Справа № 520/3740/25
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2025-10-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 жовтня 2025 року № 520/3740/25

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 , яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум Департаменту соціального забезпечення (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , звернулись до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просять суд:

- визнати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим витягом з протоколу №22/в від 11.10.2024 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, батьку померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та малолітньому сину померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 протиправним та скасувати його;

- зобов`язати Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, призначити батьку померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та малолітньому сину померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 одноразову грошову допомогу в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, з урахуванням раніше призначеного і виплаченого розміру одноразової грошової допомоги.

В обґрунтування позовних вимог, позивачами зазначено, що Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум протиправно відмовлено у перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, з урахуванням раніше призначеного і виплаченого розміру одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті військовослужбовця.

Ухвалою суду від 24.02.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Від представника Міністерства оборони України до суду надійшов відзив, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, оскільки вважає відсутніми підстави для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі змін причинного зв`язку смерті.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову і заперечень проти нього, суд встановив наступне.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ., згідно зі свідоцтвом про смерть від 08.01.2025 серії номер НОМЕР_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №253 від 09.02.2023 на підставі акту службового розслідування від 16.06.2022, затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 визнане таким, що пов`язане з проходженням військової служби (а.с.20).

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №796 від 06.03.2024 захворювання солдата ОСОБА_4 «Раптова серцева смерть. Гостра серцева недостатність» яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та причина смерті визнані пов`язаними із захистом Батьківщини. Скасовано постанову 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №253 від 09.02.2023.

ОСОБА_1 (батько загиблого) та ОСОБА_2 , як законний представник малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого), звернулись 12.03.2024 із заявами до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_3 від 29.03.2024 №274/975/ОГД повідомлено, що ОСОБА_1 (батько загиблого) та ОСОБА_2 , як законний представник малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого) мають право на одержання грошової допомоги в розмірі різниці між 2/3 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року та отриманої раніше в розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 2022 року у сумі 827000 грн. Мати військовослужбовця з заявою про виплату одноразової грошової допомоги не зверталася.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсації сум від 14.10.2024 №22/в, ОСОБА_1 (батьку загиблого) та ОСОБА_2 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого), відмовлено у перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті.

Підставою відмови вказано, що зміна причинного зв`язку смерті не є підставою для здійснення доплати одноразової грошової допомоги, оскільки чинним законодавством не передбачено здійснення доплати одноразової грошової допомоги у разі змін причинного зв`язку смерті (передбачено у разі зміни групи інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності) (а.с.27).

Позивачі не погоджуючись з відмовою відповідача та вважаючи її неправомірною звернулись о суду з позовом.

Суд розглянувши справу за змістом заявлених позовних вимог виходив з такого.

Статтею 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Частиною 2статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон №2011-ХІІ), у статті 1 якого, зокрема, встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 3 Закону №2011-ХІІ його дія поширюється на військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Відповідно до статті 41 Закону № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Пунктами 1-3 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Згідно з частиною дев`ятою статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання вказаної вище статті Закону, Кабінет Міністрів України постановою від 25 грудня 2013 року № 975 затвердив Порядок, яким визначено механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975).

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 4 Порядку № 975 аналогічно до положень пунктів 1-3 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ, встановлено, що одноразова грошова допомога призначається, зокрема, у разі смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби.

Розмір одноразової грошової допомоги, що виплачується в інших випадках, передбачених підпунктами 2 і 3 пункту 2 статті 16 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, визначається відповідно до абзацу другого підпункту а пункту 1 статті 16-2 зазначеного Закону.

Відповідно до положень пункту 1 статті 16-2 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі:

а) 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпункті 1 пункту 2 статті 16 цього Закону;

500-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста у випадках, зазначених у підпунктах 2-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до підпунктів 2-3 пункту 2 статті 16 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби; загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.

Як вже встановлено судом, позивач помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , захворювання та причина смерті ОСОБА_4 пов`язана з захистом Батьківщини, що вбачається з витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №796 від 06.03.2024.

Окрім того, як вбачається з довідки Військової частини НОМЕР_1 від 17.09.2022 №3959, ОСОБА_4 з 03.03.2022 до 14.05.2022 на підставі наказу командира оперативно-тактичного угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_4 » (по стройовій частині) від 29.04.2022 №87, бойового розпорядження командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 31.03.2022 №543/ДСК/ОТУ, від 03.04.2022 №471/ДСК/ОТУ та наказу командира ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » приймав безпосередню участь в районах ведення бойових дій у забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Що також підтверджено довідкою командира в/ч НОМЕР_1 від 20.05.2024 №2584 місце виконання бойових завдань: Донецька область.

Разом з тим, комісія Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги батьку та сину померлого ОСОБА_4 вказала на відсутність підстав для її виплати, у зв`язку зі зміною причинного зв`язку смерті.

З огляду на вищевказані положення, суд вважає за необхідне зазначити, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті) військовослужбовця є гарантованою державою виплатою, яка виплачується виключно у встановлених законом випадках.

Згідно з витягом з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №253 від 09.02.2023 на підставі акту службового розслідування від 16.06.2022, затвердженим командиром в/ч НОМЕР_1 визнане таким, що пов`язане з проходженням військової служби (а.с.20).

Згідно з витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії №796 від 06.03.2024 захворювання солдата ОСОБА_4 «Раптова серцева смерть. Гостра серцева недостатність» яке призвело до смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 та причина смерті визнані пов`язаними із захистом Батьківщини. Скасовано постанову 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців №253 від 09.02.2023.

На підставі досліджених судом доказів, що визначають причини смерті військовослужбовця, суд доходить висновку про те, що смерть ОСОБА_4 пов`язана із захистом Батьківщини, тобто пов`язана із виконанням ним обов`язків військової служби.

З огляду на вищезазначені обставини, суд дійшов висновку, що рішення Міністерства оборони України, оформленое протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 14 жовтня 2024 року № 22/в, про відмову ОСОБА_1 (батьку загиблого) та ОСОБА_2 , як законному представнику малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого), у перерахунку та виплаті одноразової грошової допомоги в розмірі 750-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому настала смерть, з урахуванням раніше виплачених сум одноразової грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною третьої статті 245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Обираючи належний і ефективний спосіб захисту порушених прав, суд бере до уваги, що призначення одноразової грошової допомоги належить до повноважень Міністерства оборони України, відтак суд вважає за необхідне зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (батька загиблого) та малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого), із документами про перерахунок одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок смерті ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду у цій справі.

Згідно частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд зробив висновок, що викладені в позовній заяві доводи позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 , яка є законним представником та діє в інтересах малолітнього ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_4 ) до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум Департаменту соціального забезпечення (просп. Повітряних Сил, буд. 6, м. Київ, 03168 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, оформленим витягом з протоколу №22/в від 11.10.2024 року про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, батьку померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та малолітньому сину померлого військовослужбовця ОСОБА_4 - ОСОБА_3 протиправним та скасувати його.

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути заяви ОСОБА_1 (батька загиблого) та малолітнього ОСОБА_3 (сина загиблого), із документами про перерахунок одноразової грошової допомоги, як членам сім`ї загиблого військовослужбовця, внаслідок смерті ОСОБА_4 , пов`язаної із захистом Батьківщини, з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.