Справа № 420/4920/25
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4920/25
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Каравана Р.В.

за участю секретаря судового засідання - Мілєвої М.С.,

представника позивача - Бороденка М.С.,

представника відповідача - Болтушенка А.О.

розглянув у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНЛАЙН ХІМІЯ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРІНЛАЙН ХІМІЯ" до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, у якій позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці ««Про коригування митної вартості товарів» № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 р.

визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» та № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000351 від 14.08.2024 р.;

визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000369 від 22.08.2024 р.;

стягнути з Відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 04.03.2024 року між ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», як покупцем, та GREENLINE CHEMICALS Ltd, як продавцем, укладено контракт № 04032024, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець придбати товар у власність.

14.08.2024 р. до пп "Одеський морський торговельний порт" ВМО № 4 мп "Одесапорт" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №04032024 від 04.03.2024 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA46U4 від 14.08.2024 р.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 1/14 від « 14» серпня 2024 р. з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем, склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000351 від 14.08.2024 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 р.

21.08.2024 р. до пп "Одеський морський торговельний порт" ВМО № 4 мп "Одесапорт" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №04032024 від 04.03.2024 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення наступну митну декларацію № 24UA89U4 від 21.08.2024 р.

На повідомлення митного органу про необхідність надати додаткові документи Позивачем було надано відповідь № 1/22 від « 22» серпня 2024 р. з поясненнями щодо кожного пункту зауважень.

Відповідач, здійснивши процедуру консультацій із Позивачем, склав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000369 від 22.08.2024 р. та рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 р.

Вважаючи безпідставними та неправомірними твердження контролюючого органу в оскаржуваних рішеннях № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 р. та № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 р., позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач з поданим позовом не погодився, вважає його необґрунтованим, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. У поданому до суду відзиві зазначає, що декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію (МД) 24UA46U4 від 14.08.2024 року, 24UA89U4 від 21.08.2024 року відповідно до якої за умовами поставки на митну територію України надійшов товар ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» а саме:

1. Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODA ASH DENSE / кальцинована сода гранульована (безводний карбонатдинатрію в гранулах) - 495000 кг. CAS NUMBER: 497-19-8. EINECS NUMBER: 207-838-8. Хімічний склад: Na2CO3 - 99.73% Na2O - 58.32% Пакування: 396 біг-бегів по 1250 кг. Без піддонів. Фірма виробник: "ETI SODA A.S. "Торговельна марка: нема даних. Країна виробництва: TR, Туреччина.

2. Продукт неорганічної хімії карбонати натрію: SODA ASH DENSE / кальцинована сода, щільна (безводний карбонат динатрію у вигляді легкосипких білих гранул) - 495,000 тонн. Хімічний склад: Na2CO3 -99,67%. CAS №497-19-8. Всього вага нетто: 495'000 кг. Не є товаром військового призначення та товаром подвійного використання. Торгова марка: ETI SODA. Виробник: ETI SODA A.S. Країна виробництва: TR.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митні декларації (МД) № 24UA46U4 від 14.08.2024 року, 24UA89U4 від 21.08.2024 року. Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) 24UA46U4 від 14.08.2024 року, 24UA89U4 від 21.08.2024 року позивачем надані документи зазначені в графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями № 24UA46U4 від 14.08.2024 року, 24UA89U4 від 21.08.2024 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту.

На підставі ч.3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, п. 2.3 Правил заповнення декларації митної вартості, які затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599, Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

До митного органу надійшли листи ТОВ ГРІНЛАЙН ХІМІЯ від 14.08.2024 № №1/14 та від 22.08.2024 вих.№ 1/22 яких було зазначено, що інших документів надаватись не буде. Враховуючи вищезазначене, декларантом не подано усіх з витребуваних митним органом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 3 ст. 53 МКУ. Також декларантом не спростовано наявні розбіжності у документах. Згідно ч. 6 ст. 54 МКУ митні ограни України можуть відмовити у митному оформленні.

Оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями (МД) 24UA46U4 від 14.08.2024 року, 24UA89U4 від 21.08.2024 року містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

По митним декларація № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 року, по № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року, у відношенні товарів застосували резервний метод (метод 2 ґ) та у відповідності до ч.2 ст. 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI Одеською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 року, по № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій вказано, що у відзиві на позовну заяву Відповідачем переважно лише дублюється зміст оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 р. та № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 р., щодо наявності розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутності всіх відомостей що підтверджують числові значення митної вартості, однак не наводиться жодних доводів на спростування переважної більшості аргументів адміністративного позову щодо протиправності відповідних тверджень митного органу.

