт 3 пункту 2 Порядку № 879).

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Відповідно до статті 33 Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 р. №2862-IV рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 22.5 Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м, за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т, навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Частиною другою статті 1321 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Відповідно до статті 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 1321 КУпАП.

Згідно зі статтею 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.

Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 122-2, частинами 2, 3 статті 1321 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.

Відповідно до частини четвертої статті 279-5 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи встановлено, що на підставі товарно-транспортної накладної від 03.02.2024р. вказаним вище транспортним засобом перевезення здійснювалось ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» () за маршрутом: СФГ «УРОЖАЙ» (Сумська область, Роменський район, село Лучка село Василевка) ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» (Дніпропетровська область, Нікопольський район, смт. Томаківка, вулиця Комунальна, 10), водій Тонкошкур, посвідчення водія НОМЕР_2 .

За цією ТТН було здійснене вантажне перевезення молока масою брутто в кількості 36,565т при вазі нетто вантажу 21,012т, вага транспортного засобу 15,553т..

Згідно з наданим позивачем GPS-трекінгу, перевезення вказаного вантажу здійснювалось за наступним маршрутом:

- с. Лучка -> м. Ромни -> с. Андріяшівка -> с. Лохвиця -> м. Пирятин -> м. Лубни -> с. Решетилівка -> смт. Царичанка -> м. Кам`янське -> смт Томаківка, на якому встановлено 3 пункти фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті (далі WIM).

- WIM 77 (Полтавська, Р-60 км 165+000);

- WIM 8 (Полтавська, Н-31 км 122+000);

- WIM 20 (Дніпропетровська, М-30 км 949+608).

На пункті фіксації адміністративних порушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті WIM 20 (Дніпропетровська, М-30 км 949+608) було зафіксовано в автоматичному режимі перевищення вагових параметрів, за наслідком чого компетентною особою було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00017237 від 19.02.2024.

Слід звернути увагу, на відсутність перевищення вагових параметрів при зважуванні на інших пунктах автоматичного зважування.

Згідно оскарженої постанови, правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 20, WAGA-WIM35 зав. №7, який пройшов повірку у встановленому законодавством порядку, що підтверджується сертифікатом UA.TR.113-0619-21 від 13.04.2021 терміном дії - до 12.04.2031, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 1626, свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 04/4445 та свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки від 22.11.2023 № 1627.

Механізм фіксації адміністративного правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі здійснювався відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 № 1174 (надалі - Порядок № 1174).

Порядком № 1174 передбачено, що автоматичний пункт фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті комплекс технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Відповідно до п. 12 цього Порядку автоматичний пункт може забезпечувати, зокрема: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу); фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей).

Основним доказом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 1321 КУпАП є автоматично зафіксовані показання технічних приладів, технічних засобів, що працюють в автоматичному режимі, та мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Оскаржена постанова містить результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, зокрема, фотозображення спереду транспортного засобу та посилання на ідентифікатор доступу для ознайомлення з зображеннями транспортного засобу в момент правопорушення, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей - 5 шт.; спарені колеса - 2 вісь; відстань між вісями 1-2: 3790 мм, 2-3: 4640 мм; 3-4: 1310 мм; 4-5: 1310мм; навантаження на вісь 1 - 7500 кг, 2 - 14900 кг, 3 - 4850 кг, 4 - 4750 кг, 5 - 4650 кг; загальна маса - 36650 кг; виміряні з урахуванням похибки вагові параметри транспортного засобу навантаження на одну вісь 12516 кг; наведена формула розрахунку.

Інформаційна картка габаритно-вагового контролю містить фіксацію державних номерних знаків, відомості щодо транспортного засобу DAF CF 85.410, днз НОМЕР_1 та його власника, загальної ваги, навантаження на одиночні осі та на строєну вісь. Визначено тип ТЗ з напівпричепом. Відомості щодо напівпричепа, фіксація загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), як це передбачено Порядком №1174, відсутні.

Так, представник позивача звертався до Державної служби України з безпеки на транспорті з метою отримання інформації щодо кількості автоматичних пунктів ваго-габаритного контролю за маршрутом, за яким ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» здійснювалося перевезення вантажу з обов`язковим отриманням на кожний автоматичний пункт ваго-габаритного контролю інформації щодо їх придатності для використання для зважування рідких продуктів.

Державна служба України з безпеки на транспорті у своїй відповіді на адвокатський запит рекомендувала звернутися до Державного агентства відновлення та розвитку інфраструктури України, як розпорядника інформації щодо автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті.

