Справа № 445/344/25
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2025-10-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/344/25
Провадження № 2-а/445/22/25
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

з участю секретаря Назар С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Золочів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Черниш Ірина Ігорівна звернувся в суд із позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить скасувати постанову № 53 від 31 січня 2025 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за частиною третьою статті 210-1 КУпАП. В обґрунтування позовних вимог позивачем наведено обставини, що оскаржувана постанова є неправомірною і такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки повістку, яка була виписана на його ім`я, з вимогою з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_1 він не отримував, не був належним чином повідомлений про існування даної повістки, а тому не міг знати про накладення на нього адміністративного стягнення. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її необґрунтованою, оскільки належні та допустимі докази ознайомлення ОСОБА_1 з повісткою, відповідачем не надано для ознайомлення, тоді як ОСОБА_1 щодо відмови від її отримання 17.01.2025 таке заперечує. Відповідні відмітки про ознайомлення з повісткою та відмовою про отримання мною повістки зі змістом прибути на 14.01.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 для огляду не надавалися.

Як вбачається відповідно до долученої до матеріалів справи копії постанови № 53 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП відносно заявника заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковником ОСОБА_2 складено без його присутності без вручення другого примірника протоколу під підпис. Звертаю увагу суду, що в той же день була складена постанова № 53 за справою про адміністративне правопорушення. Жодних доказів про належне повідомлення про час, дату та місце розгляду справи матеріали справи про адміністративне правопорушення не містить. Ба більше, коли ОСОБА_1 прибув в ІНФОРМАЦІЯ_3 працівниками центру комплектування йому була просто вручена уже складена під підпис постанова № 53 з вказівкою оплатити штраф за реквізитами вказаними у ній. З огляду на вище зазначені обставини просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Представник відповідача Смерека І.З. надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позову, вказавши, що 30.01.2025 року о 18 год. 00 хв. працівниками Золочівського РВП по зверненню про вчинення адміністративного правопорушення від 24.01.2025 року, (рапорт від 30.01.2025), доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1984.н. житель АДРЕСА_1 . Під час перевірки особи та її військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформовано 01.01.2025 повістку та направлено її військовозобов`язаному засобами поштового зв`язку для явки 14.01.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. На зазначену дату у повістці ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 не явився. Чим порушив пункту 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Поштове повідомлення повернулося на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою поштового оператора від 17.01.2025 про відмову від отримання поштового відправлення. Поштове повідомлення направлялося задекларованого/ зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку. 30.01.2025 тимчасово виконуючий обов`язки начальника мобілізаційного відділення заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 начальник відділення рекрутингу та комплектування підполковник ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 ,1984р.н. ОСОБА_1 повідомив, що був в Польщі. Поважних причин неявки не назвав. Подав копію закордонного паспорта, де відмітка про в`їзд на територію України стоїть 15.01.2025. Відмітка поштового оператора про відмову від отримання повістки 17.01.2025, тобто дата 17.01.2025 року вже була фактично кінцевою датою після відмови в отриманні повістки та повернення її до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачено адміністративна відповідальність в особливий період, згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Ухвалою суду від 18 лютого 2025 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, на яких ґрунтується позов, а також вивчивши відзив на позовну заяву, встановив наступне.

30.01.2025 року о 18 год. 00 хв. працівниками Золочівського РВП по зверненню про вчинення адміністративного правопорушення від 24.01.2025 року, (рапорт від 30.01.2025), доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_2 військовозобов`язаний ОСОБА_1 , 1984.н. житель АДРЕСА_1 . Під час перевірки особи та її військово-облікових даних встановлено, що ОСОБА_1 за допомогою Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, сформовано 01.01.2025 повістку та направлено її військовозобов`язаному засобами поштового зв`язку для явки 14.01.2025 в ІНФОРМАЦІЯ_3 для уточнення облікових даних. На зазначену дату у повістці ОСОБА_1 в ІНФОРМАЦІЯ_3 не явився. Чим порушив пункту 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Поштове повідомлення повернулося на адресу ІНФОРМАЦІЯ_2 з відміткою поштового оператора від 17.01.2025 про відмову від отримання поштового відправлення. Поштове повідомлення направлялося задекларованого/ зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку.

30.01.2025 тимчасово виконуючий обов`язки начальника мобілізаційного відділення заступник начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 начальник відділення рекрутингу та комплектування підполковник ОСОБА_2 складено адміністративний протокол про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210-1 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 ,1984р.н.

ОСОБА_1 повідомив, що був в Польщі. Поважних причин неявки не назвав. Подав копію закордонного паспорта, де відмітка про в`їзд на територію України стоїть 15.01.2025. Відмітка поштового оператора про відмову від отримання повістки 17.01.2025, тобто дата 17.01.2025 року вже була фактично кінцевою датою після відмови в отриманні повістки та повернення її до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», за що передбачено адміністративна відповідальність в особливий період, згідно ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Пунктом 23 Порядку, передбачається, що поважними причинами неприбуття громадянина у строк, визначений у повістці, які підтверджені документами відповідних уповноважених державних органів, установ та організацій (державної та комунальної форми власності), визнаються: перешкода стихійного характеру, хвороба громадянина, воєнні дії на відповідній території та їх наслідки або інші обставини, які позбавили його можливості особисто прибути у визначені пункт і строк; смерть його близького родича (батьків, дружини (чоловіка), дитини, рідних брата, сестри, діда, баби) або близького родича його дружини (чоловіка).

Розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно Позивача проведено з дотриманням норм КУпАП, так як протокол про адміністративне правопорушення складено 30.01.2025 року в присутності Позивача, права та обов`язки визначені статтею 63 Конституції України та статтею 268 КУпАП роз`яснено, про час та місце розгляду справи повідомлений, про що в протоколі Позивач особисто розписався. Розгляд адміністративної справи проведено 31.01.2025, за результатом якого тимчасово виконуючим обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову №53 та накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф в сумі 17000.00грн. Копію постанови за справою про адміністративне правопорушення вручено Позивачу під особистий підпис, тому вважаю, що жодна процедура порушена не була. Протокол про адміністративне правопорушення та постанова за справою про адміністративне правопорушення складені та винесені з дотриманням норм та строків зазначених в КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 на визначену та повідомлену належним чином дату, час і місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 , не з`явився. Будь-яких підтверджуючих документів, які б засвідчували поважність неприбуття у визначений строк (3 дні від дати прибуття визначеній у повістці) не надав.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, сил оборони і сил безпеки, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і час демобілізації після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

24.02.2022 Верховною Радою України прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. На даний час продовжено строк дії воєнного стану в Україні на 90 діб.

Таким чином, на даний час в Україні діє особливий період, який закінчується з прийняттям Президентом України відповідного рішення про переведення усіх інституцій України на функціонування в умовах мирного часу.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України"Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію"від 21.10.93№3543-XII (далі Закон №3543-XII).

У статті 1Закону №3543-XII наведено визначення, що мобілізація це - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з частиною 1 статті 22Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону. Громадяни, які перебувають на військовому обліку, в добровільному порядку реєструють свій електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного чи резервіста.

Обґрунтовуючи протиправність притягнення до адміністративної відповідальності, позивач зазначав, що повістки він не отримував, не був належним чином повідомлений про існування даної повістки, а тому не був обізнаний про обов`язок прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до пункту 79 Порядку №1487 районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки організовують оповіщення та у разі потреби можуть здійснювати безпосередньо через військових посадових осіб, військовослужбовців, державних службовців, працівників, визначених рішенням керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, оповіщення призовників, військовозобов`язаних та резервістів за місцем їх проживання (роботи, навчання тощо) шляхом вручення повісток під їх особистий підпис (додаток 11) та/або рекомендованим поштовим відправленням з описом вкладення та повідомленням про вручення про їх виклик до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів і забезпечують здійснення контролю за їх прибуттям.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 560 за викликом районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (Центрального управління або регіонального органу СБУ, відповідного підрозділу розвідувальних органів) резервісти та військовозобов`язані зобов`язані з`являтися у строк та місце, зазначені в повістці, для взяття на військовий облік, уточнення своїх персональних даних, даних військово-облікового документа з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів (територіального центру комплектування та соціальної підтримки), проходження медичного огляду для визначення придатності до військової служби.

Належним підтвердженням оповіщення резервіста або військовозобов`язаного про виклик до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу чи відповідного підрозділу розвідувальних органів, Центрального управління або регіональних органів СБУ є:

1) у разі вручення повістки - особистий підпис про отримання повістки, відеозапис вручення повістки або ознайомлення з її змістом, у тому числі відеозапис доведення акта відмови від отримання повістки (додаток 2), а також відеозапис відмови резервіста або військовозобов`язаного у спілкуванні з особою, уповноваженою вручати повістки;

2) у разі надсилання повістки засобами поштового зв`язку:

день отримання такого поштового відправлення особою, що підтверджується інформацією та/або документами від поштового оператора;

день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання особи, повідомленою цією особою територіальному центру комплектування та соціальної підтримки під час уточнення своїх облікових даних;

день про ставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати поштове відправлення чи день про ставлення відмітки про відсутність особи за адресою задекларованого/зареєстрованого місця проживання в установленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила територіальному центру комплектування та соціальної підтримки іншої адреси місця проживання.

Якщо протягом трьох робочих днів після інформування відділенням поштового зв`язку адресат (одержувач) не з`явився для одержання рекомендованого листа з позначкою Повістка ТЦК, працівник об`єкта поштового зв`язку робить позначку адресат відсутній за зазначеною адресою, яка засвідчується його підписом з про ставленням відбитка поштового пристрою, порядок використання якого встановлюється призначеним оператором поштового зв`язку, і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає такий лист до відправника.

Судом встановлено, що відповідно до положень Порядку №560 на ім`я ОСОБА_1 10 була направлена повістка про виклик засобами поштового зв`язку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 на 14 годину 00 хвилин 14 січня 2025 року для уточнення даних.

Доводи позивача про те, що він не був належним чином повідомлений про існування даної повістки та потребу з`явитися в ІНФОРМАЦІЯ_1 суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази, що підтверджують цю обставину.

Станом на день виклику по повістці, були відсутні дані, які б свідчили про наявність оновлених облікових даних позивача, зміну адреси місця проживання або актуального номера телефону, за допомогою якого працівники об`єкта поштового зв`язку могли б проінформувати позивача про наявність вищезазначеної повістки.

Враховуючи наведене вище суд вважає, що позивача належним чином повідомлено про необхідність явки до ТЦК та СП, а також і правомірно виписана повістка ОСОБА_1 для його обов`язкової явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою уточнення його персональних даних, яку ОСОБА_1 проігнорував, наслідком чого 31.01.2025 прийнята законна постанова № 53 про накладення адміністративного стягнення.

Водночас суд звертає увагу, що до винесення оскаржуваної постанови, відносно ОСОБА_1 , щодо якого в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у нього підстав для відстрочки від проходження військової служби чи його бронювання, ігнорував необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення даних, що свідчить про порушення позивачем норм ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» і є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Частиною 1 статті 9 КУпАП, передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 правомірно винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, позивачу не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення суду складено 07.10.2025 року.

Суддя М.В. Бакаїм