Так, доводи наданого відзиву обмежені суто твердженнями Відповідача про наявність інформації, отриманої за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор».

Просте з таким твердженнями він погодитись не може, та просить суд звернути увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих декларантом товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товарів і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товарів за першим методом визначення їх митної вартості.

Від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких зазначено, що твердження Позивача про те, що оскаржене рішення є неправомірним не відповідає дійсності та є безпідставним, так як Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 року, UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року складені посадовою особою митного органу відповідно до чинного законодавства України та відповідно до рекомендацій Державної митної служби України; щодо своєї форми - Рішення повністю відповідає Наказу № 598 від 24.05.2012 Міністерства фінансів України «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», в графі 33 Рішення детально розписані фактичні обставини справи, наведено належні пояснення щодо розбіжностей в наданих ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до митного оформлення документах, наведено повну інформацію щодо джерел, які використовувалися при визначені митної вартості оцінюваних товарів, отриману за результатами здійснення митного контролю із зазначенням номерів відповідних митних декларацій, яка міститься у спеціалізованому програмно-інформаційному комплексі Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), АСМО «Інспектор», та також обґрунтовано позицію митного органу посилаючись на відповідні норми митного законодавства України.

Вважає, що Одеська митниця під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 року, UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року діяла у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушувала права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ».

Зазначає, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 29 090,71 грн. становить 9,60 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 1 січня 2025 року, або 3,63 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 606 годин роботи.

Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 29 090,71 грн. є завищеним, становить надмірний тягар для відповідача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям розумності, співрозмірності.

Від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких останній вказує, що відповідно до пп. 3.1 та 3.2 Контракту № 04032024 від 04.03.2024 року, сплата за Товар можлива за Проформою - інвойсом, що вважається попереднім узгодженням його кількості, ціни та вартості партії. Проформа інвойс при відвантаженні Товару повинна бути підтверджена або відкоригована відповідним Інвойсом на дану партію Товару, який являється невід`ємною частиною даного Контракту. Оплата за товар здійснюється на умовах та строки, що вказані в Інвойсі за кожну окрему партію товару. Можлива оплата за Товар за Проформоюінвойсом, що повинна бути підтверджена або відкоригована при відвантаженні Товару відповідним Інвойсом на дану партію Товару.

Загальна сума зобов`язань за проформами-інвойсами № GB-2024-115 (на суму 330 000,00 USD) та № GB-2024-122 (на суму 412 500,00 USD) була оплачена частково шляхом передоплати, а частково після фактичного отримання декількох партій товару. При цьому вказані проформи були виставлені до завантаження товару та, відповідно, не містили інформації про назву судна, пакувальні листи чи коносаменти. З метою належного документального оформлення продавцем були складені комерційні (відвантажувальні) інвойси № WD1975 від 25.07.2024 р. та № WD1976 від 16.08.2024 р., які остаточно визначили кількість та вартість відвантаженого товару.

Наявні в матеріалах справи комерційні (відантажувальні) інвойси № WD1975 від 25.07.2024 р. та № WD1976 від 16.08.2024 р. не містять жодних розбіжностей щодо кількості та вартості задекларованих Позивачем товарів, в порівняні з відомостями зіставних пакувальних листів № WD1975 від 25.07.2024 р. та № WD1976 від 16.08.2024 р.

Зазначає, що різниця в цінах, відображена в експортних деклараціях виробника, не може мати правового значення для визначення митної вартості товару, що постачається декларанту, оскільки ці відомості стосуються іншої господарської операції та інших договірних відносин, та на такі обставини Позивач у спірних правовідносинах не мав можливості жодним чином вплинути.

Більше того, експортна декларація країни відправлення відповідно до чинного законодавства може використовуватися митним органом України лише як допоміжний документ для уточнення окремих показників основних документів. Вона не може бути самостійним і визначальним джерелом для встановлення митної вартості товарів, які поставлялися декларанту за контрактом із «GREENLINE CHEMICALS» LTD.

Зазначає, що у спірних правовідносинах мав місце випадок, за якого на дві партії товарів, за якими вже було заброньовано місце на судні за коносаментами №8 та №9, були видані два сертифікати аналізу що двох партій товарів в одну й ту ж дату - 05.08.2024 р., у зв`язку з чим такі партії товарів в подальшому було фактично навантажені на судно у порядку випадкової послідовності згідно коносаментів, оскільки містили абсолютно тотожні вартісні та кількісні характеристики.

В свою чергу, як вже зазначалося проформи-інвойси, мають виключно попередній характер, використовуються для узгодження ціни та обсягів поставки, і тільки після їх затвердження формуються комерційні інвойси, які є остаточними документами, що визначають ціну та вартість товару. Відтак, дати проформ інвойсів жодним чином не можуть ставитися у пряму залежність від дат експортних декларацій чи сертифікатів аналізу.

Таким чином, різниця у датах, має виключно технічний та формальний характер, не впливає на ідентифікацію товару, не спотворює інформацію про його вартість та не змінює числових значень складових митної вартості.

Зазначає, що поставка товарів у спірних правовідносинах здійснювалась на умовах Інкотермс CPT, згідно з якими вбачається, що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та оплатити всі витрати, необхідні для доставки товару до вказаного порту призначення, у тому числі і фрахт. Таким чином, у ціну товару включена вартість перевезення.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справа розподілена на суддю Токмілову Л.М.

21.02.2025 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

25.02.2025 позивач усунув недоліки, які стали підставою для залишення позову без руху.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 05.03.2025 провадження у справі відкрито. Суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

У зв`язку із перебуванням головуючого судді Токмілової Л.М. з 20.05.2025 у довготривалій соціальній відпустці, що підтверджується даними табелю обліку робочого часу та службовою запискою начальника відділу управління персоналом Одеського окружного адміністративного суду від 21.05.2025. Призначено повторний автоматизований розподіл справи № 420/4920/25.

27.05.2025 за результатами повторного автоматизованого розподілу справи визначено головуючого суддю для її розгляду Каравана Р.В.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадження).

Представником відповідача 17.06.2025 через систему «Електронний суд» подано клопотанням про розгляд справи за правилами загального провадження (зареєстровано канцелярією суду 19.06.2025).

Ухвалою суду від 25.06.2025 клопотання представника відповідача про розгляд справи за правилами загального провадження задоволено. Вирішено розгляд справи №420/4920/25 проводити за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато спочатку.

Протокольною ухвалою суду від 23.07.2025 закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 13.08.2025 року.

Протокольною ухвалою суду від 13.08.2025 оголошено перерву та призначено судове засідання по вказаній справі на 12 год. 00 хв. 20.08.2025.

Протокольною ухвалою суду від 20.08.2025 перенесено судове засідання по вказаній справі на 14 год. 00 хв. 03.09.2025.

Протокольною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 відкладено судове засідання у справі на 12 год. 00 хв. 26 вересня 2025 року.

В судовому засіданні представники сторін підтримали доводи, вказані у заявах по суті справи та своїх письмових поясненнях.

Представник позивача підтримав позов, просив його задовольнити, наголошуючи на протиправності спірних рішень, прийнятих відповідачем.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, просив у його задоволенні відмовити.

Протокольною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.09.2025 суд перейшов до стадії ухвалення рішення та відклав ухвалення та проголошення рішення до 16 год. 00 хв. 06 жовтня 2025 року.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Суд, дослідивши матеріали справи та обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги і заперечення, а також ті, які мають інше значення для вирішення справи, повно, всебічно та об`єктивно дослідив докази у справі

ВСТАНОВИВ:

04.03.2024 року між ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», як покупцем, та GREENLINE CHEMICALS Ltd, як продавцем, укладено контракт № 04032024, за умовами якого продавець зобов`язується продати, а покупець оплатити і прийняти у власність Товар:

- бікарбонат натрію;

- карбонат натрію (кальцінована сода, щільна у вигляді гранули або порошку);

- монокальційфосфат;

- каустична сода (пластівці або гранула);

- магнезія випалена (спечена);

- лимонна кислота моногідрат; натрію перкарбонат з покриттям;

-магнію сульфат гептагідрат.

14.08.2024 р. до ПП "Одеський морський торговельний порт" ВМО № 4 МП "Одесапорт" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №04032024 від 04.03.2024 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA46U4 від 14.08.2024 р., за якою були надані наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) № WD1975 від 25.07.2024 р.;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № GB-2024-115 від 16.07.2024 р.;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № WD1975 від 25.07.2024 р.;

- Коносамент (Bill of lading) № 9 від 04.08.2024 р.;

- Навантажувальний документ (Bordereau) Генеральний акт №1 від 12.08.2024 р.;

- Сертифікат про походження товару № B 1493556 від 25.07.2024 р.;

- Некласифікований комерційний документ ЦІНОВА ПРОПОЗИЦІЯ № 5 ВІД 21.06.2024 Р.;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару: 491698855 від 16.07.2024 ;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару: 492201351 від 22.07.2024;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару: 492595516 від 25.07.2024;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 04032024 від 04.03.2024 р.;

- Договір про надання послуг митного брокера № 60 від 20.02.2024 р.;

- Інші некласифіковані документи сертифікат аналізу Certificate of Analysis № 4188- від 05.08.2024 р.

- Інші некласифіковані документи MSDS від 06.07.2020 р.;

- Копія митної декларації країни відправлення № 24160400EX00069022 від 25.07.2024 р.

Митним органом під час митного оформлення на адресу декларанта позивача було надіслано повідомлення про необхідність надати додаткові документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контр контрактом) про поставку товарів, митна Вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та с умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс прайс-листи) виробника товару;

7) висновки про якісні та вартісні Характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та або інформація біржових організацій про вартість товару;

8) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Позивачем на вказане повідомлення було надано відповідь № 1/14 від « 14» серпня 2024 р. з поясненнями щодо виявлених митним органом зауважень разом з рахунком-проформою GB-2024-115-2 та вказано, що інших документів надаватись не буде.

За наслідками отримання вказаної відповіді відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 року, яке зокрема обґрунтовано тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 ціна товару включає в себе: вартість товару, вартість пакування товару, маркування, оформлення товаросупровідних документів, навантаження на транспортній засіб, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування, що повинні бути зазначені в інвойсі, на кожну окрему партію товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 № 24160400EX00069022 в графі «одержувач» заявлена інша особа;

3) відповідно до п. 6 ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.2 контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

4) в коносаменті (код документу 0705) від 04.08.2024 № 9 в графі вантажоотримувач вказано «TO ORDER», але до митного оформлення не було додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача;

5) сертифікат про походження від 25.07.2024 № B 1493556 не містить посилання на інвойс або контракт, але містить посилання на документ №24-196278/10027671, який митному органу не надавався, но міститься посилання на коносамент № 9, який видано 04.08.2024. Тобто на момент складання сертифікату походження коносаменту не існувало, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити ознаки підробки;

6) серед поданих товаросупровідних документів відсутній договір про перевезення вантажу та його оплата;

7) інвойс від 25.07.2024 № WD1975 посилається на коносамент № 9, який видано 04.08.2024. Тобто на момент складання інвойсу зазначеного коносаменту не існувало, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити ознаки підробки;

8) інвойс від 25.07.2024 № WD1975 посилається на рахунoк-проформу GB-2024-115-2, який митному органу не надавався;

9) цінова пропозиція від 21.06.2024 №5 не містить посилання на контракт купівлі-продажу товару, але містить підпис на печатці Продавця, який візуально відрізняється від підпису Продавця у контракті, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити ознаки підробки.

За наслідками прийняття вказаного рішення митна вартість була скоригована з суми у валюті 163 350,00 доларів США до 297 000,00 доларів США.

Разом з вказаним рішенням було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000351 від 14.08.2024 р.

21.08.2024 р. до ПП "Одеський морський торговельний порт" ВМО № 4 МП "Одесапорт" Одеської митниці на виконання умов зовнішньоекономічного контракту №04032024 від 04.03.2024 року Позивачем, із визначенням митної вартості товару за першим методом - за ціною договору, було подано до митного оформлення митну декларацію № 24UA89U4 від 21.08.2024 р., для визначення митної вартості товару за якою були надані наступні документи:

- Пакувальний лист (Packing list) № WD1976 від 16.08.2024 р.;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) № GB-2024-122 від 01.08.2024 р.;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) № WD1976 від 16.08.2024 р.;

- Коносамент (Bill of lading) № 8 від 04.08.2024 р.;

- Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) № B 1493555 від 25.07.2024 р.;

- Банківський платіжний документ, що стосується товару повідом. сист. SWIFT MUR: 007890 від 13.08.2024 р.;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів № 04032024 від 04.03.2024 р.;

- Договір про надання послуг митного брокера № 009/ТБО від 15.04.2022 р.;

- Інші некласифіковані документи генеральний акт №1 від 12.08.2024 р.;

- Інші некласифіковані документи лист декларанта № 21/08-24-01 від 21.08.2024 р.;

- Інші некласифіковані документи сертифікат аналізу № 83379 від 05.08.2024 р;

- Копія митної декларації країни відправлення № 24160400EX00069021 від 25.07.2024 р.

Митним органом під час митного оформлення на адресу декларанта позивача було надіслано повідомлення про необхідність надати додаткові документи, а саме:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;

7) калькуляцію витрат;

8) комерційний документи (інвойс) між нерезидентами.

Позивачем на вказане повідомлення було надано відповідь № 1/22 від « 22» серпня 2024 р. з поясненнями щодо виявлених митним органом зауважень разом з рахунком-проформою від 01.08.2024 № GB-2024-122, витягом з реєстру осіб, які здійснюють операції з товарами за обліковим номером ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» (UA4) та копіями рішень Одеського окружного адміністративного суду та вказано, що інших документів надаватись не буде.

За наслідками отримання вказаної відповіді відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року, яке зокрема обґрунтовано тим, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів, а саме:

1) відповідно до пп. в) п.2 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 контракту № 04032024 вартість пакування товару, включено до ціни товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах ( інвойсі, ) відсутні дані щодо включення даної складової митної вартості 396 мішків великих (JB) по 1,25 т до ціни товару та її фактичний розмір, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) адреса вантажоотримувача в наданих документах відрізняється від наявної адреси в обліковій картці;

3) у копії митної декларації країни відправлення від 11.07.2024 № 24160400EX00064708 вказано інші умови поставки; інший одержувач, вартість вантажу зазначена у експортній декларації країни відправлення відрізняється від вартості зазначеній у інвойсі, що наданий до митного оформлення від 25.07.2024 № 24160400EX00069021, чому така різниця у вартості вантажу - документів не надано;

4) відповідно до п.6 ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.2.2 контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару ;

5) окрім того, серед поданих товаросупровідних документів відсутній договір про перевезення вантажу та його оплата;

6) відсутні документи, які були підставою для визначення торговельної марки;

7) в коносаменті від 04.08.2024 № в графі вантажоотримувач вказано «TO ORDER» але не було додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача;

8) вказаний в гр.44 ЕМД рахунок-фактура від 01.08.2024 №GB-2024-122 та вказаний в банківському платіжному документі від 13.08.2024 № повідом. сист. SWIFT MUR: 0813, до митного оформлення не був надан;

9) заявлена декларантом митна вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» () Україна, 65048, Одеська обл., м.Одеса, Приморський р-н, вул. Велика Арнаутська, б. 26, оф.146;

10) в сертифікаті про походження товару від 25.07.2024 № B 1493555 міститься посилання на документ 24-196213/10027672 який митному органу не надавався. Цінова пропозиція від 21.08.2021 №5, надіслана на вимогу митного органу (ФК 106-2) не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу зацікавлених покупців, отже не може розглядатися для підтвердження митної вартості.

За наслідками прийняття вказаного рішення митна вартість була скоригована з суми у валюті 163 350,00 доларів США до 297 000,00 доларів США.

Разом з вказаним рішенням було складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000369 від 22.08.2024 р.

Позивач не погодився з вказаними картками відмови та рішеннями про коригування митної вартості товарів звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до ст. 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів.

До митної справи, відповідно до ст. 7 МК України, відносяться, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Відповідно до п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно положень МК України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є, відповідно до ст.49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами 1, 2, 3 ст. 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до положень ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 13.09.2019 року по справі № 815/6780/15, від 06.09.2019 року по справі № 803/1212/14.

Як вбачається з матеріалів справи, у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості зокрема було зазначено наступне:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням. Згідно п.2.2 ціна товару включає в себе: вартість товару, вартість пакування товару, маркування, оформлення товаросупровідних документів, навантаження на транспортній засіб, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування, що повинні бути зазначені в інвойсі, на кожну окрему партію товару. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до п. 6 ч. 10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як витрати на навантаження оцінюваних товарів, пов`язана з їх транспортуванням до борту судна у порту вивезення країни виробника товару. Згідно п.2 контракту витрати на завантаження включені до ціни товару, проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

3) у митній декларації країни відправлення від 25.07.2024 № 24160400EX00069022 в графі «одержувач» заявлена інша особа та у копії митної декларації країни відправлення від 11.07.2024 № 24160400EX00064708 вказано інші умови поставки; інший одержувач, вартість вантажу зазначена у експортній декларації країни відправлення відрізняється від вартості зазначеній у інвойсі, що наданий до митного оформлення від 25.07.2024 № 24160400EX00069021, чому така різниця у вартості вантажу - документів не надано;

4) сертифікат про походження від 25.07.2024 № B 1493556 містить посилання на коносамент № 9, який видано 04.08.2024;

5) інвойс від 25.07.2024 № WD1975 посилається на коносамент № 9, який видано 04.08.2024;

6) в коносаменті (код документу 0705) від 04.08.2024 № 9 в графі вантажоотримувач вказано «TO ORDER», але до митного оформлення не було додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача та в коносаменті від 04.08.2024 № в графі вантажоотримувач вказано «TO ORDER», але не було додано ні ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача;

7) серед поданих товаросупровідних документів відсутній договір про перевезення вантажу та його оплати.

Суд зауважує, що в наданих до митного оформлення інвойсах в протиріч вимогам п. 2.2. укладеного сторонами контракту № 04032024 від 04.03.2024 не зазначена вартість товару, вартість пакування товару, маркування, оформлення товаросупровідних документів, навантаження на транспортній засіб, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування в залежності від умов постачання.

Окрім того, за наслідками дослідження наявних в матеріалах справи письмових доказів суд дійшов висновку про обґрунтованість вказаних зауважень відповідача, оскільки у митній декларації від 25.07.2024 № 24160400EX00069022, яка надана до митної декларації № 24UA46U4 від 14.08.2024 р. та у митній декларації від 25.07.2024 № 24160400EX00069021, яка надана до митної декларації № 24UA89U4 від 21.08.2024 р. в якості отримувача товару вказаний SODA WORLD LTD, який розташований за адресою: 23 COLLEGE HILL LONDON,UNITED KINGDOM, EC4R 2RP.

При цьому, експортна митна декларація за поставкою, яка повинна була відбутись першою, а саме за митною декларацією № 24UA46U4 від 14.08.2024 р., експортна декларація містить номер № 24160400EX00069022, тобто більш пізній ніж до митної декларації № 24UA89U4 від 21.08.2024 р. до якої долучена експортна декларації з № 24160400EX00069021.

Також у вказаних митних деклараціях зазначено, що поставка товару здійснюється в Україну на умовах FOB Інкотермс, відповідно до якого продавець зобов`язаний доставити товар і завантажити його на борт судна в узгодженому порту відвантаження, при цьому всі ризики та витрати переходять до покупця з моменту, коли товар перетинає поручні судна.

Суд зауважує, у вказаних митних деклараціях, які подані в один день 25.07.2024 щодо поставки 396 біг бегів загальною вагою 495000 кг. соди кальцинованої за тими самими якісними характеристиками, про що свідчать наявні в матеріалах справи сертифікати аналізу виробника вказана різна вартість, а саме 101,217.60 доларів США за митною декларацією від 25.07.2024 № 24160400EX00069022 та 116,067.60 доларів США за митною декларацією від 25.07.2024 № 24160400EX00069021.

Судом також враховано, що у митній декларації від 25.07.2024 № 24160400EX00069022 міститься посилання на рахунок-фактуру № WD1975, а в митній декларації від 25.07.2024 № 24160400EX00069021 міститься посилання на рахунок-фактуру № WD1976.

До митної декларації № 24UA46U4 від 14.08.2024 р. позивачем надані комерційний рахунок-фактуру та пакувальний лист від GREENLINE CHEMICALS Ltd, які містять № НОМЕР_1 та датовані 25.07.2024, тобто дата їх оформлення співпадає з датою відповідної експортної декларації країни відправки товару.

У той же час, до митної декларації № 24UA89U4 від 21.08.2024 р. позивачем надані комерційний рахунок-фактуру та пакувальний лист від GREENLINE CHEMICALS Ltd, які містять № НОМЕР_2 та датовані 16.08.2024, тобто останні оформлені після дати оформлення експортної декларації країни відправки товару, а саме митної декларації від 25.07.2024 № 24160400EX00069021, дати навантаження відповідної партії товару в порту відправки 04.08.2023 згідно коносаменту № 8, дати здійснення аналізу вказаної партії від 05.08.2024 та дати вивантаження в порту призначення 12.08.2024, про що свідчить генеральний акт № 1.

Позивачем ні до суду, ні до відповідача не були надані обґрунтовані пояснення та відповідні документи, які б пояснювали вказані розбіжності. Суд вважає надуманими пояснення представника позивача про те, що різниця у датах, має виключно технічний та формальний характер, не впливає на ідентифікацію товару, не спотворює інформацію про його вартість та не змінює числових значень складових митної вартості.

Суд зауважує, що схожа ситуація з нумерацією прослідковується й з наданими до вказаних митних декларації коносаментами, а саме до митної декларації № 24UA46U4 від 14.08.2024 долучений коносамент № 9 від 04.08.2024, а до митної декларації № 24UA89U4 від 21.08.2024 долучений коносамент № 8 від 04.08.2024.

Одночасно з цим, як свідчать вказані коносаменти останні були оформлені в межах договору фрахтування судна від 22.07.2024, про що свідчить відповідна відмітка Charter Party 22.07.2024, тобто усі ключові умови (розмір і порядок оплати фрахту, строки завантаження/вивантаження, відповідальність сторін, арбітраж) визначені у договорі фрахтування судна від 22.07.2024, а не в коносаменті.

При цьому, вказані коносаменти містять відмітки «To Order», тобто право на вантаж переходить за індосаментом на звороті коносамента, про що прямо зазначено у вказаних коносаментах, а саме «умови перевезення дивіться на зворотній сторінці». Тобто за умов «To Order» відправник і одержувач мають право передати коносамент і у такому випадку на документі ставиться індосамент передавальний напис.

Позивачем ні до відповідача, ні до суду не надано відповідного ордерного листа та/або індосація вантажовідправника та вантажоодержувача, а також відповідного договору фрахтування судна від 22.07.2024 та доказів оплати відповідного перевезення GREENLINE CHEMICALS Ltd відповідно до умов CPT Одеса порт (фрахт/перевезення оплачено до).

У той же час, відповідно до умов п. 2.2. контракту у відповідних комерційних інвойсах № WD1975 та № WD1976 повинна була відображена інформації про вартість оформлення товаросупровідних документів, навантаження на транспортній засіб, вартість митних процедур в країні продавця, вартість доставки та страхування, однак вказані відомості в них не відображені, а позивачем ні до суду, ні до відповідача не було надано копій відповідних документів, які б містили інформацію про вказані складові вартості поставленого на його адресу товару.

Суд додатково звертає увагу на ту обставину, що до митної декларації № 24UA46U4 від 14.08.2024 р. позивачем було надано проформу рахунок № GB-2024-115 від 16.07.2024 р., відповідно до якої поставці підлягали 800 біг бегів кальцинованої соди (SODA ASH DENSE) на загальну суму 330 000,00 доларів США та банківський платіжний документ, що стосується товару № 491698855 від 16.07.2024 , № 492201351 від 22.07.2024 та № 492595516 від 25.07.2024, відповідно до яких позивачем була здійснена повна оплата вказаного рахунку 25.07.2024, тобто в день оформлення експортної декларації в країні відправлення.

У той же час, наданий до суду генеральний акт № 1, відповідно до якого було здійснено розвантаження судна M/V SEA BREEZE не містить відомостей, з яких можна було б визначити, що на адресу позивача було в повному обсязі здійснено поставку передоплаченого ним товару в кількості 800 біг бегів.

Так, поставка 396 біг бегів було здійснено за комерційним рахунком фактурою № WD1975 (номер проекту № GB-2024-115-2), що вказує на те, що передоплачена за проформою рахунком № GB-2024-115 від 16.07.2024 р. партія була розбита щонайменше на 2 менші партії, тобто перша партія повинна була складати 404 біг бегів. Генеральний акт № 1 не містить інформації про поставку партії товарів у вказаній кількості.

Вказані обставини у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованих сумнівів у відповідача щодо достовірності поданих декларантом відомостей, а тому останнім було обґрунтовано витребувано від позивача додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості.

У той же час, суд вважає надуманими та такими, що не впливають на достовірність митної вартості та мають формальний характер інші зауваження з боку відповідача у оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості, а саме:

1) інвойс від 25.07.2024 № WD1975 посилається на рахунoк-проформу GB-2024-115-2, який митному органу не надавався;

2) цінова пропозиція від 21.06.2024 №5 не містить посилання на контракт купівлі-продажу товару, але містить підпис на печатці Продавця, який візуально відрізняється від підпису Продавця у контракті, що в свою чергу свідчить, що вказані документи можуть містити ознаки підробки;

3) відсутні документи, які були підставою для визначення торговельної марки.

4) вказаний в гр.44 ЕМД рахунок-фактура від 01.08.2024 №GB-2024-122 та вказаний в банківському платіжному документі від 13.08.2024 № повідом. сист. SWIFT MUR: 0813, до митного оформлення не був надан;

5) в сертифікаті про походження товару від 25.07.2024 № B 1493555 міститься посилання на документ 24-196213/10027672 який митному органу не надавався. Цінова пропозиція від 21.08.2021 №5, надіслана на вимогу митного органу (ФК 106-2) не містить комерційної пропозиції продукції виробника необмеженому колу зацікавлених покупців, отже не може розглядатися для підтвердження митної вартості.

Суд також не приймає до уваги наведений відповідачем у рішенні UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 року довод про те, що заявлена декларантом митна вартості товарів за рівнем нижчим, ніж рівень митної вартості баз даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби України на ідентичні або подібні (аналогічні) товари, митне оформлення яких вже здійснено одержувачем товару ТОВ «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» () Україна, 65048, Одеська обл., м.Одеса, Приморський р-н, вул. Велика Арнаутська, б. 26, оф.146, оскільки відповідачем не надано жодного належного доказу на підтвердження вказаної обставини.

Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі № 809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

У даній справі відповідачем було витребувано чіткий перелік документів, які визначені статтею 53 Митного кодексу України, які не були надані позивачем ні під час митного оформлення, ні під час звернення до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів як: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; на основі віднімання вартості; на основі додавання вартості (обчислена вартість); резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, крім іншого, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Суд зауважує, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені у статті 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року в справі № 809/278/17, від 23 січня 2020 року в справі № 804/4365.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з митними деклараціями № 24UA46U4 від 14.08.2024 та № 24UA89U4 від 21.08.2024 р. містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п.2 ч.6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, були достатньою підставою для прийняття митницею рішень про коригування митної вартості товарів та відмови митним органом у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

У той же час, відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Відповідно до частини другої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частини третьої статті 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до абзацу 3 п.п. 3.3. розділу 3 Методичних рекомендацій, якщо декларант або уповноважена ним особа не може або не бажає надати інформацію, необхідну для визначення митної вартості на основі додавання вартості (обчислена вартість), для визначення митної вартості оцінюваних товарів використовується резервний метод відповідно до статті 64 МКУ.

Частинами 1, 2 ст. 64 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, які встановлюють порядок визначення митної вартості з використанням резервного методу, передбачено, що у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість оцінюваних товарів визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі.

У той же час, у оскаржуваних рішення відсутня будь-яка інформація, яка б визначала за яким саме методом було скориговано митну вартість та на підставі яких саме даних митна вартість була скоригована з 163 350,00 доларів США до 297 000,00 доларів США.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у оскаржуваних рішенням не наведено належного обґрунтування щодо застосованого ним методу визначення митної вартості товарів, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження причин коригування митної вартості з 163 350,00 доларів США до 297 000,00 доларів США, а саме копій відповідний митних декларацій щодо раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостей на аналогічні товари та, як наслідок, не доведено правомірності визначення скоригованої митної вартості.

Ухвалюючи рішення у цій справі, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що всі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою, що є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01, пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00, пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04, пункт 58), за якою принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain), пункт 29).

На переконання суду, питання, які можуть вплинути на результат розгляду цієї справи, суд розглянув та надав їм оцінку в повній мірі.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024 р. та № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024 р. підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактів, суд вважає, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки за результатами розгляду адміністративної справи суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, то з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 30280,00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, часу, витраченого адвокатом, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Як вбачається з Акту № 22/011123 від 28.02.2025 до договору про надання правничої допомоги № 01/11/23 від « 01» листопада 2023 року вартість послуг з підготовки позовної заяви майнового характеру до Одеського окружного адміністративного суду була визначена з 1 % від ціни позову від суми 2 209 071,44 грн. та склала 22 090,71 грн. та вартість представництва в суді першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (письмове провадження) склала 7 000,00 грн.

Враховуючи те, що вказана справа не відноситься до складних справ, є типовою для представника позивача, про що свідчать посилання останнього на відповідні рішення Одеського окружного адміністративного суду за здійсненими ним раніше поставками товарів, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 7 000,00 грн.

Керуючись статтями 2-9, 90, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» до Одеської митниці про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці ««Про коригування митної вартості товарів» № UA500050/2024/000059/2 від 14.08.2024.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Одеської митниці «Про коригування митної вартості товарів» та № UA500050/2024/000066/2 від 22.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000351 від 14.08.2024.

Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500050/2024/000369 від 22.08.2024.

Стягнути з Одеської митниця за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ» судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 30280,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 грн.

Рішення суду, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРІНЛАЙН ХІМІЯ», місцезнаходження: 65048, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 26, офіс 146; ідентифікаційний код в .

Відповідач Одеська митниця, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А; ідентифікаційний код в .

Суддя Роман КАРАВАН