Відповідно до інформації, зазначеної у відповіді на адвокатський запит, Державне агентство відновлення та розвитку інфраструктури України повідомило, що Агентство відновлення не є замовником будівництва майданчиків для автоматичного зважування у русі WIM. Балансоутримувачами комплексів WIM є Служби відновлення та розвитку інфраструктури у областях, які у свою чергу, укладають у встановленому законодавством порядку договори з відповідними підрядними організаціями пов`язаними з будівництвом, ремонтом, технічним обслуговуванням комплексів. А тому для отримання документів та інформації радило звернутися до Служб відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській та Полтавській областях, які є балансоутримувачами комплексів WIM.

Відповідно до інформації, зазначеної в листах Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Полтавській області від 29.11.2024р. (вих. № 1100/09 2173/-09/217-2082) та від 04.12.2024р. (вих. № 1116/09 2173/-09/217-2117) прилади автоматичні для зважування в русі WIM 8 (Полтавська, Н-31 км 122+000) WIM 77 (Полтавська, Р-60 км 165+000) для зважування рідких продуктів не сертифікувалися.

Відповідно до інформації, зазначеної в листі Служби відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області від 23.12.2024р. (вих. № 1-11/3366) на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 Стрий Умань Дніпро Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) км 949+608 розташований автоматичний пункт ваго-габаритного контролю «WAGA», (АПВГК «WAGA»), найменування вагового пристрою: ваговий пристрій «WAGAWIM35» (у складі автоматичного пункт ваго-габаритного контролю «WAGA», серійний номер АПВГК: 7, порядковий номер АПВГК в системі Замовника: WIM 20.

Відповідно до інформації, зазначеної на маркувальних табличках приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі «WAGAWIM35», підсистеми ідентифікації транспортних засобів ANPR-WIM35, підсистеми габаритного контролю транспортних засобів SIZEWIM35 зазначено, що не призначений для використання для зважування рідких продуктів.

Служба відновлення та розвитку інфраструктури у Дніпропетровській області, як балансоутримувач комплексів WIM, звернулась за роз`ясненнями до підрядної організації з експлуатаційного утримання комплексів WIM ТОВ «МІЖНАРОДНІ ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ ТРАНСПОРТНІ СИСТЕМИ», яке в свою чергу в серпні 2024 року звернулось за роз`ясненнями до Національного наукового центру «ІНСТИТУТ МЕТРОЛОГІЇ» щодо можливості використання приладу автоматичного для зважування дорожніх транспортних засобів у русі WAGA-WIM35 для зважування рідких продуктів.

Відповідно до інформації зазначеної в листі-роз`яснені Національного наукового центру «Інститут метрології» від 28.08.2024 № 160/15-1497 інформація в сертифікаті перевірки типу щодо зважування рідких продуктів наведена відповідно до досліджень, проведених під час перевірки типу згаданих ЗВТ (під час проведення робіт з перевірки типу дослідження щодо відповідності ЗВТ встановленим вимогам при зважуванні рідких продуктів не проводились). Для встановлення можливості зважування рідких продуктів необхідно провести додаткові випробування з урахуванням вимог, в тому числі, до під`їзних шляхів, викладених у ДСТУОІМЬ R 134-1. Такі додаткові дослідження можуть бути проведені за ініціативою виробника продукції.

Таким чином, в маркувальній табличці автоматичного пункту ваго-габаритного контролю «WAGA» (АПВГК «WAGA»), найменування вагового пристрою: ваговий пристрій «WAGA-WIM35» (у складі автоматичного пункт ваго-габаритного контролю «WAGA», Серійний номер АПВГК 7, з порядковим номером АПВГК в системі Замовника WIM 20, розташованого на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-30 Стрий - Умань - Дніпро - Ізварине (через мм. Вінницю, Кропивницький) км 949+608 зазначено: Не для використання для зважування рідких продуктів.

З урахуванням того, що відповідачем жодним чином не спростовувався факт здійснення перевезення ТОВ «ДНІПРО МІЛК ГРУП» молока, яке відноситься за своїми фізико-хімічними властивостями до рідких продуктів, а ваговий пристрій не може використовуватись для зважування рідких продуктів, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що оскаржена постанова є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП, оскільки при розгляді справи не доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад правопорушення, за яке законом встановлено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач при вирішенні питання про наявність чи відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.1321 КУпАП, без достатніх підстав виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Щодо розподілу судом судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Колегія суддів, дослідивши надані позивачем документи, приходить до висновку, що позивачем підтверджено понесення судових витрат на правничу допомогу у даній справі.

Враховуючи характер та обсяг виконаної адвокатом роботи, виходячи з критерію розумності, пропорційності та співмірності розподілу витрат на правничу допомогу суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявлені представником позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. є співмірними зі складністю адміністративної справи та часом витраченим на надання правничої допомоги, у зв`язку з чим підлягали стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив та дійшов обґрунтованого висновку про протиправність оскарженої постанови та необхідність її скасування, із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ч.3 ст.272, ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 березня 2025 року у справі № 332/1311/24 (2-а/332/2/25) - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає відповідно до ч.3 ст.272 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак